Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 02 квітня 2009 року вона уклала з [PERSON] договір позики, на підтвердження чого була складена розписка. За даним договором вона передала відповідачу грошові кошти в сумі 15 000 гривень, які остання зобов'язалася повернути до 10 вересня 2009 року та щомісячно виплачувати по 10 % від суми боргу. Проте свої зобов'язання [PERSON] виконала частково, а саме: повернула їй лише 3000 гривень. Решту суми відповідач не повернула, посилаючись на відсутність коштів. Просить суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики від 02.04.2009 р. в розмірі 12 000 гривень та судові витрати: судовий збір - 243,60 гривень та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду відповідача - 428,40 гривень; відраховувати строк позовної давності з листопада 2013 року та поновити строк позовної давності у разі, якщо суд визнає його пропущеним. В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. № 46). Відповідач в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена через оголошення в газеті «Урядовий Курєр» № 21 (5395) від 05.02.2015 р. (а. с № 45). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню на підставі наступного. Під час розгляду справи встановлено, що 02 квітня 2009 року [PERSON] отримала в борг від [PERSON] (змінила прізвище на [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області від 07.09.2013 р.) 15 000 гривень під 10 % місячних від суми боргу та зобов'язалася повернути всю суму до 10 вересня 2009 року, що підтверджується розпискою (а.с. № 47). Однак, як встановлено в судовому засіданні, свої зобов'язання [PERSON] виконала частково, а саме: повернула [PERSON] лише 3000 гривень. Решту суми дотепер відповідач не повернула. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, що регламентовано ч. 2 ст. 1047 ЦК України. Надана позивачем розписка засвідчує факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів у розмірі 15 000 гривень та зобов'язання відповідача повернути їх до 10.09.2009 р. (а. с. № 47). Відповідно ст. 526, ст.527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Що стосується позовної давності, то на думку суду, такі вимоги є передчасними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Питання про застосування строку позовної давності сторонами не ставилося. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в розмірі 243,60 гривень, сплачений останньою при зверненні до суду з даним позовом, та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду відповідача - 428,40 гривень.

Outcome: approved