Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. В своїй заяві вказала, що після смерті [INFO] її матері [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) згідно сертифікату [NUMBER], проте вона позбавлена можливості реалізувати спадкові права у передбаченому законодавством нотаріальному порядку в зв»язку з відсутністю доказів фактичного прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця. За таких обставин, просила встановити даний факт в судовому порядку. В судове засідання заявниця [PERSON] не з»явилася. В судовому засіданні представник заявниці - адвокат Ковалюх В.М. повністю підтримав заяву і просив задовольнити її, оскільки заявниця після смерті матері, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме: обробляла земельну ділянку, доглядала за будинком, здійснила всі поминальні обряди. Представник заінтересованої особи - Фастовецької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати зазначену справу без участі їх представника. Також зазначили, що інформацією щодо факту прийняття спадщини гр. [PERSON] не володіють. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що після смерті [INFO] [PERSON], яка доводилася матір»ю заявниці, остання протягом шести місяців з часу відкриття спадщини вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме: обробляла земельну ділянку, доглядала за будинком, здійснювала поточний його ремонт, а також всі поминальні обряди. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Вислухавши заявницю, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до абз. 2,3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час закононодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках: діти (у тому числі усиновлені), дружина, батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) «Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини». Частиною 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що «Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини». Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) «Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим -день, зазначений в статті 21 цього Кодексу». Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України «У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення». Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім»єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року». Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], яка доводилася матір»ю заявниці (а.с. 4,5), померла [INFO] (а.с.9). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить право на земельну частку (пай) розміром 4.7512 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Фастовецької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, згідно сертифікату серії [NUMBER], що підтверджується довідкою Фастовецької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області за № 331, виданою 10.10.2017 року (а.с.10). За повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не відкривалася, оскільки ніхто зі спадкоємців не звертався з заявою про прийняття спадщини чи про відмову у її прийнятті (а.с.32). Зі змісту довідки за № 338, виданої 13.10.2017 року Фастовецькою сільською радою Бахмацького району Чернігівської області вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. На день смерті була зареєстрована одна (а.с.11). За повідомленням Фастовецької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 154 від 08.04.2019 року померла [PERSON] згідно даних господарського обліку, мала у користуванні земельну ділянку площею 0.54 га (а.с.35). В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою заявниці у реалізації спадкових прав в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є відсутність доказів фактичного прийняття спадщини після смерті матері, внаслідок чого нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно з урахуванням положень ст. 1272 ЦК України (а.с.6). Згідно ст. 79 ЦПК України «Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи». Відповідно до ст. 80 ЦПК України «Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання». Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що передбачено ч.1 ст. 89 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, факт, який просить встановити заявниця, підтверджується показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надає право реалізувати спадкові права і встановити його іншим шляхом неможливо.

Outcome: approved