Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Просторівської сільської ради про визнання державного акту на земельну ділянку недійсним та визнання права на земельну частку (пай) за договором дарування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.11.2011 року в селі Маньківка Білокуракинського району Луганської області помер батько позивачки, [PERSON] За життя батько позивачки подарував позивачці право на земельну ділянку (пай) площею 10,67 умовних кадастрових гектарів в колишньому КСП «Батьківщина» Просторівської сільської ради вартістюна момент дарування 64982,83 грн. Вказаний договір було посвідчено нотаріально. 20.03.2000 року на імя батька позивачки було видано державний акт. Оскільки державний акт було видано після укладення договору дарування, позивачка просить суд визнати його недійсним та визнати за нею право власності на земельну частку (пай) площею 10,67 умовних кадастрових гектарів. Позивач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду був повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду був повідомлений належним чином, позов визнав, надав клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. \~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 223593 [PERSON] народилася 23.04.1978 року, її батьки [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 301417 [PERSON] помер 20.11.2011 року (а.с.6). Згідно копії договору дарування від 28.03.2000 року [PERSON] подарував позивачці, [PERSON] право на земельну частку (пай), площею 10,88 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Просторівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області (а.с.7). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 099969 [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 7,4223 га (а.с.8). Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 2 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Судом встановлено, що державний акт було видано після укладення договору дарування, а тому він є недійсним. За таких обстави суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтвердженими письмовими доказами і підлягають задоволенню. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved