Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що 22 вересня 2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, житловий будинок № 17 по вул. Комсомольській в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області з надвірними будівлями та земельні ділянки. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла. Крім неї спадкоємцями за заповітом є також [PERSON], яка спадщину прийняла, та [PERSON] і [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини на її (позивача) користь. 22 травня 2015 року державний нотаріус Носівської районної державної нотаріальної контори винесла постанову, якою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку із відсутністю в матеріалах спадкової справи необхідних для цього документів. Вона (позивач) також не може документально підтвердити родинні відносини з матірю, оскільки в її (позивача) свідоцтві про народження по-батькові матері зазначено як «Нечіпорівна», а в свідоцтві про смерть матері «Никифорівна». [PERSON] просила встановити факт, що вона є дочкою [PERSON], яка померла 22 вересня 2014 року, та визнати за нею право власності на 3/4 частини житлового будинку № 17 по вул. Комсомольській в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті матері. В судове засідання позивач не зявилася, її представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити, справу розглянути без його участі та участі позивача. В судовому засіданні, яке проводилося 31 липня 2015 року, відповідач позовні вимоги не визнала без зазначення мотивів їх невизнання, 20 жовтня та 10 листопада 2015 року на розгляд справи не зявилася. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. 21 липня 1924 року народилася [PERSON], що підтверджується копією паспорта серії НК 829545 (а.с. 11) та копією посвідчення № 85039 (а.с. 13). 2 вересня 1947 року [PERSON] вступила в шлюб з [PERSON], після шлюбу взяла прізвище «Хоменко», що підтверджується копією посвідки про шлюб (а.с. 15). Від шлюбу 5 січня 1952 року в них народилася дочка - [PERSON], яка 24 серпня 1974 року уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу їй (позивачу) було присвоєно прізвище «Комашко», що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9) і укладення шлюбу (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що в свідоцтві про народження позивача допущено помилку в написанні по-батькові матері, а саме замість «Никифорівна» зазначено «Нечіпорівна». В звязку з помилкою, допущеною в свідоцтві про народження, [PERSON] не може документально підтвердити родинні відносини з [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, так як звільнить її від оподаткування спадщини, успадкованої після смерті матері. [PERSON] позбавлена можливості в іншому порядку встановити цей юридичний факт. Добуті по справі докази підтверджують те, що позивач є дочкою [PERSON], а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 3/4 частини житлового будинку № 17 по вул. Комсомольській в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області суд виходить з наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 17 по вул. Комсомольській в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Макіївської сільської ради (а.с. 41). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку № 17 по вул. Комсомольській в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору. З копії свідоцтва про смерть (а.с. 47) вбачається, що [PERSON] помер 23 лютого 1998 року. З матеріалів справи вбачається, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина - [PERSON], отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що підтверджується повідомленням виконавчого комітету Макіївської сільської ради № 223/02-23 від 2 листопада 2015 року (а.с. 64) та копією спадкової справи № 397/2002 до майна померлого [PERSON] (а.с. 66-68). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] стала єдиним власником вищезаначеного житлового будинку, але у встановленому законом порядку право власності на нього не зареєструвала. [PERSON] померла 22 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 55). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 16). Відповідно до ст. 1223 ЦК України [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як особи визначені у заповіті, мають право на спадкування після смерті [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи № 371/2014 до майна померлої [PERSON] (а.с. 81-87). Відповідно до ч. 1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] 3/4 частини, а [PERSON] 1/4 частину житлового будинку № 17 по вул. Комсомольській в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок з тих мотивів, що в матеріалах справи відсутні документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори № 751/02-31 від 22 травня 2015 року (а.с. 19). З матеріалів справи вбачається, що на будинок № 17 по вул. Комсомольській в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 20-22). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на 3/4 частини житлового будинку № 17 по вул. Комсомольській в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області також підлягають задоволенню.

Outcome: approved