Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON] за життя заповіту не складала. Спадкоємцем майна, належного [PERSON] , є її брат (батько позивача) [PERSON] , який помер раніше [INFO] , тому за правом представлення спадкоємцем майна [PERSON] є її племінниця (позивач) [PERSON] . Вказуючи, що не мала фізичної та фінансової можливості звернутись до нотаріуса, обробляла земельні ділянки спадкодавця, здійснила її поховання, в Україні запроваджено карантин, у зв`язку з чим встановлений законом шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, просить визначити їй додатковий строк два місяці для прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] . Крім того, покликаючись на те, що відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини з покійною тіткою, просить встановити факт, що вона є племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовче засідання позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Сереховичівської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просить справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Виходячи з того, що встановлення факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, то суд вважає, що пред`явлені позивачем вимоги підлягають розгляду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с.Підсинівка Старовижівського району Волинської області (а.с. 29). З архівної довідки Державного архіву Волинської області № 320/01.28 від 18.11.2020 р. видно, що по метричних книгах Свято-Миколаївської церкви Милецького монастиря м-ка Мильці Ковельського повіту Волинського воєводства встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] «так у документах» в с. Підсинівка (актовий запис №85 від 11.12.1928 р.). Батьками її є: [PERSON] та [PERSON] . В перевірених частково збережених метричних книгах Свято-Миколаївської церкви Милецького монастиря, м-ка Мильці Ковельського повіту за травень-грудень 1922 р., за 1923 р. (за січень-квітень 1922 р. не надходили) відомостей про народження [PERSON] [INFO] в с. Підсинівка не виявлено ( а.с. 36). Разом з тим, як вбачається з свідоцтва про народження позивача [PERSON] народилась [INFO] в с.Підсинівка Старовижівського району Волинської області, її батьком є [PERSON] (а.с. 13). Свідоцтвом про укладення шлюбу стверджується, що позивач 05.09.1981 р. зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 13). Таким чином, батько заявника [PERSON] та [PERSON] мають однакові прізвища та по батькові. Окрім того, [PERSON] та [PERSON] в заявах від 02.12.2020 р. вказали, що рідними сестрами [PERSON] були [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] [PERSON] , 1922 р.н., який помер [INFO] та похований в с. Підсинівка, проживав разом з дружиною [PERSON] 1929 р.н., яка померла у 2007 р. Подружжя [PERSON] народили і виховали двох дітей: [PERSON] і [PERSON] . Аналіз вищевказаних обставин і доказів у їх сукупності дає підстави для висновку, що позивач [PERSON] є племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] . Як встановлено у ході розгляду справи, заявнику підтвердження факту родинних відносин необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки [PERSON] . Позивач та один з учасників справи - відповідач [PERSON] , є племінниками спадкодавця і спадкують відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, оскільки спадкоємець другої черги [PERSON] , брат спадкодавця і батько сторін у цій справі помер [INFO] (а.с. 28), а сестра спадкодавця [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 27). Встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 44-45), заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Соколищенської сільської ради не посвідчувався (а.с. 26). Враховуючи викладене, позивач має право на спадкування після смерті тітки [PERSON] . На час смерті [PERSON] позивач з нею постійно не проживала, а тому для прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог ст.ст.1269, 1270 ЦК України остання у шестимісячний строк зобов`язана була подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ч.3 ст.1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Звертаючись до суду із цим позовом позивач покликається на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що не мала фізичної та фінансової можливості звернутись до нотаріуса, обробляла земельні ділянки спадкодавця, здійснила її поховання, а згодом дізналась про необхідність подання в шестимісячний строк нотаріусу заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з об`єктивними причинами вона такої заяви у встановлений законом не подала. Виходячи з положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на справедливий суд, яке включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Захистити свої права позивач може лише в шляхом звернення до суду. У ході розгляду справи встановлено, що шестимісячний строк подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач пропустила з наведених вище причин. За таких обставин наданням позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини буде доцільним, а також при цьому буде дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. За таких обставин справи, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутність документів, що підтверджують родинні відносини між позивачем та її тіткою унеможливлюють реалізацію свого права на спадкування та оформлення права на спадщину, причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, а тому з метою захисту права позивача на спадкування позов слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1220, 1262, 1267, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved