Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що від проживання в шлюбі з відповідачем має з ним спільну доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Батько дитини проживає окремо, матеріальну допомогу на її утримання надає нерегулярно. Тому позивач просить суд встановити аліменти в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно. Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 11.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Позивач та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просили задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, не заперечував щодо встановлення аліментів в твердій грошовій сумі, однак не в такому розмірі, як просить позивач. Просить суд врахувати те, що він не працює, а тому просить встановити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. З'ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов'язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. В силу ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи із зазначеного положення у разі відсутності домовленості між батьками щодо способу утримання спір з приводу стягнення аліментів вирішується судом. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Як вбачається із пояснень відповідача, останній не працює. Доказів протилежного позивачем не надано. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом із матір'ю, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім»ї №02-24/2301 від 29.05.2018, та в добровільному порядку батьки не можуть дійти згоди щодо утримання малолітньої доньки. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік, стан здоров'я, матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, те, що відповідач не працює, хоча є працездатним, має задовільній стан здоров'я, спільна донька сторін проживає та перебувають на утриманні позивача. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років - 1492 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років - 1860 гривень. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, а також матеріального становища дитини та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свою неповнолітню доньку. Беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, позивачем відповідно до вимог ст.ст. 12,81,89 ЦПК України не доведено та не надано достатніх доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі 1500 грн. щомісячно. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки [PERSON], але в меншому розмірі, який визначила позивач, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно (що на даний час становитиме більш, ніж половину суми прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до вимог ч.2 ст. 182 СК України, починаючи з 08 червня 2018 року і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України,

Outcome: partial