Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом - будинком № 7-А по вулиці Челюскіна у смт. Мангуш Мангушського району Донецької області, виходячи з наступного. [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлю № 628 від 13.07.1987 та реєстраційного напису на документі про право особистої власності, зареєстрованого за № 1724 від 15.07.1987, є власником житлового будинку № 7-А по вул. Челюскіна у смт. Мангуш Мангушського р-ну Донецької області. У зазначеному будинку зареєстровано її - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] позивач зареєструвала у своєму будинку 01.12.2007 за його проханням, з того часу у її будинку він ніколи не проживав. Неодноразово позивач зустрічала відповідача та телефонувала йому, просила знятися з реєстрації, проте він на її прохання не реагував, а з 18.04.2014 перебуває в активному державному розшуку за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується довідкою № 7226/106103-18 від 21.06.2018. Факт непроживання [PERSON] у будинку позивача більше ніж один рік без поважної причини підтверджується актами депутата Мангушської селищної ради [PERSON] від 17.06.2017, 20.01.2018, 21.06.2018. Визнання [PERSON]Д, таким, що втратив право користування житлом необхідно позивачу для зменшення сплати комунальних платежів та отримання субсидії, у звязку з чим вона була змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, у разі відсутності відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачу за місцем реєстрації надсилалася заказна кореспонденція з повідомленням про день та час розгляду справи, і отже суд вважає, що про судове засідання він повідомлений належним чином. Приймаючи до уваги, що відповідач в судове засідання не зявився і від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутності, тому справа розглядається заочно. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.\~223,\~280 ЦПК України. З урахуванням ч. 2\~ст. 247\~Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Так, дійсно [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлю № 628 від 13.07.1987 та реєстраційного напису на документі про право особистої власності, зареєстрованого за № 1724 від 13.07.1987, є власником житлового будинку № 7-А по вул. Челюскіна у смт. Мангуш Мангушського р-ну Донецької області (а.с. 4). Згідно адресної картки, у зазначеному будинку № 7-А по вул. Челюскіна у смт. Мангуш Мангушського району Донецької області зареєстровано її - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Факт непроживання [PERSON] у будинку, належному [PERSON], підтверджується актами обстеження проживання громадянки [PERSON], [INFO], за адресою: вул. Челюскіна, б. 7-А в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області від 17.06.2017, 20.01.2018, 21.06.2018, складених депутатом Мангушської селищної ради [PERSON], з яких вбачається, що [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає за вказаною адресою (а.с. 7-9). Згідно довідки Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області від 11.10.2016 № 11102/106/06-16, [PERSON], [INFO], дійсно перебуває у активному державному розшуку (а.с. 10). Згідно довідки Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області від 21.06.2018 № 7226/106/03-18, [PERSON], [INFO], дійсно перебуває в активному державному розшуку за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 5). Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, приймаючи до уваги, що [PERSON] не проживає у житловому будинку позивача без поважних причин понад встановлені ст. 71 ЖК Української РСР строки, тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування житлом. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved