Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачем сім`я розпалася через несумісність характерів та різні погляди на життя, а також через постійні сварки, які влаштовує відповідач, в тому числі і у присутності дитини, що негативно впливає на її психологічний стан. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя та ведення господарства між сторонами припинено з вересня 2015 року. Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим та на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». У підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, проте завчасно подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу у підготовчому засіданні та просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с.26). Відповідач не з`явився до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності у підготовчому засіданні (а.с.25). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] був зареєстрований 15.02.2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області складено відповідний актовий запис за №11(а.с.6). З копії свідоцтва про народження (а.с.7) вбачається, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої дитини, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». На підставі ст.104,105,112-113 СК України,

Outcome: approved