Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, [PERSON] відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області в особі старшого державного виконавця Борського Р.М., за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів [PERSON] юстиції України, в якому просить стягнути з [PERSON] відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (відповідальна особа старший державний виконавець Борський Р.М.) матеріальну шкоду на користь позивача [PERSON] в розмірі 2815,40 грн., стягнути з Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 1000,00 грн., стягнути з [PERSON] відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області (відповідальна особа старший державний виконавець Борський Р.М.) на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 80000,00 грн., стягнути з Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., а також стягнути з Головного територіального управління юстиції у Львівській області вартість ліків у розмірі 426,81 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.07.2017 року позивачу стало відомо про те, що 23.06.2017 року на належне їй на праві спільної власності майно, а саме на квартиру №6, яка розташована на вул. Чупринки, 99 у м.Львові, без будь-якого повідомлення та скерування процесуальних документів, старшим державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області[PERSON] поза робочим часом накладено арешт на вищевказану квартиру. Стверджує, що внаслідок протиправних дій державного виконавця позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду. Просить позов задоволити.\~\~\~\~ У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити з підстав, вказаних у такому. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області[PERSON] проти задоволення позову заперечив. Зокрема зазначив, що накладений арешт на вищевказану квартиру не порушує прав позивача, оскільки обтяження було накладено відносно [PERSON] Просить у задоволенні позову відмовити. Представник Головного територіального управління юстиції у Львівській області у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області[PERSON] від 23.06.2017 року накладено арешт на квартиру №6, яка розташована на вул. Чупринки, 99 у м.Львові, номер запису про обтяження 21086354. З матеріалів справи вбачається, що вказане вище обтяження здійснено на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] №4136 від 19.05.2016 року, внаслідок наявності у [PERSON] заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк». У даному виконавчому провадженні ВП №51918146 відповідно до ст.8 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року сторонами виконавчого провадження є стягувач ПАТ КБ «Приватбанк» та боржник [PERSON] У судовому засіданні представником відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області[PERSON] повідомлено суду та не заперечувалося представником позивача про те, що обтяження здійснено лише відносно [PERSON], а не [PERSON] Згідно ч.1 ст.11 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктами 5 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку та здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням. Відповідно до п.4 ч.2 ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів. Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках. Частиною першою ст.25 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Таким чином суд вважає, що арешт на вищевказану квартиру було накладено старшим державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області[PERSON] в межах своєї компетенції. У свою чергу, позивачем та її представником жодних доказів, що постановою про накладення арешту на нерухоме майно від 23.06.2017 року порушуються права [PERSON], суду не надано. Згідно ч.2 ст.10\~та ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відтак, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачами порушено, не визнано або оспорюються права позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed