Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, обгрунтовуючи заяву тим, що 25 січня 2005 року шлюб з відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Оскільки після розірвання шлюбу відповідач сина матеріально не забезпечує, у вихованні участі не приймає та не цікавиться його життям, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] В даному судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просила задовольнити із наведених у ньому підстав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -служби у справах дітей Маневицької районної державної адміністрації Яцюк О.П. позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 вищевказаного Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно роз'яснень, даних в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ у до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що 26 січня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Із довідок ОЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів села Троянівка» та загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів села Бережниця - філія опорного закладу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів села Троянівка» від 4 січня 2018 року вбачається, що [PERSON] участі у навчанні та вихованні сина [PERSON] не приймав, поведінкою сина не цікавився (а.с. 13-14). Згідно довідки Маневицького РВДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області № 27 від 4 січня 2018 року, аліменти з [PERSON] на користь [PERSON], згідно виконавчого листа, не сплачуються (а.с. 10). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Маневицької РДА № 220/45/2-18 від 24 січня 2018 року є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Враховуючи наведені обставини, суд приходить висновку, що оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, що обумовлено його винною поведінкою та свідомим нехтуванням своїми обов'язками, крім того позовні вимоги визнав у повному обсязі, а тому, захищаючи права та інтереси дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] Відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704 гривні 80 копійок судового збору, сплачених позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved