overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила 09 січня 2018 року, до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 17 жовтня 2012 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 432. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Під час сімейного життя у сторін виникли різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я фактично розпалася та сторони припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, тому позивач бажає розірвати шлюб. В судове засідання позивач надала заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. (а.с.42). Відповідач у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати (а.с. 44). Раніше 22 березня 2018 року подав до суду заяву про надання строку на примирення. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 березня 2018 року сторонам було надано строк для примирення у шість місяців та на цей час провадження у справі було зупинено. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 червня 2018 року провадження у справі поновлено. Наданий судом строк для примирення сторін позитивних результатів не дав, примирення між подружжям не відбулось. Відповідно до вимог ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України і розяснень п. 10 Постанови Пленуму\~ВСУ від\~21.12.2007\~року №\~11 проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст.\~81\~ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відносини у родині вже не підлягають збереженню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 жовтня 2012 року, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 432 (а.с.6). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Ухвалою суду від 27 березня 2018 року сторонам було надано строк для примирення шість місяців, примирення між подружжям не відбулось. Шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство ними не ведеться, спору про поділ спільно набутого майна немає. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, стали проживати окремо, вважають, що їх сімя фактично розпалась і її збереження є неможливим і недоцільним, сумісне проживання сторін та збереження їхньої сімї стало неможливим, шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом , який уточнила 15 01 2015 року , до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх доньки [PERSON] на період навчання. В обґрунтування позову зазначила, що за час перебування у шлюбі з відповідачем, у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними 19 вересня 2002 року було розірвано. Після припинення шлюбних відносин з відповідачем донька залишилася проживати з нею, відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на її утримання до повноліття. На даний час донька [PERSON] навчається у Криворізькому гірничо-електромеханічному технікумі на денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2014 року до 30.06.2018 року. В зв'язку з навчанням їх донька потребує матеріальної допомоги від свого батька - відповідача по справі, тому вона просить позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти в на утримання доньки у розмірі по 1/6 частини заробітку до закінчення нею навчання. До суду позивач [PERSON] надала заяву відповідно до якої змінений позов підтримує , просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву відповідно до якої зі зміненим позовом про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частики заробітку погодився. Третя особа [PERSON] до суду надала заяву відповідно до якої позов підтримує, просить розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] ( л.с. 14 - свідоцтво про народження), яка проживає з матір'ю (л.с.9 - довідка). Згідно довідки про навчання, [PERSON] навчається на 1-му курсі денного відділення гірничо-електромеханічного технікуму ДВНЗ КНУ, термін навчання з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р. (л.с.4 - довідка). Відповідно до положень ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх, за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила, до [PERSON], просить стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в сумі 500 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття, вимоги в основному мотивує тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину, участі у вихованні сина не бере, добровільно матеріального утримання дитині не надає, оскільки власних коштів не вистачає, вона потребує матеріальної допомоги відповідача, просить позов задоволити. В суді позивачка позов підтримала з мотивів, наведених у ньому, пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них є одна дитина - [PERSON], [INFO], відповідач більше року добровільно матеріального утримання дитині не надає, батьківства не оспорює, участі у вихованні сина не бере, оскільки власних коштів їй не вистачає, потребує матеріальної допомоги відповідача, який офіційно не працевлаштований, однак може працювати, просить позов задоволити. В суді відповідач [PERSON] позов визнав, згідний сплачувати аліменти в сумі 500 грн., не заперечує задоволенню позову. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить переконання про задоволення позову з таких підстав. Так, відповідно до положень ст. ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. З позовної заяви, копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4), копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 3), видно, що сторони з 21.10.2006 р. в шлюбі, від такого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], відповідач батьківства не оспорює. З довідки № 894 від 16.10.2014р., виданої виконкомом Бучалівської сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 2), вбачається, що [PERSON] проживає в с.Бучали Городоцького району Львівської області, з нею проживає син [PERSON] - [INFO].н., є на її утриманні. Враховуючи наведене, а саме, що позивачці самій матеріально утримувати сина важко, відповідач батьківства не оспорює, вихованням дитини та доглядом за ним займається мати, суд задоволює позов. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь УДКСУ у Городоцькому районі (поточний рахунок 31217206700076, ЄДРПОУ 37965536, Банк одержувача ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО банку 825014, одержувач УДКСУ у Городоцькому районі) 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/8 частки всіх його доходів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.09.2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі [INFO] у сторін народилася дитина [PERSON]. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, відповідач працює, має постійний заробіток, на утриманні більше дітей не має. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу у його відсутність, уточнений позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.09.2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Під час перебування у шлюбі [INFO] у сторін народилася дитина [PERSON]. Відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Відповідач добровільно допомогу не надає. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд, враховуючи, що відповідач визнає уточнені позовні вимоги, офіційно працює, вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) до досягнення сином трьохрічного віку. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнювала, про визнання втратившим право користування будинком. Свої вимоги мотивувала тим, що їй належить 10/112 частин будинку № 55 по вулиці Довгалівській в м. Нікополі. За вказаною адресою зареєстрований, але фактично не проживає з березня 2017 року [PERSON], з яким позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Відповідач не приймає участі в утриманні житла, однак добровільно знятися з реєстрації вона не бажає. У той же час реєстрація постійного місця проживання [PERSON] у будинку позивача позбавляє її права вільно користуватися та розпоряджатися своєю нерухомістю. Враховуючи, що відповідач не користується будинком за зазначеною адресою, не несе витрат по його утриманню, жодних його речей у домоволодінні не має, [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за адресою: м. Нікополь, вул. Довгалівська, 55. У судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.49). У заяві на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився. Про судовий розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзиву або жодних заяв суду не подавав. Від належним чином уповноваженого представника Нікопольської міської ради надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.21,22). Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися без повідомлення причин неявки. В матеріалах справи наявні пояснення [PERSON], затверджені головою квартального комітету № 39 м. Нікополь, у яких вона підтверджує не проживання [PERSON] з березня 2017 року у будинку за адресою: м. Нікополь, вул. Довгалівська, 55 (а.с.9). Будь-які інші пояснення або заяви від третіх осіб не надходили. На думку суду, їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, на виклик суду не зявився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнювала, про визнання права власності на земельну ділянку. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивує тим, що за договорами купівлі-продажу від 29.09.2016 року вона придбала житловий будинок з надвірними будівлями № 30 по вулиці Кронштадській в м. Нікополі: 1/2 частку у [PERSON] та 1/2 частку у [PERSON] і [PERSON]. При укладанні Договорів продавці підтвердили, що земельна ділянка за зазначеною адресою є комунальною власністю, у приватну власність нікому не передавалася, договори оренди щодо неї не укладалися. \~ \~ \~ \~Згодом позивач вирішила приватизувати земельну ділянку, на якій побудований належний їй будинок. Однак, у ході підготовки необхідної технічної документації було встановлено, що земельна ділянка з місцем розташування: м. Нікополь, вул. Кронштадська, 30, була приватизована [PERSON] та має кадастровий номер 1211600000:03:118:0032. Враховуючи, що відповідач [PERSON] приховав від неї факт приватизації ним земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування домоволодіння, на яке позивач набула права власності, вона просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у м. Нікополь, по вул. Кронштадська, 30. У судове засідання позивач не зявилася, в матеріалах справи є її заява про розгляд справи за її відсутності (а.с.44). У заяві на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився. Про судовий розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзиву або жодних заяв суду не подавав. Від представника Нікопольської міської ради надійшла заява, у якій вона посилалася на те, що Нікопольська міська рада не є належним відповідачем по справі, оскільки власником спірної земельної ділянки є [PERSON] (а.с.48). [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзиву та жодних заяв від нього суду не надходило. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, на виклик суду не зявився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який у ході судового розгляду уточнила та просила встановити факт проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, а саме факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON]; здійснити розподіл майна жінки та чоловіка, що проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі; визнати за нею право власності на автомобіль марки «Toyota Rav 4», а за [PERSON] право власності на автомобіль марки «BMW528». В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] в період з 1997 року по 2008 рік спільно проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою, а також не перебували у будь - якому іншому шлюбі. Вони весь цей час проживали як одна сім'я за адресою: [ADDRESS], спільно вели всі сімейні та господарські справи. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали письмові пояснення, в яких вони підтвердили той факт, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали однією сім'єю в період з 1997 року по 2009 рік, але не перебували між собою у шлюбі (а.с. 36 - 41). За час спільного проживання позивачка та відповідач придбали два легкових автомобіля, а саме: автомобіль «Toyota Rav 4», який зареєстрований за відповідачем [PERSON] та автомобіль марки «BMW528», який зареєстрований за [PERSON] Автомобіль марки «Toyota Rav 4», який зареєстрований за відповідачем [PERSON] був переданий за довіреністю від 18 липня 2008 року, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] у користування позивачки [PERSON] Автомобіль марки «BMW528», який зареєстрований за позивачкою [PERSON] був переданий за довіреністю від 24 січня 2007 року, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] у користування відповідачу [PERSON] Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Враховуючи вищенаведені підстави, суд приходить до висновку про необхідність встановити факт проживання однією сім'єю, як чоловіка та жінки між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі, яка на праві приватної власності належить позивачці. В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] У цій квартирі також зареєстровані відповідачі по справі, дочка позивачки [PERSON], яка у даному житлі не проживає із 2005 року та її діти, внуки позивачки [PERSON] та [PERSON], які у даному житлі не проживають із 2013 року. Позивачка вважає, що оскільки відповідачі у належній їй на праві власності квартирі не проживають більше одного року, то вони втратили право на користування цією квартирою, а тому просить суд визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі №7 по Грушевського 54, у смт. Заболотів Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, справу просила розглядати без її участі, проти заочного розгляду справи у відсутності відповідачів не заперечила. Відповідачі будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не зявилися без поважних причин про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений без поважних причин або без повідомлення причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином у суду є підстави для розгляду справи заочно у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], спадкова справа №25/2012; Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №7372433 від 31.07.2013р.; Акт обстеження матеріально-побутових умов у квартирі [ADDRESS], згідно яких [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживають більше 5 років приходить до переконання, що позов обґрунтований, підставний та підлягає до задоволення. Згідно норм ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Зі змісту ст. 405 ЦК України слідує, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наведеного суд вважає, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід визнати такими, що втратили право на користування житлом у квартирі [ADDRESS], яка на праві власності належить [PERSON] На підставі викладеного та ст. 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила визнати [PERSON] такими, що втратив право на користування житлом в будинку по вул. Галицькій, 24А у с. Белелуя Снятинського р-ну, який належить позивачці на праві приватної власності. В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що на підставі Рішення виконавчого комітету Белелуйської сільської ради №52 від 27.08.2009 р. позивачці [PERSON] належить будинок по вул. Галицькій, 24 А у с. Белелуя Снятинського р-ну, де також зареєстрований, проте не проживає відповідач по справі [PERSON]. Позивака вказує, що з [PERSON] вона познайомилась на заробітках в Одеській області, після чого він переїхав до неї у с. Белелуя, де вони разом і проживали, і тому позивачка зареєструвала його у належному їй будинку. [PERSON] періодично виїжджав на заробітки в Одеську області, а з 2011 року до с. Белелуя відповідач не повертався і з того часу місце його перебування позивачці невідоме. Позивачка вважає, що оскільки відповідач у належному їй на праві власності будинку не проживає більше п'яти років, то він втратив право на користування цим будинком, а тому просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування житлом в будинку по вул. Галицькій, 24А у с. Белелуя Снятинського р-ну, який на праві приватної власності належить [PERSON]. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, справу просила розглядати у її відсутності, проти заочного розгляду справи у відсутності відповідачів не заперечила. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки суд не повідомив, тому на підставі ст.224 ЦПК України у суду є підстави для заочного розгляду справи у відсутності відповідачів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов обґрунтований, підставний та підлягає до задоволення, оскільки згідно довідки Белелуйської сільської ради №390/01-18 від 26.05.2016р. [PERSON] зареєстрований, однак більше 5 років не проживає у будинку по вул. Галицькій, 24А у с. Белелуя Снятинського р-ну Івано-Франківської обл., який на праві власності на підставі Рішення виконавчого комітету Белелуйської сільської ради №52 від 27.08.2009 р. належить [PERSON]. Згідно норм ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Зі змісту ст. 405 ЦК України слідує, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наведеного суд вважає, що [PERSON], [INFO] слід визнати таким, що втратив право на користування житлом в будинку по вул. Галицькій, 24А у с. Белелуя Снятинського р-ну, який на праві приватної власності належить [PERSON]. На підставі викладеного та ст. 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved