Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою , посилаючись на те , що вона перебувала з 21 березня 2006 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного подружнього життя спільних дітей не мають . Її чоловік [PERSON] у 2006 році вчинив злочин . Відносно нього була порушена кримінальна справа за ознаками злочину , передбаченого ч.3 ст.307 КК України . Під час розгляду кримінальної справи відносно нього була обрана міра запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд і проходив лікування у Волинському обласному протитуберкульозному диспансері . Після закінчення лікування в жовтні 2007 року [PERSON] з постійного місця проживання зник . Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 21 .03.2008 року він був оголошений в розшук . Його місце перебування невідоме . З жовтня 2007 року жодних відомостей від нього не має , місце перебування невідоме . Тривала відсутність [PERSON] перешкоджає їй реалізації її права на особисте життя , а тому у неї виникла необхідність визнати [PERSON] безвісно відсутнім . Розшуки прийняті відповідними органами та нею не дали позитивних наслідків . Відсутні будь - які повідомлення про його перебування в Україні або за її межами . В судовому засіданні представник [PERSON] заяву підтримала та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про те , щоб справу слухати у відсутність заінтересованої особи. Заяву [PERSON] визнає . Заслухавши пояснення представника заявниці, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. В судовому засіданні встановлено, що чоловік заявниці [PERSON] у 2006 році вчинив злочин . Відносно нього була порушена кримінальна справа за ознаками злочину , передбаченого ч.3 ст.307 КК України . Під час розгляду кримінальної справи відносно нього була обрана міра запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд і проходив лікування у Волинському обласному протитуберкульозному диспансері . Після закінчення лікування в жовтні 2007 року [PERSON] з постійного місця проживання зник . Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 21 .03.2008 року він був оголошений у розшук . Його місце перебування невідоме . З жовтня 2007 року жодних відомостей від нього не має , місце перебування невідоме . Розшуки прийняті відповідними органами та заявницею , не дали позитивних наслідків , що стверджується довідкою Любомльського районного суду . Відповідно до ст..43 ч.2 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається, перше число місяця , що йде за тим, у якому були одержані такі відомості , а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріалами справи встановлено , що останні відомості про [PERSON] були у жовтні 2007 року , то початком його безвісної відсутності слід вважати 01 листопада 2007 року. Враховуючи вищевикладене , суд приходить до висновку , що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved