Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», третя особа публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», про стягнення страхової суми 162777,64 грн. та судових витрат. Після уточнення позовних вимог позивач просила стягнути в рівних частинах вказану страхову суму на її користь та на користь неповнолітньої доньки. У ході розгляду справи судом було залучено до участі неповнолітню [PERSON], яка в свою чергу, діючи через законного представника, свою матір [PERSON], звернулася до суду з самостійними вимогами до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», третя особа публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», про стягнення ? частини від страхової суми 162777,64 грн. та судових витрат. Ухвалою суду уточнений позов [PERSON] в частині вимог про стягнення на користь [PERSON] частини страхової суми залишено без рогляду. Позовні вимоги як позивача [PERSON] так і третьої особи [PERSON] обґрунтовані тим, що їх чоловік та батько - [PERSON] 27 травня 2008 року уклав з ВАТ «СТ «Гарантія» договір добровільного страхування від нещасних випадків та страхування життя позичальників №НВ12-5670-05/08. В строки передбачені законом та договором позивач [PERSON] звернулася до відповідача з заявою про настання страхового випадку, однак усі три звернення були залишені без розгляду та задоволення, а в лютому 2011 року вона отримала відповідь про наявність перешкод в отриманні інформації стосовно стану здоров'я [PERSON], яка може вплинути на рішення про страхове відшкодування. Під час укладання договору він був працездатним, займався підприємницькою діяльністю, надав відносно себе всю необхідну інформацію, яку від нього вимагали, він не був інвалідом і не був хворим. Смерть [PERSON] наступила внаслідок хвороби - цироз печінки, після настання страхового випадку позивач, як спадкоємець, є вигодонабувачем відповідно до умов договору. За наданий [PERSON] кредит [PERSON] повністю розрахувалася після його смерті. Оскільки заява про страхове відшкодування не була задоволена, тому вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач повністю підтримала як свій позов, та як законний представник неповнолітньої, також і позов [PERSON]. Представник відповідача повністю заперечував проти заявлених вимог як позивача [PERSON] так і третьої особи вказуючи на те, що договір страхування було укладено сторонами на підставі Правил добровільного страхування від нещасних випадків № 12/06 від 15.12.2006р., які на виконання вимог статей 16, 17 Закону України «Про страхування» розроблені страховиком та перевірені на відповідність чинному законодавству уповноваженим державним органом - Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України під час їх реєстрації 19.02.2007р. за № 0270264. Підписання договору саме на підставі Правил страхування підтверджується також п.13.7 договору страхування, згідно якого за всіма умовами, що не відображені у договорі, сторони керуються Законом України «Про страхування» та Правилами добровільного страхування від нещасних випадків № 12/06 від 15.12.2006р. Також у п.9.2.2. передбачено обов'язок страхувальника ознайомитися з Правилами страхування. Згідно п.6 договору страхування страховими випадками визнаються випадки, що відбулись раптово, ненавмисно та незалежно від волі застрахованого після вступу в силу договору страхування, і документально підтверджені події: - смерть (внаслідок нещасного випадку, захворювання(загострення захворювання)), - стійкої втрати працездатності(встановлення І та/або ІІ групи інвалідності) внаслідок нещасного випадку або захворювання. Враховуючи те, що [PERSON] хворів на хворобу, яка у своєму розвитку призводять до смерті, тому вважають, що страховий випадок не настав. В іншому випадку в разі повідомлення ним про стан здоров'я, страхове товариство могло б оцінити свої ризики, та відмовити в укладенні договору страхування. Крім того, представник відповідача посилаючись на пропуск третьою особою строку для звернення до суду просив застосувати його наслідки та відмовити у позові. Представник третьої особи ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» посилаючись на відсутність порушення їх прав та інтересів поклався на розсуд суду. Заслухавши позивача, яка також є і законним представником третьої особи, представника позивача, представника відповідача та третьої особи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27 травня 2008 року [PERSON] та відкрите акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія», яке в наступному змінило своє найменування на приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія» (далі ПАТ «СК «Гарантія») уклали договір добровільного страхування від нещасних випадків та страхування життя позичальників №НВ12-5670-05/08 (т.1 а.с.105). Згідно вказаного договору об'єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю страхувальника (п.5). Страховими випадками визнаються випадки, що відбулися раптово, ненавмисно та незалежно від волі застрахованого після вступу в силу договору страхування, і документально підтверджені події: смерть (внаслідок нещасного випадку, захворювання (загострення захворювання)), стійкої втрати працездатності (встановлення І та/або ІІ групи інвалідності внаслідок нещасного випадку або захворювання (п.6.1). Підписання зазначеного договору страхування саме на підставі Правил страхування підтверджується також п.13.7 договору страхування, згідно якого за всіма умовами, що не відображені у цьому договорі, сторони керуються Законом України «Про страхування» та Правилами добровільного страхування від нещасних випадків № 12/06 від 15.12.2006р. Також у п.9.2.2. передбачено обов'язок страхувальника ознайомитися з Правилами страхування. Згідно з вимогами п.9.2.3. договору страхування та п.9.2.3. Правил страхування страхувальник зобов'язаний при укладенні договору страхування надати інформацію страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі своєчасно інформувати його про будь-яку зміну цих обставин. При цьому згідно вимог підпункту 13.8.5. пункту 13.8. договору страхування та п.4.1.6. Правил страхування не можуть бути застрахованими особи хворі на СНІД та/або на інші хвороби, які в своєму розвитку призводять до смерті, в тому числі онкологічно хворі. Також нормами п.2 ч.1 ст. 989 ЦК України передбачено, що при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику. [INFO] року [PERSON] помер, причиною смерті встановлено цироз печінки (т.1 а.с.5,7). Після його смерті ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертався, що підтверджується матеріалами спадкової справи №298/2009, разом з тим його дружина [PERSON] та неповнолітня донька на час відкриття спадщини проживали разом з спадкодавцем, тому відповідно до вимог ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину (т.2 а.с.88,123). Відповідно до листа ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» після смерті [PERSON] повністю та достроково було здійснено розрахування за кредитним договором №014/0028/82/47352 від 9 березня 2006 року (т.1 а.с. 15). Із представленої медичної картки стаціонарного хворого №10500 видно, що [INFO] року о 4.50 год. [PERSON] було доставлено в прийомне відділення СКЛ №11 з клінічним діагнозом цироз печінки, активна форма, кровотеча із варикозно- розширених вен стравоходу. Геморогічний шок, а о 21.30 год. він помер (т.1 а.с.183-208). Згідно з наданою інформацією в медичному центрі «Інто Сана» та в міській поліклініці №1 за медичною допомогою [PERSON] не звертався (т. 1 а.с.237,243). Як видно з лікарського свідоцтва про смерть №003812, виданого 11 вересня 2008 року, патологоанатомом [PERSON] встановлено, що хворобами, які призвели до смерті [PERSON] стали печінкова недостатність, асцит, кровотеча з вен стравоходу, цироз печінки багато років (т.1 а.с.8). В судовому засіданні допитана в якості спеціаліста [PERSON] пояснила, що цироз печінки є невиліковною хворобою, яка розвивається тривалий час, не менше одного року і у своєму розвитку призводить виключно до смерті хворого. Крім того, вона пояснила, що в разі, якщо б хворому на «цироз печінки» під час протікання хвороби було проведене таке дослідження як фіброгастроскопія, то за результатами проведення такого дослідження було б встановлено таку обов'язкову ознаку цирозу печінки як варикозно-розширені вени стравоходу. Як видно з досліджень проведених товариством з обмеженою відповідальністю «Інто Сана» у 2007 році, [PERSON] звертався з проханням провести йому таке обстеження як фіброгастроскопія і після проведеного обстеження 27.02.2007р. було виявлено у нього варикозно-розширені вени стравоходу І ступеню, а з протоколів обстежень від 05.04.2007р. та 25.09.2007р. спостерігалися вже варикозно-розширені вени стравоходу І та ІІ ступеню, що свідчить про прогресування хвороби - цирозу печінки. Що стосується заперечень відповідача проти позову третьої особи [PERSON] з підстав пропуску строку позовної давності та застосування строку позовної давності, то їх суд не приймає до уваги, оскільки трирічний строк для звернення до суду з позовом, встановлений ст.257 ЦК України, третя особа пропустила з поважних причин, тому підлягає відновленню, оскільки на час відкриття спадщини вона була малолітньою особою, а на час звернення до суду неповнолітньою, і діє лише через законного представника. Разом з тим, оцінивши усі докази в сукупності, враховуючи вказані норми, суд приходить до висновку, що позови не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] знав про свій стан здоров'я, хворів на хворобу цироз печінки, яка в своєму розвитку призводять до смерті, однак вимог договору не виконав, а так як страховий випадок не настав, тому підстав для відшкодування спадкоємцям страхової суми не має.

Outcome: dismissed