Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12 липня 2014 року вступила в шлюб з [PERSON] , про що в Книзі реєстрацій шлюбів зроблено відповідний запис № 556 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12 липня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12.07.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] та [PERSON] 12.07.2014 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 556. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.08.2016 Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 2381. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . З позовної заяви вбачається, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені з 01.06.2020. Таким чином судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та вона не бажає примирення з відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанціями про сплату судового збору № 42 від 16.09.2020 у сумі 840,80 грн. та № 59 від 23.03.2021 у сумі 68,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору у сумі 454,00 грн та повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 454,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved