Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогами стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на її користь суму вкладу в розмірі 2477,34 доларів США, проценти за користування коштами відповідно до умов Договору № 328823/115338/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» за ставкою 11,60% річних в період з 08 січня 2015 року до дня ухвалення судового рішення. В обґрунтуванні своїх вимог, [PERSON] посилається на наступне. 08 січня 2015 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 3 філії «Одеське РУ ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір № 328823/115338/3-15 про банківський строковий вклад «Пенсійний» строком на 3 місяця в іноземній валюті в розмірі 2477,34 доларів США, до 08 квітня 2015 року. Дізнавшись про нестабільну роботу вказаного банку, [PERSON] в лютому місяці 2015 року звернулась до відділення банку з вимогою розірвати депозитний договір та повернути їй кошти, однак, працівниками банку їй було відмовлено і рекомендовано дочекатись спливу терміну на який укладався договір. 08 квітня 2015 року сплинув строк дії договору та бажання на пролонгацію договору [PERSON] не виявляла, однак банк по теперішній час відмовляється повернути їй суми вкладу та сплатити відсотки за користування її грошима не тільки за час дії договору, а й за час фактичного користування її коштами, без наявності відповідного права не це. [PERSON] наголошує на тому, що відмова ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» повернути належні їй грошові кошти та проценти за користування останніми, грубо порушує її майнові права, права споживача банківських послуг та чинне законодавство України, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі представлені докази та обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 08січня 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в собі начальника відділення № 3 філії «Одеське РУ» АТ «Фінанси та Кредит» Квачук М.В., що діяла на підставі Положення про Філію та довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. від 09.01.2015 року за реєстровим № 50, з однієї сторони, і [PERSON] з іншої сторони, було укладено договір № 328823/115338/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 місяця в іноземній валюті. Сам договір, який повністю відповідає вимогам статей 639 та 1059 ЦК України, називається «договір-заява». Відповідно до умов договору, позивач вніс на вкладний рахунок [NUMBER] депозит в сумі 2477,34 доларів США на строк з 08.01.2015 року по 08.04.2015 року. За положеннями ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів та інших правочинів У відповідності до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За положеннями ч.3 цієї ж статті до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. За час користування коштами вкладу протягом зазначеного строку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зобов'язувалося нараховувати та виплачувати позивачу проценти за ставкою 11,60 % річних. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В лютому 2015 року позивач представив відповідачу письмову вимогу, в якій повідомив про своє бажання розірвати укладений договір, отримати вклад та не продовжувати термін дії договору банківського строкового вкладу (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті від 08.01.2015 року. Втім, по сьогоднішній день, грошовий вклад в сумі 2477,34 доларів США, відповідачем не повернуті, не дивлячись на усні та письмові вимоги позивача. Згідно ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, встановлені обставини справи та представлені докази повністю підтверджують правомірність та законність позовних вимог [PERSON] про стягнення суми вкладу, що спрямовані на захист її цивільних та майнових прав. Відповідач своїми діями не просто порушує взяте на себе зобов'язання, а грубо порушує права позивача, яка добросовісно виконала свої обов'язки за договором від 08.01.2015 року, на відміну від відповідача. Разом з тим, щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення процентів за користування коштами відповідно до умов Договору № 328823/115338/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» за ставкою 11,60% річних в період з 08 січня 2015 року до дня ухвалення судового рішення, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З вищенаведеної норми закону вбачається, що суд зобов'язаний розглядати справу виключно в межах заявлених стороною вимог та на підставі поданих нею доказів, тобто суд не вправі виходити за межі доводів сторони та замість неї самостійно шукати нові підстави для задоволення вимог сторони, оскільки суд не виконує функції адвокатури, а лише надає оцінку вимогам та доводам сторони виключно у межах цих вимог і доводів. Так, позивачем не був наданий розрахунок сум з зазначенням процентних нарахувань за кожну добу окремо, а суд не може брату на себе відповідальність за складання такого розрахунку та взагалі здійснювати його, оскільки суд лише оцінює представлені сторонами докази та визначає обґрунтованість позовних вимог шляхом повного та всебічного розгляду справи. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд не може задовольнити позовні вимоги в частині стягнення процентів за договором вкладу, оскільки обґрунтованість даної вимоги належним чином не доведена та докази її правомірності суду не представлені. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача суму судового збору за розгляд позовної заяви майнового характеру, яка становить 545,5 гривень. Ціна позову становить 2 477,34 доларів США, що згідно з курсом НБУ на сьогоднішній день складає 54 551,03 гривень (22,02 гривень за 1 долар США), таким чином, 1 відсоток ціни позову становить 545,5 гривень.

Outcome: partial