Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача. Позов мотивований наступним. Позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який 04 червня 2002 року було розірвано. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, навчається на третьому курсі Вінницького транспортного коледжу, стипендії не отримує. Відповідач сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, однак зараз матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач також зазначила, що, крім сина [PERSON], має ще двох малолітніх дітей, сім'я знаходиться у скрутному матеріальному становищі, а тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на користь сина в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ним двадцяти трьох років. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. При цьому пояснила, що хоча вона і працює, в неї є ще двоє дітей, яких вона утримує. Відповідач [PERSON] заперечував щодо задоволення позову, мотивуючи тим, що він немає змоги надавати допомогу, адже він не працює, є інвалідом ІІ групи, потребує стороннього догляду, сплачує на користь позивачки аліменти ще на одну дитину, а також на дитину від другого шлюбу. При цьому відмітив, що син навчається на денному відділенні за рахунок коштів державного бюджету. Третя особа - [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити, пояснив, що ним після досягнення вісімнадцяти років змінено прізвище. Зараз він навчається на третьому курсі Вінницького транспортного коледжу, стипендії не отримує, так як його середня оцінка 3,9 бала. Наразі, після закінчення цього курсу, зважаючи, що його середній бал успішності вже 4,0 бала, можливо він буде отримувати стипендію. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 04 червня 2002 року було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане 04 червня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є студентом третього курсу денного відділення Вінницького транспортного коледжу та навчається за рахунок держбюджету, що підтверджується довідкою від 02.06.2014 року за № 212. Останній закінчує навчання в липні 2015 року, стипендії не отримує. Відповідач [PERSON] проживає окремо, не працює, був звільнений з роботи в 2004 році, що підтверджується копією його трудової книжки. Працевлаштуватися не має можливості. Він є інвалідом ІІ групи, внаслідок свого захворювання потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується висновком лікарської комісії від 21.03.2013 року. Єдиним доходом відповідача є його пенсія по інвалідності, за рахунок якої він сплачує аліменти на дитину від другого шлюбу - [PERSON], [INFO], а також на утримання ще однієї спільної з позивачкою дитини, що не заперечується позивачем. На сина [PERSON] відповідач сплачував аліменти до досягнення ним повноліття. Між сторонами існують правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України стосовно обов'язків батьків на утримання повнолітній дітей, які продовжують навчання. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Визначаючись щодо поданого позову, суд враховує, що відповідач є інвалідом ІІ групи, потребує постійного стороннього догляду, єдиним його доходом є пенсія по інвалідності, яка витрачається на лікування, а також на утримання ще двох дітей. За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. При цьому, суд звертає увагу, що син навчається в навчальному закладі за рахунок державних коштів і внаслідок своє старанності та успішності в навчанні може отримувати стипендію та мати постійну грошову виплату. До того ж, слід відмітити, що [PERSON] вважає реальним отримання такої виплати вже в наступному семестрі. Крім того суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст.11 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ( ст.3 ЦПК України). Позивач, будучи матір'ю повнолітнього сина, звернулася до суду за захистом своїх прав. Разом з тим просить стягнути аліменти на користь сина, а не свою користь, хоча повнолітня особа і сама не позбавлена такої можливості, як-то визначено ст.199 СК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed