Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Талалаївського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя в якому вказала, що 26 липня 1997 року зареєструвала шлюб із відповідачем, який було розірвано 18.07.2017 року. За період шлюбу разом з відповідачем набули спільне майно. Після уточнення, а саме зменшення позовних вимог [PERSON] просила поділити належне їм на праві спільної сумісної власності майно, виділивши їй -м'який куточок (зала) вартістю 4000 гривень, стінку (спальня) вартістю 1000 гривень, мікрохвильову піч з тумбою вартістю 1000 гривень, пральну машину-автомат «LG» - вартістю 3000 гривень, стінку (дитяча спальня) вартістю 3000 гривень, комп'ютер з акустичною системою вартістю - 3000 гривень, крісло комп'ютерне - вартістю 1000 гривень, крісло м'яке дитяче вартістю - 1000 гривень, музичний центр вартістю - 1000 гривень, кухонний стіл та табурети вартістю - 1000 гривень, а всього на загальну суму - 19000 гривень. Відповідачу просить виділити стінку (зала) вартістю - 2000 гривень, стінку кухонну та витяжку вартістю - 6000 гривень, холодильник Атлант ХМ 6025-100 вартістю - 5000 гривень, м'який куточок (вітальня) вартістю - 3000 гривень, стінку передпокою вартістю - 3000 гривень, а всього на загальну суму - 19000 гривень. Також позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь 51 570 гривень 65 копійок в рахунок компенсації 1/2 частини вартості автомобіля марки «LIFAN», модель білого кольору, 2012 року виробництва, державний номерний знак [NUMBER], який також є спільною сумісною власністю подружжя. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги, викладені у заяві про зменшення розміру позовних вимог від 29.11.2018 року підтримала та просила їх задовольнити повністю. Представник позивача адвокат [PERSON] просив задовольнити вимоги [PERSON] повністю, також просив стягнути з відповідача на користь позивача кошти у рахунок відшкодування судових витрат [PERSON], що складаються зі сплати судового збору, витрат за проведення експертизи та за надання правничої допомоги. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Пояснив, що не оспорює вартість спільного майна - меблів та побутової техніки, визначену позивачем. Проте він бажає, щоб йому залишилася пральна машина, яку позивачка просить виділити собі. Демонтаж пральної машини пошкодить систему труб, також позивачка вже має іншу пральну машину. Вартість автомобіля, визначену експертом просить зменшити на 5050 грн., так як на вказану суму ним, вже після розірвання шлюбу з позивачкою, у квітні 2018 року були придбані покришки Матадор . Тому вартість автомобіля повинна складати 98091 грн. 29 коп., і він не заперечує щодо стягнення з нього половини вартості - 49045 грн. 65 коп. Також він просить стягнути з позивача на його користь кошти у відшкодування вартості пального, використаного для доставлення автомобіля на огляд експерту у м. Чернігів, та відшкодувати витрати на правову допомогу. Представник відповідача адвокат [PERSON] просив частково задовольнити позов [PERSON], залишити відповідачу пральну машинку, розподіл судових витрат провести між сторонами пропорційно задоволених вимог, та відшкодувати відповідачу витрати на придбання пального для доставлення автомобіля на огляд експерту у м. Чернігів. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі доходить наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 1997 року, який було розірвано 18.07.2017 року (а.с.6,8). 24.04.2018 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.7). В заяві про зменшення позовних вимог від 29.11.2018 року (а.с.80-81), яка прийнята судом до розгляду, [PERSON] просить поділити спільне майно подружжя -м'який куточок (зала) вартістю 4000 гривень, стінку (спальня) вартістю 1000 гривень, мікрохвильову піч з тумбою вартістю 1000 гривень, пральну машину-автомат «LG» - вартістю 3000 гривень, стінку (дитяча спальня) вартістю 3000 гривень, комп'ютер з акустичною системою вартістю - 3000 гривень, крісло комп'ютерне - вартістю 1000 гривень, крісло м'яке дитяче вартістю - 1000 гривень, музичний центр вартістю - 1000 гривень, кухонний стіл та табурети вартістю - 1000 гривень, стінку (зала) вартістю - 2000 гривень, стінку кухонну та витяжку вартістю - 6000 гривень, холодильник Атлант ХМ 6025-100 вартістю - 5000 гривень, м'який куточок (вітальня) вартістю - 3000 гривень, стінку передпокою вартістю - 3000 гривень. Наявність даного майна, зазначеного позивачем та його вартість не оспорюється відповідачем. Також сторонами у період шлюбу придбано автомобіль марки «LIFAN», модель 620LF7162Е LХ, білого кольору, 2012 року виробництва, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу він зареєстрований на [PERSON] 01.06.2012 року, право керування має [PERSON] (а.с.9). Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 13 листопада 2018 року №4103/18-24 ринкова вартість автомобіля марки «LIFAN», модель 620LF7162Е LХ, білого кольору, 2012 року виробництва, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] на час проведення експертизи, складає 103141 гривня 29 копійок (а.с.69-76). Відповідно до частин першої та другої ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма частин третьої та четвертої ст.368 ЦК України. Згідно статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч.2 ст.372 ЦК України). Норми ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частина 6 ст. 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем [PERSON] не подавався зустрічний позов до [PERSON] щодо поділу майна подружжя. У відзиві на заяву про зменшення позовних вимог та у судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначив, що вартість автомобіля, визначена експертом, повинна бути зменшена на 5050 гривень, так як на вказану суму, вже після розірвання шлюбу з позивачкою, у квітні 2018 року він придбав покришки Матадор, які були установлені на автомобіль на час експертизи. Але [PERSON] не надав належних доказів суду на підтвердження придбання вказаних покришок, а долучена до відзиву на позов роздруківка із сайту не є доказом (а.с.88). Також відповідачем не надано суду докази на підтвердження його доводів про пошкодження труб та обладнання у разі демонтажу пральної машинки, яку просить собі виділити позивачка. Витрати за придбання пального у розмірі 1056 гривень, які відповідач у відзиві на позов та у судовому засіданні просив стягнути з позивача на його користь, не є судовими витратами пов'язаними з проведенням експертизи передбаченими п. 2 ч.3 ст. 133 ЦПК України, та не підтверджені належними доказами на обґрунтування кількості витраченого пального. Суд, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, наданих сторонами, приходить до висновку, про задоволення позовних вимог [PERSON] про поділ майна подружжя у повному обсязі шляхом виділення їй у натурі майна- м'який куточок (зала) вартістю 4000 гривень, стінку (спальня) вартістю 1000 гривень, мікрохвильову піч з тумбою вартістю 1000 гривень, пральну машину-автомат «LG» - вартістю 3000 гривень, стінку (дитяча спальня) вартістю 3000 гривень, комп'ютер з акустичною системою вартістю - 3000 гривень, крісло комп'ютерне - вартістю 1000 гривень, крісло м'яке дитяче вартістю - 1000 гривень, музичний центр вартістю - 1000 гривень, кухонний стіл та табурети вартістю - 1000 гривень, а всього на загальну суму - 19000 гривень. Відповідачу виділити наступне майно:-стінку (зала) вартістю - 2000 гривень, стінку кухонну та витяжку вартістю - 6000 гривень, холодильник Атлант ХМ 6025-100 вартістю - 5000 гривень, м'який куточок (вітальня) вартістю - 3000 гривень, стінку передпокою вартістю - 3000 гривень, на загальну суму - 19000 гривень та стягнути з відповідача на користь позивача 51 570 гривень 65 копійок в рахунок компенсації 1/2 частини вартості автомобіля марки «LIFAN», модель 620LF7162Е LХ, білого кольору, 2012 року виробництва, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], який є спільною сумісною власністю подружжя, залишивши вказаний автомобіль у власності відповідача. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В разі задоволення позову на відповідача покладаються також інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи (ч. 2 ст. 141 ЦПК). До витрат пов'язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати на проведення експертизи (п.п.1, 2 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Позивачем [PERSON] 19 липня 2018 року та 05 серпня 2018 року укладено договори про надання правничої допомоги з адвокатом [PERSON] (а.с.13,14,37), якому згідно квитанції № 43 від 19.07.2018 року вона сплатила кошти у розмірі 1600 гривень за надання правничої допомоги в підготуванні позову до суду (а.с.15), а згідно квитанції № 61 від 09.08.2018 року - 5000 гривень за надання правничої допомоги у справі про поділ майна подружжя (а.с.38). 31 жовтня 2018 року позивачем сплачено кошти у розмірі 1144 гривні за проведення експертизи № 4103/18-24, згідно квитанції № 45 (а.с.79) та на підставі рахунку № 16993 від 26 жовтня 2018 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.66). З врахуванням викладеного з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути 6600 гривень у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, 1144 гривень у відшкодування витрат на оплату судової автотоварознавчої експертизи, 705 гривень 71 копійок у відшкодування судового збору за позов та 352 гривні 40 копійок витрат судового збору з подання заяви про забезпечення позову (а.с.40а), а всього 8802 гривні 11 копійок .

Outcome: approved