Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Трускавецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). У своїй заяві просить встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: національність [PERSON] , на «поляк», національність [PERSON] на «полька»; встановити юридичний факт неправильності актового запису про народження [PERSON] №1183, складеного 10 грудня 1949 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, в якому у графі «національність» розділу відомості про батька зазначено «українець» замість « [PERSON] », у графі «національність» розділу відомості про матір зазначено «українка» замість «полька»; встановити юридичний факт неправильності актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] (до державної реєстрації шлюбу [PERSON] №145, складеного 31 травня 1958 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, в якому у графі «національність» розділу «відомості про нареченого» зазначено «українець» замість « [PERSON] »; встановити юридичний факт неправильності актового запису про народження [PERSON] №74, складеного 07 березня 1965 року, складеного Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів), в якому у графі «національність» розділу «відомості про батька» зазначено «українець» замість « [PERSON] »; встановити юридичний факт неправильності актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] №255, складеного 17 вересня 1983 року складеного Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Львів), в якому у графі «національність» розділу «відомості про наречену» зазначено «українка» замість «полька», а також зобов`язати Трускавецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести відповідні зміни. Заява мотивована тим, що її батьками були [PERSON] та [PERSON] . Відповідно доактового запису про її народження у графі «батько» вказана національність [PERSON] «українець», хоча він завжди себе позиціонував за національністю як поляк, розмовляв у побуті польською мовою та вшановував польську культуру. Батьками її батька, у свою чергу, були [PERSON] та [PERSON] . Бориславським міськбюро ЗАГС Дрогобицької області зазначено, що її дідусь [PERSON] і бабуся [PERSON] були за національністю поляками. Згідно з архівною довідкою, виданою Центральним державним історичним архівом України у м. Львові №Т-124 від 12 грудня 2019 року батьки [PERSON] були польської національності римо-католицького віросповідання. В актовому записі про народження батька №1183, складеного 10 грудня 1949 року (витяг з Державного реєстру РАЦС №00026387959), у графі «національність» розділу «відомості про батька» зазначено «українець», у графі «національність» розділу «відомості про матір» зазначено «українка». Її батько [PERSON] народився [INFO] у Польщі у с. Ванівка Кросненьського повіту Краківської області (польською назва села Венглювка), зараз сучасна адреса гміна Корчина Кросненського повіту Підкарпатського воєводства, Республіка Польща. Під час загальновідомих подій, які мали місце протягом квітня-липня 1947 року за рішенням партійного і державного керівництва СРСР, Польської республіки та ЧСР була проведена «операція «Вісла», і родина її батька була примусово виселена на територію Української РСР. Документи про його народження були втрачені. Вже радянською владою відновлювалися записи про народження та таким чином було видане Свідоцтво про народження [NUMBER] . У свідоцтві зазначено російською мовою «запись восстановлена». Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій просила проводити розгляд заяви у її відсутності, заяву підтримує з наведених у ній підстав та просить задовольнити її вимоги. Від представника заінтересованої особи в.о. начальника Трускавецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кузьменко І. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи. У заяві вказує, що щодо задоволення заяви покладається на думку суду. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , є [PERSON] (українець) та [PERSON] (українка), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Бориславським міським бюро ЗАГС Львівської обл. 23 березня 1965 року, актовий запис № 74 /арк. справи 9/. У подальшому після одруження з [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГСУ Бориславського міськвиконкому Львівської обл. 17 вересня 1983 року, актовий запис № 255 /арк. справи 11/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 грудня 1949 року Бориславським міським бюро ЗАГС Дрогобицької області, [PERSON] народився [INFO] у с. Ванівнка Кроснянського району Краківської області, актовий запис № 1183. Батьком [PERSON] вказано [PERSON] , у графі «національність» якого зазначено « [PERSON] », а матір`ю [PERSON] , у графі національність якої зазначено «полька» /арк. справи 10/. Згідно з архівною довідкою від 12 грудня 2019 року № Т-124 у фонді 318 «Римо-католицька митрополича консисторія, м. Львів», переданій на збереження метричній книзі римо-католицької парафії у с. Ванівка Кросненьського повіту Кпаківського воєводства, за записами про народження за 1933 рік, виявлено інформацію про народження [PERSON] , який народився [INFO] , про що 21 червня 1933 року було зроблено запис № 118. Батьком [PERSON] було зазначено [PERSON] , польської національності, римо-католицького віросповідання, а матір`ю [PERSON] , польської національності, римо-католицького віросповідання /арк. справи 13/. Одночасно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00026387959 від 19 травня 2020 року вбачається, що актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , було поновлено, батьком зазначено [PERSON] , національність якого українець, а матір`ю [PERSON] , національність якої українка. Зазначений актовий запис № 1183 було складено 10 грудня 1949 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області та зареєстровано у реєстрі 18 січня 2014 року за № 00112868836 реєстратором відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області /арк. справи 14/. Згідно з висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану, складеного 24 липня 2020 року начальником Трускавецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Патральською М. клопотання [PERSON] про внесення змін до актових записів задоволенню не підлягає, оскільки зміна національності громадян не входить до компетенції органів державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 35 Конституції України\~кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Відповідно до\~ст. 269 ЦК України\~особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Згідно\~ст. 271 ЦК України\~зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Положеннями\~ст. 300 ЦК України\~визначено, що фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до положень ст.ст. 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід`ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Заявниця відносить себе до польської національності і на даний час бажає відновити свою дійсну національність, як це передбачено\~ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Відповідно до зазначеної статті громадяни України мають право обирати та відновлювати національність. В статті 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01 лютого 1995 року, ратифікованої\~Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин» встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невідємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Стаття 3 Конвенції визначає, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у звязку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 №96/5\~підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07 липня 1995 року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). \~\~\~\~\~\~ З такими заявами до суду можуть звертатися особи, щодо яких складено актовий запис; батьки, усиновителі, опікуни, піклувальникищодо актових записів, які стосуються неповнолітніх дітей, а у передбачених законодавством випадках і самі неповнолітні, які досягли 16 років; опікуни громадян, визнаних судом недієздатними, а щодо актових записів померлих особи, які входять до кола їх спадкоємців. \~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з рекомендаціями п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07 липня 1995 року, відповідно до якого питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07 липня 1995 року суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Враховуючи те, що в ході розгляду справи встановлені судом обставини свідчать про приналежність заявниці до польської національності, зокрема те, що заявниця є донькою поляка [PERSON] польки [PERSON] . Отже, заявниця має право вільно обирати та відновити свою національність. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що заява є підставною та обґрунтованою, а тому заяву [PERSON] слід задовольнити. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за можливе встановити юридичний факт, що національність [PERSON] та [PERSON] - поляки, а також внести відповідні зміни в актові записи.

Outcome: approved