Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сімєю з [PERSON] з 2006 року по день його смерті та визнання її спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON], який помер 08.05.2015 року. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 08 травня 2015 року помер її цивільний чоловік [PERSON]. Останнім місцем його мешкання без реєстрації була квартира [ADDRESS], при цьому зареєстрований він був за адресою: м. Маріуполь, вул.130 Таганрозької дивізії, будинок 108, кімната 16 (гуртожиток). Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді кімнати № 16 (гуртожиток) в будинку №108 по вул.130 Таганрозької дивізії в м. Маріуполі, в якій ніхто не мешкав, ощадна книжка (рахунок № 10813/91551 в Державному Ощадному банку України), недоотримана пенсія за життя в розмірі 9632,52 гривень. За життя [PERSON] не склав заповіт на випадок своєї смерті. Враховуючи відсутність у померлого [PERSON] спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців за законом першої, другої та третьої черги, позивач відповідно до ст.1264 ЦК України має право на спадкування за законом в четверту чергу. Оскільки вона проживала зі спадкодавцем однією сімєю більше пяти років до часу відкриття спадщини. Позивач зазначає, що вона згідно ч.3 ст.1268 вважається такою, що прийняла спадщину. Визнання спільного проживання позивача разом з померлим [PERSON] однією сімєю необхідно позивачу для оформлення спадкових прав. Факт її спільного проживання з померлим підтверджується довідкою з місця мешкання. Просила встановити факт її проживання однією сімєю з [PERSON], який помер 8 травня 2015 року, з 2006 року по 8.05.2015 року за адресою [ADDRESS], визнати її спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 8 травня 2015 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] на початку розгляду справи заперечувала проти задоволення позовних вимог у звязку з тим, що позивачем на підтвердження викладених в позові обставин не було надано належних доказів. Після допиту свідків в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволенні. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснила, що позивачку та померлого [PERSON] вона знала по роботі. Знає, що у них були стосунки, вони були як чоловік та дружина. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивача знає близько 10 років. Позивач та померлий [PERSON] всюди були разом. Разом вона бачила їх близько 8 років. Коли у [PERSON] був інсульт, [PERSON] доглядав її. За їх місцем мешкання по пр.Перемоги [PERSON] робив ремонт. Похованням [PERSON] займалася донька позивачки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивачку та [PERSON] вона знає, оскільки працювали разом з 1997 року. Вони проживали разом, між ними були стосунки подружжя. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що 08 травня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-НО № 914242, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції 14 травня 2015 року, актовий запис № 893. Згідно повідомлення Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя, у померлого [PERSON] недоотримана пенсія складає 9632,52 гривень. Згідно довідки №40, виданої КСН «Азовець» 17.11.2015 року [PERSON] мешкала за адресою: м.Маріуполь. [ADDRESS], разом з [PERSON] з 2006 року по 2015 рік та вели спільне господарство. Згідно відповіді Четвертої державної нотаріальної контори міста Маріуполя від 15 лютого 2016 року вбачається, що до майна померлого [PERSON] спадкова справа відсутня, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. Відповідно до ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За ст. 1264 ЦК в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Як роз'яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування » при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 2006 року перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, проживала зі спадкодавцем однією сімєю з зазначеного часу по день смерті [PERSON] 08.05.2015 року, тобто не менше пяти років на час відкриття спадщини. За таких обставинах, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо встановлення факту її мешкання однією сім'єю з [PERSON] на час відкриття спадщини та визнання її спадкоємицею 4-ї черги за законом після померлого 08.05.2015 року [PERSON]

Outcome: approved