Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що вони з відповідачем у даній справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом, виданим 16 червня 2012 року центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним центром розвитку сім'ї. Після укладення шлюбу вони з відповідачем разом проживали в м. Київ, однак в жовтні 2013 року в зв'язку з вагітністю була змушена переїхати на проживання до своїх батьків в м. Гнівань, а чоловік залишився проживати в м. Київ. [INFO] народила доньку - [PERSON]. Дитина народилась в м. Вінниця, однак відповідач у справі в пологовий будинок забрати її здонькою не приїхав, хоча і був повідомлений про народження доньки . В подальшому, коли дитині виповнилось 2 місяці, відповідач приїхав до неї в м. Гнівань, де вони зареєстрували дитину в виконавчому комітеті Гніванської міської ради. На її запитання про їх подальше сімейне життя відповідач повідомив, що жити з сім'єю він не налаштований, надавати допомогу на утримання дитини не може. Готовий залишити їй дитину та відмовитись від своїх прав на неї. На доказ своїх слів відповідач звернувся до приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області та написав заяву про відмову від своїх батьківських прав від 15 квітня 2014 року, яку зареєстровано в реєстрі за № 287. Вказану заяву відповідач передав їй, після чого залишив її та їх доньку в м. Гнівань, а сам повернувся до м. Київ. В подальшому вона дізналася, що він повернувся на постійне місце проживання в м. Маріуполь, Донецької області. Вона неодноразово намагалась досягти з відповідачем порозуміння щодо спільного виховання їх доньки, всіляко спонукала його до збереження сім'ї, однак це не дало позитивного результату. Відповідач жодним чином не зацікавлений у ній та у їх дитині. Разом з тим ст. 150 Сімейного кодексу України, передбачено, що відповідач, як батько зобов'язаний брати участь у вихованні дитини. Однак він фактично з дня народження доньки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. На її думку, відповідач свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, оскільки протягом тривалого часу він жодного разу не бачився з дитиною і не виявляв такого бажання, не телефонував, дитина батька взагалі не знає. Разом з тим відповідач ніколи не висловлював сумнівів щодо походження дитини від нього, знає про народження доньки, записаний її батьком . Таким чином відповідачем свідомо порушуються положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таку поведінку відповідача розцінює як умисне ухилення від виховання дитини, що згідно ч. 2 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Просить позбавити [PERSON], [INFO], уродженця м. Маріуполь Донецької області батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], уродженки м. Вінниця Вінницької області; В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити з підстав, наведених в заяві. Представник органу опіки та піклування Снітка О.Х. зазначила, що [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні дитини, дочкою взагалі не цікавиться, не відвідує її, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не забезпечує її матеріально, тобто ухиляється від своїх батьківських обов'язків . Відповідач [PERSON] на виклики до суду не з'явився, згідно наданої до суду нотаріально посвідченої заяви, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO] Прокурор прокуратури Тиврівського району Левчук І.М. вважає, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його дочки [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає за необхідне позов задоволити, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження . Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання [PERSON] від 28.07.2014 р. батько [PERSON] з сім'єю не проживає . Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач ці обов'язки не виконує, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з дитиною, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав . Згідно висновку Тиврівської РДА № 01/01-10/2418 від 24.10.2014 р. [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його дочки [PERSON] Позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] є доцільним і відповідатиме інтересам дитини. [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а. с.12 ) . У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved