Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК» про звільнення майна з-під арешту. В якому просить, суд скасувати постанову державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.03.2014 року, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухомого майна яке належить [PERSON] на праві власності , звільнивши з під арешту все рухоме і нерухоме майно яке належить [PERSON] на праві власності арештоване постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у виконавчому провадженні ВП 43134163. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила,\~що у липні 2019 р. позивач [PERSON] вирішила придбати квартиру, але \~ \~ \~ \~при перевірці в реєстрі обтяжень \~ \~ \~ \~з*ясувалось, що \~ \~ \~ \~на все \~ \~ \~ \~майно [PERSON] накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження та позивач внесена до державного реєстру боржників, постановою про що була винесена Державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в рамках ВП № 43134163. За інформацією, що на той час мав позивач, всі виконавчі провадження, в яких вона була боржником на цей час вже закриті, отже і всі заходи забезпечення виконання повинно було бути скасовано. Відповідно до \~ \~ \~ \~листа відповідача \~ \~ \~ \~№ б/н від 11.07.2019р, \~ \~ \~ \~відносно позивача [PERSON] декілька разів відкривались виконавчі провадження, але всі вони були закриті та виконавчі документи повернуті стягувачам. Всі такі повернення мають строк, понад рік, отже не можуть бути пред*явлені до виконання повторно. У ВП № 51838385 та №52680786 та 43134163, в якому [PERSON] є боржником, оскільки була поручителем у кредитних забов*язаннях свого колишнього чоловіка [PERSON] у ПАТ «Укрсиббанк» Довгинцівським районним судом м Кривий Ріг у справі № 211/5309/17 від 27.12.2017р було скасовано арешт автомобіля, що належав позивачці. Довгинцівським \~ \~ \~ \~районним судом \~ \~ \~ \~м Кривий Ріг у справі \~ \~ \~ \~№ 211/1403/18 від 05.04.2019р було скасовано арешт, який \~ \~ \~ \~було накладено в \~ \~ \~ \~ рамках \~ \~ \~ \~ВП, розпочатого за борговими забов*язаннями [PERSON] за кредитним договором ПАТ «Укрсиббанк», поручителем у якому виступала [PERSON] . Позивач вважає, що відповідач не виконав вимоги законодавства, та не скасував заходи примусу після закриття виконавчого провадження, порушуючи діючий на той та цей час Закон. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 вересня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені. Позивач до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача до суду не з`явився, причини неявки суду не відомі. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно вимог ст.\~280\~ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 2019 р. позивач [PERSON] вирішила придбати квартиру, але \~ \~ \~ \~при перевірці в реєстрі обтяжень \~ \~ \~ \~з*ясувалось, що на все \~ \~ \~ \~майно [PERSON] накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження та позивач внесена до державного реєстру боржників, постановою про що була винесена Державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в рамках ВП № 43134163. За інформацією, що на той час мав позивач, всі виконавчі провадження, в яких вона була боржником на цей час вже закриті, отже і всі заходи забезпечення виконання повинно було бути скасовано. Відповідно до \~ \~ \~ \~листа відповідача \~ \~ \~ \~№ б/н від 11.07.2019р, \~ \~ \~ \~відносно позивача [PERSON] декілька разів відкривались виконавчі провадження, але всі вони були закриті та виконавчі документи повернуті стягувачам. Всі такі повернення мають строк, понад рік, отже не можуть бути пред*явлені до виконання повторно. У ВП № 51838385 та №52680786 та 43134163, в якому [PERSON] є боржником, оскільки була поручителем у кредитних забов*язаннях свого колишнього чоловіка [PERSON] у ПАТ «Укрсиббанк» Довгинцівським районним судом м Кривий Ріг у справі № 211/5309/17 від 27.12.2017р було скасовано арешт автомобіля, що належав позивачці. Довгинцівським \~ \~ \~ \~районним судом \~ \~ \~ \~м Кривий Ріг у справі \~ \~ \~ \~№ 211/1403/18 від 05.04.2019 р. було скасовано арешт, який \~ \~ \~ \~було накладено в \~ \~ \~ \~ рамках \~ \~ \~ \~ВП, розпочатого за борговими забов*язаннями [PERSON] за кредитним договором ПАТ «Укрсиббанк», поручителем у якому виступала [PERSON] . На підставіст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК Українивизначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є відносини правонаступництва, за яких відбувається перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а статтею 1270 цього Закону визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обоє 'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а, відповідно до ч.1ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідност.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ст.391 ЦК Українивстановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 386 ЦК Українивстановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно ч.4ст.59 Закону України «Про виконавче провадження`передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостійстатті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч.5ст.59 Закону України «Про виконавче провадження`у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. При цьому суд враховує, що згідност.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України» , яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. У п. 168 Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти. Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу. Законність означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон не передбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя. Судом встановлено, що арешт на майно та обтяження внесене на позивача накладено під час здійснення вказаного виконавчого провадження, не зняті, хоча виконавчі провадження закриті, що перешкоджає позивачеві, прийняти спадщину та реалізувати свої права як спадкоємця. Таким чином, виходячи із встановлених обставин, вбачається невідповідність заходу втручання держави в право власності, критеріям втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці Європейського суду з прав людини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є підстави для зняття арешту з майна позивача. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили, є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав. Після набрання рішенням суду законної сили заінтересовані особи мають право у встановленому законом порядку звернутися до відповідного органу державної реєстрації прав для державної реєстрації припинення обтяження арештом нерухомого майна. На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.

Outcome: approved