Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 23 січня 2009 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 400 гривень на кожного щомісяця до досягнення повноліття, тобто відповідно до [INFO] та до [INFO]. Позов обґрунтовано тим, що відповідач на виконання рішення аліментів не сплатив, внаслідок чого має заборгованість по аліментах станом на 01.12.2017 року у розмірі 24817,30 гривень. Далі позивачка вказує, що у відповідності з вимогами п.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана платити аліменти за рішенням суду, отримувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного процента за кожний день прострочення. Заборгованість виникає поступово, а неустойка збільшується та розраховується представником позивачки за кожний місяць прострочення. Позивачка вказує, що підлягає до стягнення з відповідача пеня за прострочення сплати аліментів. Станом на 01.01.2018 року позивачкою розраховано пеню у розмірі 13959,90 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на її користь. Зазначені вище обставини стали причиною для звернення з наступним позовом до суду. Сторона позивача в судове засідання з'явилась, просила позов задовольнити та додатково стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 4400,00 гривень. Відповідач у судове засідання з'явився та визнав позовні вимоги. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, прийнявши визнання позову відповідачем, суд доходить висновку про задоволення позовної заяви. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 23 січня 2009 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 400 гривень на кожного щомісяця, починаючи з 04.11.2008 року до досягнення повноліття, тобто відповідно до [INFO] та до [INFO]. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС ГТУЮ в Одеській області від 05.04.2018 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-835/2009 від 02.03.2009 року, який видав Малиновський районний суд м. Одеси про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей, [INFO] та [INFO], в розмірі 400,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 04.112008 року до досягнення дітьми повноліття, станом на 01.12.2017 року борг складає 29817,30 гривень. Відповідно до ч.1 статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішення суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Статтею 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів шляхом стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Неустойка у формі пені стягується за прострочення грошового зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пеня це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності) якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. З документів виконавчого провадження, що надані до суду в якості доказів, вбачається що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання своїх дітей, а тому з нього повинна бути стягнута неустойка (пеня) за порушення цього зобов'язання за весь час прострочення. Таким чином, якщо виходити з аналогії права та застосовувати цивільне законодавство про відповідальність з прострочення грошових зобов'язань до сімейного законодавства, то визначений розмір пені 1% за кожний день прострочення аліментів кожний місяць буде становити 30% суми несплачених аліментів (30 днів х 1%). З урахуванням викладеного в мотивувальній частині рішення, суд визначає розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, за порушення виконання ним грошового зобов'язання, за період з 04.11.2008 року по 01.07.2010 року та з 29.04.2013 року по 31.12.2017 року у розмірі 13959,90 гривень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків вставлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд задовольняє позовні вимоги. Враховуючи, що позивачка та її представник довели суду свою правову позицію по справі про нарахування відповідачу до сплати неустойки (пені) за порушення ним грошового зобов'язання, за несплату аліментів на утримання дітей, а відповідач визнав позов, суд приймає рішення про повне задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень та на користь позивача суму судових витрат на правову допомогу у розмірі 4400,00 гривень, згідно з наданого розрахунку. На підставі викладеного та

Outcome: approved