Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 18.02.2009 року померла її мати [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли три земельні ділянки загальною площею 2,9604 га, що були успадковані нею після смерті її матері [PERSON] і право власності на які було посвідчено державним актом серії Р2№677744. Вона, як спадкоємиця першої черги за законом після смерті [PERSON] прийняла спадщину. Однак оформити свої спадкові права не спроможна, оскільки оригінал зазначеного державного акту був спадкодавцем втрачений. Просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на ці земельні ділянки. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що її бабуся [PERSON] на день своєї смерті проживала з її матірю [PERSON]. Успадкувавши від неї земельну ділянку, остання не оформила її і також померла. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд листом. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.08.2002 року померла [PERSON], яка мешкала в с. Клепали, Буринського району Сумської області, що вбачається із свідоцтва про смерть останньої (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняла її дочка [PERSON], мати позивачки, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради, рішенням Буринського районного суду від 20.07.2016 року яке набрало законної сили, свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу заявниці (а.с.4,10-12). Серед спадкової маси були три земельні ділянки, а саме площею 1,8552 га з кадастровим номером 5920984100:04:003:0107; площею 0,0776 га з кадастровим номером 5920984100:04:001:1352, площею 1,0276 га з кадастровим номером 5920984100:04:003:0273 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території [PERSON] сільської ради, Буринського району, Сумської області, які належали померлій на підставі Державного акту серії Р2 № 677744 від 27.08.2002 року, що підтверджується витягами з державного земельного кадастру та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.13-31). 19.02.2009 року [PERSON], юридично не оформивши спадщину після смерті своєї матері [PERSON], померла в с. Клепали, Буринського району Сумської області, що доведено свідоцтвом про смерть (а.с.5). До кола спадкоємців першої черги за законом після смерті останньої належать позивачка [PERSON], яка прийняла спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї, що також вбачається з довідки [PERSON] сільської ради та виданих позивачці свідоцтв про право на спадщину на частину спадкового майна. Разом з тим, вона не спроможна отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт серії Р2 № 677744 , в неї відсутні, так як був втрачений при невідомих обставинах спадкодавцем. Ця обставина підтверджується і письмовими розясненнями наданими нотаріусом за зверненням позивачки (а.с.34). При цьому його дублікат отримати позивачка також не може, у звязку з внесенням змін до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, однак документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою видані до набрання чинності цим Законом , є дійсними (п.10 ст.28-1 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр»), що також підтверджується листом відділу Держгеокадастру в Буринському районі (а.с.33). Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, а ч.1 ст.131 цього Кодексу передбачено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність оригіналу вищевказаного правовстановлюючого документу унеможливлює отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину, оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, що вбачається також з нотаріального листа (а.с.12). Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Разом з тим, дослідженими судом доказами беззаперечно встановлено, що зазначена земельна ділянка належала бабусі позивачки, а вподальшому була успадкована матірю позивачки. Таким чином, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог та необхідності захисту її права.

Outcome: approved