Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 18.02.2010 року між нею, Перечинською районною кредитною спілкою «Туря» та [PERSON] був укладений договір про перевід боргу та заміну сторони у зобовязанні, згідно якого [PERSON] зобовязався повернути заборгованість у розмірі 77199,77 грн., протягом 36 місяців. Відсоткова ставка за користування грошовими коштами була визначена в розмірі 24.00% річних. Поручителем виконання обовязків по договору виступила [PERSON] Вказує, що [PERSON] взяті на себе зобовязання належним чином не виконав. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17.11.2011 року стягнуто з [PERSON] та [PERSON] суму боргу в розмірі 75699,77 грн., 6264,71 грн. процентів за користування грошовими коштами, пеню за прострочення виконання грошових зобовязань в розмірі 202,09 грн., 3% річних у розмірі 161,13 грн., моральну шкоду у розмірі 1699,00 витрат на оплату правової допомоги у розмірі 1500,00 грн., державне мито у розмірі 840,28 грн., витрат на ІТЗ у розмірі 120,00 грн. Зазначає, що в ході виконавчого провадження з відповідачів було стягнуто 13940,44 грн. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.11.2014 року з відповідачів було стягнуто проценти за користування грошовими коштами у розмірі 52679,11 грн. та суму інфляційного збільшення заборгованості у розмірі 9931,62 нараховані стаканом на 29 серпня 2014 року. Вказує, що станом на 05.09.2017 року залишок заборгованості в частині стягнення основного боргу та відсотків становить 125225,65 грн. У звязку з невиконанням зобовязання вважає, що в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України, з відповідачів підлягають до стягнення проценти за користування гробовими коштами в розмірі 51804,19 грн. та 115748,70 сума інфляційного збільшення заборгованості Позивач в судове засідання не зявилася, однак, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та, просить розглянути таку за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися повторно, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідачів, згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 13.06.2006 року між [PERSON] \~та Перечинською районною кредитною спілкою «Тур'я» в особі Ужгородської філії №1 був укладений договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №61/1. 18 лютого 2010 року між \~[PERSON]Г , Перечинською районною кредитною спілкою «Тур'я» та [PERSON]\~був укладений договір про перевід боргу та заміну сторони у зобов'язанні, згідно якого [PERSON]І \~зобов'язався повернути позивачу заборгованість у сумі 77 199,77 грн. протягом 36 місяців. Відсоткова ставка за користування грошовими коштами була визначена у розмірі 24,00 % річних. Поручителем виконання своїх обов'язків по Договору виступила [PERSON] З матеріалів справи, слідує, що [PERSON]І взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував. у зв'язку з чим позивач \~зверталась до суду. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2011 року стягнуто з [PERSON]І \~та [PERSON]М солідарно на користь [PERSON]Г суму боргу (вкладу) в розмірі 75699,77 грн., відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 6264.71 грн., пеню за прострочення виконання грошових зобов'язань в розмірі 202,09 грн., три відсотки річних за несвоєчасне повернення грошових коштів в розмірі 161,13 грн., моральну шкоду у розмірі 1699,00 грн., витрати на оплату правової допомоги у розмірі 1500.00 грн.. державне мито у розмірі 840,28 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120,00 грн. Також, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2014 року стягнуто з [PERSON] та \~[PERSON], солідарно, на користь [PERSON], відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 52 679,11 грн. та суму інфляційного збільшення заборгованості у розмірі 9 931,62 грн., нараховані станом на 29 серпня 2014 року. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно інформації Ужгородського РВ ДВС ГУТЮ у Закарпатській області №16878 від 05.09.2017 року слідує, що станом на 05.09.2017 року заборгованість за виконавчим листом №308/11850/14-ц від 06.03.2015 року складає 63146,84 грн., заборгованість за виконавчим листом №2-9542/10 від 15.03.2011 року складає 72546,54 грн. З наявного в матеріалах справи розрахунку слідує, що заборгованість відповідачів по процентам за період з 15.09.2014 року по 05.09.2017 року складає 51804,19 грн., інфляційні втрати за період з 15.09.2014 року по 05.09.2017 року становлять 115748,70 грн. Згідно із ч. 2ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 01.10.2014 року по справі №6-113цс14, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів відсотків за користування грошовими коштами за період з 15.09.2014 року по 05.09.2017 року в розмірі 51804,19 грн., та суму інфляційного збільшення заборгованості з 15.09.2014 року по 05.09.2017 року в розмірі 115748,70 грн. нараховані на суму матеріальної шкоди, яка стягнута з відповідачів за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2011 року та за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2014 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved