Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Бобринецької міської ради про визнання права власності на ? будинку за адресою вул. Луначарського,84 м. Бобринець у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 07.09.2000 року, актовий запис №160, мотивуючи позовні вимоги тим, що звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно на імя спадкодавця, що позбавляє її права отримати свідоцтво на спадкове майно. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але надала заяву згідно якої позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та попросила суд задовольнити його в повному обсязі. Відповідач - представник Бобринецької міської ради в судове засідання не зявився, але від представника (за довіреністю) [PERSON] надійшла заява, в якій позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову, справу просить провести без його участі в звязку з професійною зайнятістю. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з слідуючих підстав. Так, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що 07 вересня 2000 року, помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на ? житлового будинку, а саме на кімнати 1-5,1-4, коридор 1-1, веранда вартістю 4965 руб., сарай вартістю 5304 руб., водопровод 608 руб., огорожа 843 руб., зливна яма - 1010 руб, що підтверджується рішенням народного суду Бобринецького району Кіровоградської області про розірвання шлюбу та розподіл майна. Спадкоємицею на даний будинок є донька померлого позивачка [PERSON] Факт родинних відносин останньої з померлим підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №032997, згідно якого вбачається, що батьком [PERSON] значиться [PERSON]. Позивачка змінила своє прізвище з Рубан на Лаврусенко після укладення шлюбу 25 липня 1998 року. 06 січня 2015 року, внаслідок укладення шюлбу, позивачка змінала своє прізвище з Лаврусенко на Іваниця (дані факти підтверджені відповідними свідоцтвами про шлюб). Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №58-2015. Із спадкової справи №58-2015 від 07.09.2000 року, вбачається, що за заявою [PERSON] (позивачки) заведено спадкову справу, але в звязку з тим, що будинок в експлуатацію не ведено, а право власності, згідно архівної довідки №25, виданої 02 березня 2015 року Бобринецькою дільницею Кіровоградського ОО БТІ, у відповідності до архівних даних реєстрових книг вищезазначений житловий будинок на імя [PERSON] не зареєстровано, і на даний час, в звязку зі смертю останнього зареєстувати вказане право неможливо. Згідно технічного паспорту на житловий будинок розташований по вул. Луначарського,84 м. Бобринець, вбачається, що фактичного поділу, як визначено в рішенні суду про поділ майна про подружжя від 23.02.1993 року не відбулось, і сторони володіли житловим будинком з надвірними будівлями по ? кожний, без виділення в натурі даного житла, про що свідчить один спільний вхід та розташування кімнат. Даний факт також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де 18.03.2015 року зареєстровано права власності за [PERSON] на 1/2 спільної часткової власності житлового будинку, розташованого за адресою вулиця Луначарського,84, м. Бобринець, на підставі рішення суду №2-67/1993, виданого 23.02.1993 року. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство. Відповідно ст. 524 ЦК Української РСР спадкоєство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 529 Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями 1 черги є в рівних частках, діти дружина та батьки померлого. Відповідно до ст. 548,549 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається що спадкоємець її прийняв, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повині бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] доказується постійним її проживанням із спадкодавцем на момент смерті, що підтверджується записам в домовій книзі. В свою чергу позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини та визначених відповідно до них правовідносин, суд вважає доведеним належність спадкодавцю [PERSON] на праві спільної власності ? житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Луначарського,84, в м. Бобринець Кіровоградської області і позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON], яка має право на визнання за нею права на спадщину, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved