Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Чугуївського району Харківської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. Позивач в позові вказала, що 21 грудня 2009 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Лебяже, Чугуївського району, Харківської області, вул. Новоселів, № 37. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців першої черги немає, за своє життя померлий заповіт не складав. З заявою про прийняття спадщини вона не зверталась, оскільки прийняла спадщину фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном і після смерті батька постійно проживаючи у будинку та користуючись його майном, але зареєстрована за іншою адресою, а тому не може отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у нотаріальній конторі і вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, представник позивача адвокат [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог (а.с. 30). Представник відповідача [PERSON] селищної ради Чугуївського району Харківської області в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, від в.о.старости надійшла заява про відсутність заперечень проти розгляду справи, в якій просив розглядати справу без участі представника селищної ради (а.с. 29). Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню як такі, що знайшли своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 грудня 2009 року у с. Лебяже, Чугуївського району, Харківської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 247964 (а.с. 17). Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Лебяже, Чугуївського району, Харківської області, вул. Новоселів, № 19, який належав померлому на підставі рішення виконавчого комітету Лебязької сільської ради Чугуївського району Харківської області № 6/459 від 03.02.1996р. (а.с. 10). Згідно довідки [PERSON] селищної ради Чугуївського району № 38 від 30.01.2017р., у звязку з інвентаризацією житлового фонду, домоволодінню, яке належало [PERSON] за адресою: с. Лебяже, № 19 присвоєно № 37 (а.с. 34. Згідно довідки [PERSON] селищної ради Чугуївського району № 39 від 30.01.2017р., домоволодіння із службовими спорудами та забудовами, що знаходиться за адресою: с. Лебяже, Чугуївського району, Харківської області, вул. Новоселів, № 37, зареєстровано у по господарській книзі № 15, особовий рахунок № 0722-3, належить померлому [PERSON]; земельна ділянка фонду сільської ради розміром 0,25 га закріплена рішенням виконкому від 27.03.1992р. (а.с. 33). Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Єдиним спадкоємцем першої черги померлого [PERSON] є його донька [PERSON], оскільки дружина [PERSON] померла раніше за нього 20.11.1992р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 577567 (а.с. 35). Факт родинних відносин між померлим та його донькою підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 2306593 (а.с. 18) та свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 299759 (а.с. 19). Згідно повідомлення Чугуївської державної нотаріальної контори № 2140/01-16 від 27.04.2017р., після смерті [PERSON], померлого 21.12.2009 року, в термін, передбачений ст. ст. 1270 ЦК України (шість місяців), з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору спадкоємці не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 28). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Чугуївського району Харківської області № 1163 від 23.12.2009р., [PERSON] поховала свого батька [PERSON], на день смерті з яким проживала разом за адресою: с. Лебяже, вул. Новоселів, буд. 37, проводила за ним догляд та вели сумісне господарство (а.с. 16). Таким чином, єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] є його донька [PERSON] У передбачений законодавством строк позивач не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки прийняла спадщину фактично, тим що проживала з померлим на день смерті. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про виникнення у позивача права на спадкування за законом і тому є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved