Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2007 року. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Стверджує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, між ними постійно виникають сімейні непорозуміння. Вони втратили почуття любові, поваги та довіри один до одного. Це привело до того, що вони на протязі пяти років не підтримують шлюбні відносини, та проживають окремо один від одного, сім'я існує формально. Прийшла до висновку, що примирення неможливе, просить шлюб з відповідачем розірвати, та повернути їй дошлюбне (дівоче) прізвище «Матвієнко». Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у поданій до суду заяві просила розглядати справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на розірвання шлюбу згідний. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення по слідуючих підставах. Як вбачається з обставин справи, сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, не проживають як сім»я, не ведуть спільне господарство. При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім'я існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Що стосується вимог позивача [PERSON] про залишення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища, суд зазначає наступне. Так, ч.8 ст.235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Однак, зазначена норма процесуального права стосується справ, що розглядається в окремому провадженні в порядку, передбаченому Розділом IV ЦПК України. Натомість, розгляд даної цивільної справи проводиться не у окремому, а в позовному провадженні. Спір з приводу зміни прізвища між сторонами не існує, більше того, думка іншого подружжя ніяким чином не може вплинути на позицію позивача щодо зміни прізвища. Крім цього, у відповідності до положень ч.6 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в орган державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зазначення у даному рішенні суду дошлюбного прізвища позивача, оскільки вказане питання вирішується у відповідному органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1/2 сплаченого позивачем судового збору - 121 грн. 80 коп.). На підставі ч.6 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, та

Outcome: partial