Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Зазначала, що 26.07.08 по 30.04.15 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 17.04.15. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.04.15 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 13.01.15 і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею. Відповідач участі у житті та вихованні дитини не бере. Вона самостійно несе витрати на утримання дитини, зокрема, оплачує навчання дитини, відвідування гуртків з бісероплетіння, танців, англійської мови, уроки вокалу, малювання та організовує їй відпочинок. [PERSON] навчається в Боярському навчально-виховному комплексі «Гімназія -загальноосвітня школа І ступеня» з 01.09.16 по теперішній час. З 01.09.16 по 31.05.17 нею сплачено 3870 грн., з 01.09.17 по 31.05.18 - 3870 грн., за вересень 2018 - 600 грн., а всього 8340 грн., що підтверджується довідкою від 07.09.18 № 202. Починаючи з вересня 2018 вартість послуг складає 600 грн. на місяць. За жовтень 2018 нею було сплачено 600 грн. Таким чином, [PERSON] зобов`язаний оплатити 1/2 вказаних додаткових витрат у розмірі 8940 грн., що складає 4470 грн. У зв`язку з навчанням дитини в зазначеній гімназії, вона також сплачує благодійний внесок. За період з 01.09.16 по 31.05.17 нею сплачено 900 грн., з 01.09.17 по 31.05.18 900 грн., починаючи з вересня 2018 - 100 грн. на місяць,, а всього сплачено - 1900 грн. [PERSON] зобов`язаний сплатити 1/2 вказаних додаткових витрат на дитину у розмірі 2000 грн., що складає 1000 грн. З травня по серпень 2018 в період канікул з метою оздоровлення та всебічного розвитку дитина відвідувала дитячий табір - Дитячий центр «Кузя». За надання послуг з організації відпочинку та розваг у вказаному центрі нею було сплачено 15500 грн. У період канікул з 29.10.18 по 02.11.18 за перебування доньки в Дитячому центрі «Кузя» нею було внесено 1250 грн. Всього понесені нею витрати на організацію відпочинку [PERSON] у вказаному центрі в 2018 р. склали 16750 грн. Отже, [PERSON] зобов`язаний сплатити 1/2 вказаних додаткових витрат на дитину у розмірі 8375 грн. У 2016 р. донька відпочивала разом з нею в с. Залізний порт в Херсонській області. Згідно договору № 31-04 від 02.06.16, укладеного з ПП «Захарчук» за послуги з організації відпочинку, за проживання [PERSON] в готелі «Фортеця» в період з 15.07.16 по 23.07.16 нею було сплачено 3100 грн. Витрати на проїзд [PERSON] склали 500 грн. У 2017 донька відпочивала разом з нею на Чорному морі в селі Курортне в Одеській області в готелі «Бальзамінат» в період з 30.06.17 по 06.07.17. За проживання [PERSON] було сплачено1900 грн. У 2018 донька відпочивала разом з нею на Чорному морі в селі Курортне в Одеській області в готелі «Бальзамінат» в період з 29.06.18 по 06.07.18. За проживання [PERSON] було сплачено 2216,67 грн. Витрати на проїзд дитини до місця призначення та назад склали 401,98 грн. і 250,83 грн., а всього 652,81 грн. Отже, всього понесені нею витрати на організацію оздоровлення та відпочинку [PERSON] у вказаних готелях в 2016-2018 склали 8369,48 грн. [PERSON] , зобов`язаний сплатити 1/2 вказаних додаткових витрат на дитину у розмірі 4184,74 грн. З 01.10.18 дитина відвідує спортивні бальні танці у Боярській міській дитячій школі мистецтв. Розмір плати за навчання у 2018-2019 у школі складає 400 грн. на місяць, за жовтень 2018 нею сплачено 400 грн. Оскільки витрати на навчання бальним танцям, пов`язані з розвитком здібностей дитини і сплачуються періодично, 1/2 вказаних витрат підлягають стягненню з [PERSON] періодично у розмірі 200 грн. щомісячно. Щорічно вона несе витрати по підготовці дитини до школи. В серпні нею було сплачено 1512,64 грн. на придбання канцелярського приладдя для дитини та одягу. Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 18986,06 грн. та додаткові витрати у вигляді періодичних платежів у розмірі 550 грн., щомісячно, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до 01.06.19. У відзиві на позов відповідач проти задоволення позову заперечував частково, вказав на те, що згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 17.04.15 з нього на користь [PERSON] стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти), у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, починаючи з 13.01.15 і до досягнення дитиною повноліття. Він свої обов`язки по утриманню дитини виконував та виконує належним чином. На момент винесення рішення суду про стягнення аліментів, він був працевлаштований, а тому аліменти відраховувалися з його заробітної плати. 30.04.15 він залишився без роботи. Не дивлячись на цей факт, він продовжує брати участь у житті доньки, в тому числі і матеріально. [INFO] він вдруге одружився, а [INFO] народився син - [PERSON] . Він, на даний час, має на утриманні дружину, яка здійснює догляд за малолітнім сином, малолітнього сина та сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] . Витрати на додаткові освітні послуги у розмірі 8940 грн. він визнає як такі, що необхідні для розвитку доньки, а тому погоджується на їх відшкодування у розмірі 4470 грн. Проти сплати благодійного внеску до Благодійного фонду «Вікторія» у сумі 2000 грн. він заперечує, оскільки благодійний внесок сплачено добровільно позивачкою, дані витрати не пов`язані з розвитком чи особливими потребами доньки [PERSON] . Крім того, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань БФ «ВІКТОРІЯ» це благодійний фонд, основним видом діяльності якого є «надання іншої соціальної допомоги без забезпечення проживання», тобто даний фонд ніякого відношення до будь-яких освітніх послуг не має відношення. Проти оплати дитячого табору в Дитячому центрі «Кузя» з травня по серпень 2018 оку у сумі 15500,00 грн., та оплати табору на осінні канікули 2018 року в сумі 1250,00 грн. заперечив, оскільки позивачка одноосібно, на власний розсуд, обрала заклад, в якому донька провела літній та осінній відпочинок. Такі витрати не зумовлені особливими обставинами і не є обов`язковими, тим паче у випадку, коли фінансово це є складно, а є лише добровільним волевиявленням одного з батьків, в даному випадку мами. Проти оплати за відпочинок на морі, а саме: проживання доньки в готелі «Фортеця» - 3100,00 грн. та оплати проїзду до даного готелю - 500 грн. заперечив, оскільки зі змісту договору не зрозуміло, яку суму коштів на відпочинок дитини було понесено позивачкою. Не надано доказів і оплати вартості проїзду дитини. Доказів оплати вартості послуг на відпочинок дитини за 2017 та 2018 року позивачкою також не надано. До того ж, вказав на те, що поїздки позивачки разом з дитиною на море є її добровільним волевиявленням, яке не може бути віднесене до додаткових витрат. Бази відпочинку, на які вказує позивачка, не є санаторними та оздоровчими закладами. Щодо оплати бальних танців у розмірі 200 грн. він не заперечує, оскільки вказані витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини. Щодо витрат на придбання канцелярського приладдя для дитини та одягу у розмірі 1512,64 грн. він заперечує, оскільки дані витрати відносяться до витрат по утриманню дитини та входять до складу аліментів. Таким чином, він визнає позов в частині стягнення з нього 4470 грн. витрат на додаткові освітні послуги та 200 грн. витрат на оплату занять доньки спортивними бальними танцями, понесених позивачкою у жовтні 2018 році у розмірі 200 грн., а всього 4670 грн. Щодо вимоги про стягнення додаткових витрат у вигляді періодичних платежів у розмірі 550 грн. щомісячно він визнає їх частково, в частині стягнення 1/2 вартості витрат на оплату відвідування донькою відділення спортивного бального танцю в Боярській міській дитячій школі мистецтв - 200 гри., щомісячно починаючи з листопада 2018 по 01 червня 2019, а також - ? частини додаткових витрат на освітні послуги в Боярському НПК «Гімназія - ЗОШ 1 ступеня» у сумі 300 грн. Щодо щомісячної сплати 50 грн. до Благодійного фонду «Вікторія» заперечив, оскільки благодійні внески сплачуються позивачкою добровільно та дані витрати не пов`язані з розвитком чи особливими потребами доньки [PERSON] . У відповіді на відзив позивачка проти доводів відповідача заперечила, вказавши на те, що як вбачається з доданих відповідачем квитанцій він сплачує аліменти нерегулярно, має заборгованість по аліментах. Ураховуючи рівень цін та потреб дитини є неможливим виключення з додаткових витрат та включення до аліментів витрат на відпочинок і дозвілля дитини. Необхідність у відпочинку дитини зумовлена її розвитком, а тому такі витрати повинні розцінюватися як додаткові. Позивач у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій просила позов задовольнити частково згідно письмового визнання позову частково, яке зазначено у відзиві на позов. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розгляду справи за відсутності учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши позов, заперечення на позов, викладені у відзиві на позов, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 26.07.2008 між сторонами було укладено шлюб, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 17.04.15 (а.с.8-11). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 17.04.15 також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання дитини (аліменти) [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.01.15 і до досягнення [PERSON] повноліття - 18 років. [PERSON] проживає разом з матір`ю - [PERSON] . Згідно з довідкою Директора Боярського навчально-виховного комплексу «Гімназія -загальноосвітня школа І ступеня» Сушко С.М. від 07.09.18 [PERSON] є ученицею 3-Б Боярського НВК «Гімназія- ЗОШ І ступеня» з 01.09.16 року по теперішній час. [PERSON] щомісячно оплачує додаткові освітні послуги через бухгалтерію управління освіти Києво-Святошинської РДА: з 01.09.16 по 31.05.17 - 3870 грн.; з 01.09.17 по 31.05.18 - 3870 грн.; з вересня 2018 - 600 грн./міс. Сума разом складає 8340 грн. (а.с. 14). Відповідно до довідки Президента Благодійного фонду «Вікторія» [PERSON] [PERSON] є ученицею 3-Б Боярського НВК «Гімназія- ЗОШ І ступеня» з 01.09.16 року по теперішній час. [PERSON] щомісячно сплачує благодійний внесок у розмірі 100 грн. на розвиток матеріально-технічної бази закладу через благодійний фонд: з 01.09.16 по 31.05.17 - 900 грн.; з 01.09.17 по 31.05.18 - 900 грн.; з вересня 2018 - 100 грн./міс. Сума разом складає 1 900 грн. (а.с. 15). [PERSON] внесла оплату на послуги організації відпочинку та розваг у ДЦ «Кузя» для своєї дитини [PERSON] , а саме: 29.10.18 - 250 грн., 30.10.18 - 250 грн., 31.10.18 - 250 грн., 01.11.18 - 250 грн., 02.11.18 - 250 грн., загальна сума оплати складає 1250 грн., що підтверджується довідкою ДЦ «Кузя» (а.с. 16). [PERSON] внесла оплату на послуги організації відпочинку та розваг у ДЦ «Кузя» для своєї дитини [PERSON] за період з 22.05.18 по 17.08.18 на загальну суму 15500 грн., що підтверджується довідкою ДЦ «Кузя» від 14.09.2018. (а.с. 17). Згідно договору № 31-04 від 02.06.16, укладеного з ПП «Захарчук» та [PERSON] за послуги з організації відпочинку в готелі «Фортеця» в с. Залізний порт в Херсонській області в період з 15.07.16 по 23.07.16 позивачкою було сплачено 9500 грн. Витрати на проїзд склали 1500 грн. (а.с. 18-21). У 2017 за проживання в готелі «Бальзамінат» в селі Курортне в Одеській області позивачкою в період з 30.06.17 по 06.07.17 було сплачено5130 грн.; у 2018 в період з 29.06.18 по 06.07.18 - 5985 грн. (а.с. 22-23). Витрати на проїзд дитини склали 401,98 грн. і 250,83 грн. (а.с. 24-25). Витрати на придбання канцелярського приладдя для дитини та одягу складають 1512,64 грн. (а.с. 26). З 01.10.18 [PERSON] є ученицею 1 класу відділення спортивного бального танцю Боярської міської дитячої школи мистецтв. Розмір плати за навчання у 201-2019 становить 400 грн. (а.с. 30). [PERSON] не працює (а.с. 43-45) та перебуває на обліку як безробітний в Деснянській районній філії КМЦЗ з 26.03.18 (а.с. 46). Від другого шлюбу [PERSON] має дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 56). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позов в частині стягнення з нього на користь позивача додаткових витратах на дитину, а саме: 4470 грн. витрат на додаткові освітні послуги та 200 грн. витрат на оплату занять доньки спортивними бальними танцями, понесених позивачкою у жовтні 2018 році у розмірі 200 грн., а всього 4670 грн., а також в частині стягнення з нього на користь позивача додаткових витрат у вигляді періодичних платежів в частині стягнення 1/2 вартості витрат на оплату відвідування донькою відділення спортивного бального танцю в Боярській міській дитячій школі мистецтв - 200 гри., щомісячно починаючи, а також - 1/2 частини додаткових витрат на освітні послуги в Боярському НПК «Гімназія - ЗОШ 1 ступеня» у сумі 300 грн., а всього 500 грн., починаючи з 28.11.18 до 01.06.19, про що ним було письмово зазначено у відзиві на позов, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині cтягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] у розмірі 4 670 грн. та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 28.11.18 і до 01.06.19 без з`ясування і дослідження даних обставин справи. Обґрунтовуючи позов в частині стягнення додаткових витрат на дитини, позивачка, посилаючись на ст. 185 СК України, вказувала на те, що вона несе наступні додаткові витрати: у зв`язку з навчанням в гімназії вона сплачує благодійний внесок. За період з 01.09.16 по 31.05.17 нею сплачено 900 грн., з 01.09.17 по 31.05.18 900 грн., починаючи з вересня 2018 - 100 грн. на місяць,, а всього сплачено - 1900 грн. З травня по серпень 2018 в період канікул з метою оздоровлення та всебічного розвитку дитина відвідувала дитячий табір - Дитячий центр «Кузя». За надання послуг з організації відпочинку та розваг у вказаному центрі нею було сплачено 15500 грн. У період канікул з 29.10.18 по 02.11.18 за перебування доньки в Дитячому центрі «Кузя» нею було внесено 1250 грн. Всього понесені нею витрати на організацію відпочинку [PERSON] у вказаному центрі в 2018 р. склали 16750 грн. У 2016 р. донька відпочивала разом з нею в с. Залізний порт в Херсонській області. Згідно договору № 31-04 від 02.06.16, укладеного з ПП «Захарчук» за послуги з організації відпочинку, за проживання [PERSON] в готелі «Фортеця» в період з 15.07.16 по 23.07.16 нею було сплачено 3100 грн. Витрати на проїзд [PERSON] склали 500 грн. У 2017 донька відпочивала разом з нею на Чорному морі в селі Курортне в Одеській області в готелі «Бальзамінат» в період з 30.06.17 по 06.07.17. За проживання [PERSON] було сплачено1900 грн. У 2018 донька відпочивала разом з нею на Чорному морі в селі Курортне в Одеській області в готелі «Бальзамінат» в період з 29.06.18 по 06.07.18. За проживання [PERSON] було сплачено 2216,67 грн. Витрати на проїзд дитини до місця призначення та назад склали 401,98 грн. і 250,83 грн., а всього 652,81 грн. Отже, всього понесені нею витрати на організацію оздоровлення та відпочинку [PERSON] у вказаних готелях в 2016-2018 склали 8369,48 грн. Нею було сплачено 1512,64 грн. витрат на придбання канцелярського приладдя для дитини та одягу. В силу норм ст. 185 СК України законодавець відносить до додаткових витрат на дитину, витрати, що викликані особливими обставинами, зокрема витрати, пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» благодійна діяльність - добровільна особиста та/або майнова допомога для досягнення визначених цим Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику від імені або за дорученням бенефіціара. Цілями благодійної діяльності є надання допомоги для сприяння законним інтересам бенефіціарів у сферах благодійної діяльності, визначених цим Законом, а також розвиток і підтримка цих сфер у суспільних інтересах (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації»). Відповідно до п. 3 Порядку отримання благодійних (добровільних) внесків і пожертв від юридичних та фізичних осіб бюджетними установами і закладами освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, культури, науки, спорту та фізичного виховання для потреб їх фінансування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 р. N 1222 благодійні внески не можуть заміняти плату за надання установами і закладами платних послуг за переліками, визначеними в установленому порядку. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що благодійні внески не є формою оплати за навчання дитини, а є формою добровільного внеску на розвиток навчального закладу, а тому позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1000 грн. витрат на благодійні внески задоволенню не підлягає. Не підлягає задоволенню позов і в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з відпочинком на морі, оскільки доказів того, що такий відпочинок був зумовлений особливими обставинами у житті дитини та що дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря за рекомендацією лікаря чи стану здоров`я, та що готелі «Фортеця» та «Бальзамінат» мають відношення до лікування або санаторного відпочинку, позивачем надано не було, до того ж, позивач самостійно, на власний розсуд обрала заклад, в якому дитина знаходилася на відпочинку без погодження з батьком дитини. Щодо стягнення додаткових витрат на оплату організації відпочинку та розваг у ДЦ «Кузя», суд дійшов висновку, що задоволенню дані вимоги не підлягають, оскільки є необґрунтованими. Суд виходить з того, що такі витрати не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України. А саме, не є такими, що зумовлені особливими здібностями дитини, не надано доказів про необхідність здійснення таких витрат. До того ж, відсутні дані про погодження таких витрат з батьком дитини. Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 185 СК України та правового висновку від 13.09.2017 р. у справі № 6-1489цс17 ВС, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Не підлягає задоволенню і позов в частині стягнення 1/2 витрат, які були витрачені на придбання канцелярського приладдя для дитини у розмірі 1 512,64 грн., оскільки це є поточні витрати на дитину, а не додаткові. Такі витрати по суті є виконанням обов`язку батьків, передбаченого ч. 3 ст. 150 СК України.

Outcome: partial