Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 06.10.2012 року. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , 2014 року народження, і [PERSON] , 2017 року народження. Причиною розірвання шлюбу позивач називає різність поглядів на сімейне життя і виховання дітей, внаслідок чого між ними відбувалися сварки, які призвели до того, що вони втратили один до одного почуття поваги і любові. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечить її інтересам та інтересам дітей. Просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про визнання позову і розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 жовтня 2012 року відділом ДРАЦС по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 402 (а.с.3). У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Причиною розірвання шлюбу позивач називає: різність поглядів на сімейне життя і виховання дітей, сварки, які призвели до того, що подружжя втратило один до одного почуття поваги і любові. І позивач, і відповідач прийшли до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливими. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно із квитанцією №0.0.2090495876.1 від 16.04.2021р. позивачем [PERSON] при подачі позову було сплачено 908,00 гривень судового збору. Отже з державного бюджету позивачу має бути повернуто 50% судового збору у розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved