Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі: ДВС), [PERSON] ., [PERSON] про припинення обтяження. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 24 травня 2008 року вона придбала квартиру [ADDRESS] ) у [PERSON] , про що був укладений договір, посвідчений приватним нотаріусом, потім зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстраційній книзі Ізмаїльського МБТІ за № 52/11-20 від 25 червня 2008 року. На теперішній час вона дізналася, що на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду від 25 вересня 2008 року по справі № 2-4838-08 за позовом відповідача [PERSON] до [PERSON] був накладений арешт на вищезазначену квартиру. Але на час накладання арешту власником квартири вже була позивач. Тому просить припинити обтяження № 8013518 від 02 жовтня 2008 року на квартиру [ADDRESS] , накладене на підставі виконавчого листу Ізмаїльського міськрайонного суду від 25 вересня 2008 року по цивільні справі № 2-4838-08. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача ДВС в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, пояснив, що вважає, що ДВС не має бути відповідачем по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання викликалися належним чином, але не з`явилися. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним повністю. Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 24 травня 2008 року позивач [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] ) у [PERSON] , про що був укладений договір, посвідчений приватним нотаріусом, потім зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстраційній книзі Ізмаїльського МБТІ за № 52/11-20 від 25 червня 2008 року (а.с.8-10). Постановою ДВС серії АВ № 965747 від 2 жовтня 2008 року був накладений арешт на вищезазначену квартиру на підставі виконавчого листу Ізмаїльського міськрайонного суду від 25 вересня 2008 року по цивільні справі № 2-4838-08 (а.с.19,31,32). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право, в порядку встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не же бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до положень ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, враховуючи те, що арешт був накладений на квартиру, що належить позивачу по справі, як на майно попереднього власника, арешт позбавляє позивача гарантованого Конституцією України права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved