Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON], [INFO] В обґрунтування своєї заяви зазначила наступні обставини. 28 лютого 2003 р. між заявницею [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що зареєстрований Довгинцівським відділом РАЦС за актовим записом № 58. В шлюбі у подружжя народилось двоє дітей, а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Весь час подружжя мешкали в м. Кривому Розі за адресою: [ADDRESS]. Однак, в квітні 2014 року, після того, як відносини подружжя зіпсувались, вони припинили сімейні стосунки, [PERSON] залишив місто Кривий Ріг. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.08.2016 р. шлюб між заявницею та [PERSON] було розірвано. З квітня 2014 року заявниця та її діти не спілкувались з [PERSON] Заявниці відомо, що на час зникнення її чоловіка щодо нього здійснювалось кримінальне провадження Краматорським відділом Національної поліції в Донецькій області, який протягом 2014-2015 р.р. розшукував [PERSON] Проте, заходи щодо його розшуку не були позитивними. З метою надання до суду цих відомостей заявниця направила листа до Краматорського відділу національної поліції з проханням надати письмову інформації щодо розшуку колишнього чоловіка, кримінального провадження відносно нього, а також періоду відсутності відомостей про нього. Однак, станом на дату звернення із заявою до суду відповідь не надійшла. Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.06.2016 р. з [PERSON] на користь заявниці було стягнуто аліменти на утримання дітей. Виконавче провадження зі стягнення аліментів перебуває на виконанні у Краматорському міському відділі ДВС. Станом на 08.08.2017 р. заборгованість зі сплати аліментів становить суму 13 542 грн. Повідомити останні відомості про [PERSON] можуть батьки заявниці, а саме [PERSON], [PERSON], з якими подружжя Ванян мешкали спільно в квартирі батьків за адресою: [ADDRESS] Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідне для вирішення питання про призначення дітям заявниці пенсії у зв'язку із втратою годувальника на підставі ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Посилаючись на статтю 43 Цивільного кодексу України, просила суд визнати батька своїх дітей [PERSON] безвісно відсутнім. Заявник до суду не з`явилася, її представник [PERSON] в суді заяву про визнання фізичної особи безвісно відсутньою підтримав у повному обсязі покладаючись на обставини викладені у заяві, просив визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім з 01.05.2014 року. У справі мається заява від Криворізького південного об`єднанного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про розгляд справи без їх участі, проти заяви не заперечують. Ухвалою суду від 23.02.2018 р. Криворізьке південне об`єднане управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було замінено на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) у зв`язку з проведеною реорганізацією. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Суд, вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши наявні у справі докази дійшов наступного висновку. 28 лютого 2003 р. між заявницею [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] р. у подружжя народився син [PERSON], а [INFO] р. син [PERSON]. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.08.2016 р. шлюб між заявницею та [PERSON] було розірвано. 14 червня 2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей в розмір 1/3 частки від доходу боржника щомісячно до досягнення дітьми повноліття починаючи з 12.04.2016 р. Згідно виконавчого листа місце проживання боржника: [ADDRESS] Згідно довідки Краматорського міського відділу державної виконавчої служби від 08.08.2017 р. на [PERSON] обліковується заборгованість за аліментами згідно рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.06.2016 р. у справі № 211/1580/16 в сумі 13542 грн. Ухвалою суду від 11.01.2018 р. витребувано від Краматорського відділу Національної поліції в Донецькій області (84333, м. Краматорськ, вул. Академічна, 25) наступну письмову інформацію: чи перебуває/перебувало в органі національної поліції кримінальне провадження щодо [PERSON]; чи здійснювався розшук [PERSON] та коли саме; які результати розшуку, в разі, якщо він здійснювався. Також витребувано від Краматорської міської ради Донецької області (84313, Донецька область, м. Краматорськ, пл. Миру, 2, тел. 626-48-55-02) інформацію стосовно того, чи звертався [PERSON], ідентифікаційний код [NUMBER], до виконкому за призначенням житлової субсидії або інших соціальних виплат, чи зареєстрований він за вищевказаною адресою або знятий з реєстрації. Листом від 05.02.2018 року № 1823/301/04-2018 Краматорський відділ Національної поліції України в Донецькій області повідомив суд про те, що [PERSON] перебуває у розшуку з 2014 року по кримінальному провадженню, відкритого щодо нього за ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України. Інформації від Краматорської міської ради до суду не надійшло. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що його донька [PERSON] дійсно мешкала з [PERSON] на території [ADDRESS] з 2003 по квітень 2014 року. Після сварки з донькою [PERSON] у квітні 2014 року покинув місце проживання та з цього часу про нього йому та його доньці нічого не відомо. За словами свідка [PERSON] матеріальної допомоги дітям не надає, про них ніяким чином не піклується. Зі слів доньки йому відомо про кримінальне переслідування [PERSON] за місцем реєстрації в м. Краматорську. Донька [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] у 2016 році. Свідок [PERSON] повідомила суду про те, що [PERSON] жив разом з донькою [PERSON] у їх квартирі по [ADDRESS] зловживав наркотичними засобами, постійно лаявся з донькою, бив та принижував її. З 2016 року донька [PERSON] не живе з [PERSON] у зв`язку з розірванням шлюбу. Їй нічого не відомо про місцезнаходження [PERSON], якого вона не бачила з 2016 року. Зазначає, що [PERSON] не піклується про дітей, матеріально не підтримує. Посилаючись на слухи припускає виїзд [PERSON] до Росії з метою уникнення кримінальної відповідальності. В рішенні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 серпня 2016 року вказано, що подружжя припинили спільне проживання ще два роки тому, тобто у 2014 році. За приписами статті 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. За змістом ч. 1 ст. 307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місце перебування якої невідоме. Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Статтею 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. 2. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. 3. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. 4. Усиновлені діти мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника нарівні з рідними дітьми. 5. Пасинок і падчерка мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника нарівні з рідними дітьми, якщо вони не одержували аліментів від батьків. 6. Неповнолітні діти, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, зберігають це право і в разі їх усиновлення. 7. Положення цього Закону, що стосуються сім'ї померлого, відповідно поширюються і на сім'ю особи, визнаної безвісно відсутньою або оголошеною померлою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню частково у зв`язку з доведеністю безвісної відсутності [PERSON], батька дітей заявниці, та наявністю її права звернутись до пенсійного органу для призначення дітям у зв`язку із цим пенсії по втраті годувальника. Оскільки в судовому засіданні не встановлено точного дня та місяця одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON] початком його безвісної відсутності вважається перше січня наступного року, тобто 01.01.2015 р.

Outcome: partial