Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва суду із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м.Києв Вольф Т.Л. про визнання виконавчого напису нотаріуса за № 6074 від 17 липня 2018 року таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог позивач вказала, що 20 серпня 2018 року за місце її роботи у Тернопільській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №9 Тернопільської міської ради директор школи ознайомила її з постановою ВП № 569323137 приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію від 14 серпня 2018року. З даної постанови їй стало відомо, що за виконавчим написом №6074 виданого 17 липня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. стягнуто з неї на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість у розмірі 17 837,83грн. Вважає, що приватним нотаріусом при видачі виконавчого напису прийнято від банку документи, що не відповідають дійсності на не підтверджують безспірність заборгованості, оскільки вона будь-якої заборгованості перед банком не має та кредитний договір не підписувала. Посилаючись на наведене, просила визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 06 листопада 2018 року позивач подала уточнену позовну заяву, де публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» зазначила у якості третьої особи. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 12 листопада 2018 року дану справу передано на розгляд до Тернопільського міськрайонного суду. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 04 січня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 18 січня 2019 року вжито заходів забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. за № 6074 від 17.07.2018 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованість у розмірі 17837,83грн. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 03 червня 2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк». Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни належним чином завірену копію виконавчого напису №6074 від 17 липня 2018 року та документів на підставі яких вчинявся вказаний виконавчий напис. 18 жовтня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. подала заяву про розгляд справи за її відсутності з урахуванням фактичних відносин, відзив на позов не подавала. Представник публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк»» відзив на позов та будь-яких письмових пояснень суду не подавав. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Трач В.І. позов підтримав та просив задовольнити Відповідачі у судове засідання не з`явились, хоча про час та місце його були повідомленні належним чином. Попередньо приватний нотаріус Хара Н.С. подала заяву про слухання справ за її відсутності. Приватний виконавець виконавчого округу Вольф Т.Л. у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце його була повідомлена належним чином. Попередньо про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. Судом встановлено, що 30 липня2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено договір кредиту, який складався із анкети [PERSON] та пропозиції укласти договір кредиту. Як вбачається із пропозиції укласти договір, [PERSON] отримала споживчий кредит у розмірі 11 630,72 грн. із сплатою процентів у розмірі 9% річних та строк 36 місяців, до 31 липня 2017 року. 11 липня 2018 року представник ПАТ «Перший Український Міжнародних банк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі щодо стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості у розмірі 17 837,83 грн. за період з 11 липня 2017 року по 11 липня 2018 року. До вказаної заяви представник банку надав наступні документи: заяву про вчинення виконавчого напису, оригінал кредитного договору, довідку про наявність заборгованості, із зазначенням її складових, документи, які підтверджують повноваження на подання заяви; витяг з державного реєстру юридичних осіб, Статут ПАТ «Перший Український міжнародний банк», з якого вбачається, що банк є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та письмову вимогу банку до позичальника про наявність заборгованості та необхідність її погашення у строк до 07 червня 2018 року. 17 липня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис за №6074 про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в сумі 17837,83 грн. за період з 11 липня 2017 року по 11 липня 2018 року, у тому числі: 11 349,74 прострочена заборгованість за сумою кредиту; 48887,78 прострочена заборгованість за комісією;1600,31 грн. прострочена заборгованість за процентами. Вказаний виконавчий напис звернуто до виконання. 14 серпня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. за №6074 від 17 липня 2018 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 серпня 2018 року ВП №56932137. У квітні 2019 року банк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за даним кредитним договором та ухвалою суду від 26 квітня 2019 року відкрито провадження у даній справі. Як вбачається із змісту позову та розрахунку заборгованості у даній справі, предметом позов у даній справі є сума заборгованості у розмірі 47443,16грн. станом на 08 квітня 2019 року, з яких: 9906,73 грн. заборгованість за кредитом, 1193,88 - заборгованість по процентах та 4496,22 грн. заборгованість за комісією та 31 846,33 грн. - штрафні санкції. Дана заборгованість нарахована за період з 28 лютого 2015 року по 30 липня 2017 року. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з вимогами пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, пп. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до вимог пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за Кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису на підтвердження наявності безспірної заборгованості відповідачем було подано наступні документи: заяву про вчинення виконавчого напису, оригінал кредитного договору, довідку -розрахунок заборгованості, із зазначенням її складових, документи, які підтверджують повноваження представника на подання заяви; витяг з державного реєстру юридичних осіб, Статут ПАТ «Перший Український міжнародний банк» та письмову вимогу банку до позичальника про наявність заборгованості та необхідність її погашення у строк до 07 червня 2018 року. Згідно наданих нотаріусом, на вимогу суду, пакету документів на підставі яких здійснювався оспорюваний виконавчий напис, встановлено, що на підтвердження заборгованості [PERSON] банком подано нотаріусу лише довідку - розрахунок заборгованості станом на 11 липня 2018 року. Як вбачається із даної довідки, у ній зазначено, що заборгованість [PERSON] перед банком станом на 11 липня 2018 року становить 17 837,83грн. у тому числі: 11 349,74 прострочена заборгованість за сумою кредиту; 48887,78 прострочена заборгованість за комісією;1600,31 грн. прострочена заборгованість за процентами Дана довідка-розрахунок із зазначенням загальної суми заборгованості, її складових не є випискою з рахунку боржника, у розумінні чинного законодавства. Більше того, вказана довідка є суб`єктивним, однобічним рішення стягувача та достовірно не підтверджує факт невиконання боржником зобов`язань. Таким чином, банком не було надано засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, а надана банком довідка про заборгованість за кредитним договором є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. Слід також зазначити у даній довідці -розрахунку відсутні відомості щодо періоду за який нарахована дана заборгованість, лише зазначено кінцеву дату - станом на 11 липня 2018 року. Однак, нотаріус у виконавчому написі, за відсутності відповідних документів, самостійно зазначає період за який проводить стягнення заборгованості з 11 липня 2017 року по 11 липня 2018 року. Проте, такі відомості у довідці-розрахунку відсутні. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком є безспірним. Банком не було надано первинних документів на підтвердження правильності наданої нотаріусу довідки про розмір заборгованості, що позбавляє позивача можливості довести суду безпідставність визначення саме такого розміру заборгованості. Крім того, у квітні 2019 року банк звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором. Як вбачається із розрахунку суми позову предметом позову є стягнення суми заборгованості у розмірі 47443,16грн. станом на 08 квітня 2019 року, з яких: 9906,73 грн. заборгованість за кредитом, 1193,88 - заборгованість по процентах та 4496,22 грн. заборгованість за комісією та 31 846,33 грн. - штрафні санкції. Дана заборгованість нарахована за період з 28 лютого 2015 року по 30 липня 2017 року, що частково включає і період зазначений у виконавчому написі. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати виконавчий напис за №6074 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною 17 липня 2018 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 17 837, 83грн. за період з 11 липня 2017 року по 11 липня 2018 року таким, що не підлягає виконанню. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачі в судове засідання жодного разу не з`явилися, відзив на позов не подали та будь-яких доказів на спростування доводів позивача та підтвердження правомірності вчинення виконавчого напису суду не представили. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, стягнути з публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в користь [PERSON] слід стягнути сплачений нею при подачі позову судовий збір в сумі 704,00 гривень.

Outcome: approved