Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її дідусь, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. За життя, 24.07.2000 року, [PERSON] склав заповіт, згідно якого усе своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалося заповів своїй онуці - [PERSON]. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу у володіння спадковим майном: зробила в будинку поточний ремонт, обробляє присадибну ділянку, що відповідно до норм ст. 549 ЦК УРСР свідчить про фактичне прийняття нею спадщини. Однак, оформити спадщину в нотаріальній конторі після смерті [PERSON] вона не має можливості, так як свідоцтво про право власності на будинок видано спадкодавцю як голові колгоспного двору. За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, змін та доповнень не має, просить суд їх задоволити та розглянути справу у її відсутність зі стадії підготовчого судового засідання. Відповідач, представник Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в підготовче засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов [PERSON] визнає та не заперечує щодо його задоволення. Відзив на позовну заяву позивача відповідачем у встановлений судом строк не подавався, а тому відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, оглянувши копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння [NUMBER] від 25.01.1990 року, цілий жилий будинок [ADDRESS] належить [PERSON], як голові колгоспного двору (а.с. 10). 24.07.2000 року, [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 226, згідно якого усе своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалося заповів своїй онуці - [PERSON] (а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.01.2001 року (а.с. 7). Таким чином, після смерті [PERSON] позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом; осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає, що підтверджується виписками з погосподарської книги Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 25-26) та оглянутою в судовому засіданні копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла шляхом вступу у володіння спадковим майном: зробила в будинку поточний ремонт, обробляє присадибну ділянку, що відповідно до норм ст. 549 ЦК УРСР свідчить про фактичне прийняття нею спадщини. Даний факт підтверджується довідкою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 1373 від 06.08.2018 року (а.с. 32). В зв'язку з тим, що спадковий будинок віднесений до категорії колгоспних дворів, позивач не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 07.08.2018 року № 2381/02-31 (а.с. 33). Факт володіння, користування та розпорядження спадкодавцем [PERSON] будинковолодінням [ADDRESS] підтверджується: свідоцтвом на право особистої власності на будинковолодіння [NUMBER] від 25.01.1990 року (а.с. 10); технічним паспортом на будинок (а.с. 27-31); виписками з погосподарських книг Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 25-26); довідками Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 15-16, 18-19). Згідно відомостей погосподарських книг Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, будинковолодіння [ADDRESS] станом до 15.04.1991 року відносилося до суспільної групи колгоспних дворів і його головою був [PERSON] (а.с. 25-26). Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року, п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Встановленим фактам відповідають правовідносини, визначені національним законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права, а саме майнові права позивача щодо спадкового майна підлягають судовому захисту шляхом визнання права на підставі ст.ст. 1223, 1268 ЦК України (спадкування за заповітом), оскільки являючись спадкоємцем за заповітом, позивач успадковує всю спадкову масу. За даних обставин суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved