overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 07.05.1988 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося, постійно погіршувалося, внаслідок чого сімейно-шлюбні відносини були припинені. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнала позов та просила розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.05.1988 року, від шлюбу мають повнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 21 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. На час розгляду справи шлюб є формальним, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 07.08.2010 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дітей: [PERSON], 2012 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. З лютого 2013 р. подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2010 року, від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а. с. 5-6 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження), проте сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, понад три роки проживають окремо, шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості.. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 08.06.2001 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через сварки та непорозуміння, які почали виникати між сторонами, внаслідок чого сімейно-шлюбні відносини були припинені. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2001 року, від шлюбу мають малолітню дочку: [PERSON], [INFO] (а. с. 4-5 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 08.10.2005 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дітей: [PERSON], 2006 р.н., та [PERSON], 2011 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося, виникли неприязні стосунки, з квітня 2016 р. подружніх відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач та її представник просили позов задовольнити, підтвердивши викладені в позовній заяві обставини, також просили не надавати строк для примирення. Відповідач не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлений в установленому порядку, причин неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2005 року, в шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 5-7 - свідоцтво про укладення шлюбу та копії свідоцтв про народження). Проте на даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, проживають окремо. Обставини справи свідчать, що шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу, а тому дана вимога підлягає задоволенню. Вимога про відновлення дошлюбного прізвища ґрунтується на положеннях ст. 113 СК України, а тому також підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 09.11.2012 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні відносини сторони не підтримують 1,5 року, фактично вони припинені, майнові спори у сторін відсутні, шлюб вони розривають вперше, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.11.2012 року, від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] р. н., (а. с. 4, 5 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони 1,5 роки не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 11.10.2002 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів та різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.10.2002 року, в шлюбі у них народилася донька: [PERSON], [INFO] (а. с. 3-4 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, 7 років проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 13.07.2012 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого сімейно-шлюбні відносини були припинені. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.07.2012 року, від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а. с. 3-4 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Після конфлікту в 2013 році позивач переїхала до батьків і понад рік сторони проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 13.08.2011 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких просили розірвати шлюб, строк для примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.08.2011 року, від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а. с. 4,5 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). На даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. На час розгляду справи шлюб є формальним, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 14.11.2012 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, внаслідок чого сімейно-шлюбні відносини були припинені. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.11.2012 року, від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а. с. 9-10 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, з 2013 року проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. На час розгляду справи шлюб є формальним, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 15.03.2002 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову, в якій просив розірвати шлюб, а справу слухати за його відсутності. Позивач просила не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.03.2002 року, від шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] р.н., та [PERSON], [INFO] (а. с. 6-8 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 15.07.2006 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], 2012 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, сторонами втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Позивач просила не надавати строк для примирення. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.07.2006 року, від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а. с. 3-4 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, між сторонами втрачено взаємні почуття любові та поваги, позивач не бажає зберегти сім'ю. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 15.10.1994 року між сторонами укладений шлюб. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через зловживання відповідачем алкоголем, внаслідок чого спільне життя стало нестерпним, виникали постійні конфлікти, відповідач застосовував психологічне і фізичне насильство, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.10.1994 року (а. с. 4 - свідоцтво про укладення шлюбу). Сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач не бажає зберегти сім'ю, відповідач не вчиняє жодних дій для її збереження, пояснення позивача свідчать про неможливість збереження сім'ї. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved