Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власника та дозволити реєстрацію 1/1 частини житлового будинку під літ. «А» загальною площею 32,3 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м, сарай з погрібом під літ. «Г», гаража під літ. «И», огорожі під №6 розташованих на земельній ділянці площею 152 кв.м. за адресою: [ADDRESS], без згоди відповідачів. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала на те, що після виділення в натурі її частини будинку і присвоєння окремої поштової адреси вона не змогла зареєструвати свою власність через відсутність згоди відповідачів. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, при цьому зазначила, що претензій до [PERSON] в неї немає, оскільки він надав раніше вже заяву про згоду з оформленням права власності, однак [PERSON] не погоджується надати згоду, тому вона змушена була звернутися до суду з позовом. Відповідачка [PERSON], вказуючи на те, що позивач не зверталася з проханням надання згоди на реєстрацію права власності, не заперечувала проти реєстрації права власності, однак зазначила, що підпису ніде не буде ставити, тому погодилася з вимогою про дозвіл на реєстрацію без її згоди. Відповідач [PERSON] в засідання не з'явився, повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 28 лютого 2014 року позивачка [PERSON] прийняла в дар у приватну власність від [PERSON] 24/100 частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами під [ADDRESS], що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Мельник О.М., реєстровий №208. На підставі договору купівлі-продажу того ж дня, 28 лютого 2014 року, позивачка придбала земельну ділянку площею 0,0152 га за тією ж адресою у [PERSON] Згідно з висновком юридично-консультаційного центру «ПравоПроект» від 01 вересня 2014 року №330/14, житловий будинок під літ. «А», загальною площею 32,3 кв.м, житловою площею 15,2 кв.м, сарай з погрібом літ. «Г», гараж літ. «И», що розташовані на земельній ділянці площею 152 кв.м по [ADDRESS] і знаходяться в користуванні [PERSON] за технічними показниками можуть бути виділені в самостійні. Вказаний висновок був затверджений розпорядженням Суворовської райадміністрації Одеської міської ради 17 листопада 2014 року №528 р та з метою впорядкування поштових адрес новоутвореному об'єкту нерухомості, який знаходиться в користуванні позивачки, присвоєно нумерацію будинку [ADDRESS]. Копію рішення направлено в реєстраційну службу та поштамт центру. Відповідно до рішення державного реєстратора реєстраційної служби ОМУЮ від 15 січня 2015 року, позивачці було відмовлено в реєстрації власності у зв'язку з відсутністю згоди співвласника. Нормами ч.1 ст.319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з нормами частин 1 та 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Нормами ст.391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Пунктом 58 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 р. визначено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на об'єкт нерухомого майна, який поділяється (у тому числі у результаті виділення окремого об'єкта нерухомого майна із складу об'єкта нерухомого майна, що складається з двох або більше об'єктів) або частка з якого виділяється, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на об'єкт нерухомого майна, який поділяється або частка з якого виділяється, подає: технічні паспорти на новостворені об'єкти нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння новоствореному об'єкту нерухомого майна окремої адреси. У разі коли державна реєстрація прав з видачею свідоцтва проводиться на об'єкт нерухомого майна, що складається з двох або більше об'єктів і перебуває у спільній власності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає письмову згоду всіх співвласників, справжність підпису яких засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат». При цьому право спільної власності на виділений об'єкт нерухомого майна із складу об'єкта нерухомого майна, що складається з двох або більше об'єктів, не припиняється. Оцінивши представлені докази в сукупності, враховуючи вказані норми та позицію відповідачки [PERSON], яка є співвласником будинку в розмірі 1/3 частки за вказаною адресою, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимоги до відповідачки, оскільки позивач через відсутність письмової згоди [PERSON] не може зареєструвати право власності. Що стосується вимоги до [PERSON], то підстав для її задоволення немає, оскільки в матеріалах справи є його нотаріально посвідчена згода, тобто ним не було порушено прав позивача.

Outcome: partial