Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] , тертя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення. Позов мотивує тим, що з 2010 року він та його нині покійна дружина [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що його сім`я мала намір поповнитись дитиною та те, що на той час він, як працівник правоохоронного органу, мав можливість стати на чергу по поліпшенню житлових умов, вони з дружиною прийняли рішення оформити договір дарування квартири на мати дружини [PERSON] , що і було зроблено у грудні 2010 року. В подальшому, [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] , який з моменту народження проживав за вказаною вище адресою. Вказує, що у квітні 2018 року в місті Хуст сталася трагічна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої його дружина [PERSON] загинула. Зауважує, що майже одразу після смерті дружини, її мати [PERSON] почала вимагати від нього та його малолітнього сина негайного звільнення квартири. Така вимога була настільки термінова, що він навіть не маючи можливості знайти хоча б якогось житла був змушений під тиском відповідача, протягом двох тижнів переїхати на тимчасово надане знайомими житло, яке потребує ремонту і не зовсім пристосоване для проживання малолітньої дитини. Однак відповідача це зовсім не цікавило та її метою було негайне звільнення квартири внаслідок чого вона, як формальний власник квартири, постійно, реалізовуючи свої наміри, влаштовувала сварки, намагалась виламати двері та встановити власні замки, вимагала залишити особисті речі, всі меблі та техніку, які вони спільно з дружиною придбали під час шлюбу. Зазначає, що хвилюючись за психоемоційний стан дитини, яка тільки втратила матір, а потім ще змушена була бути учасником неврівноваженої поведінки відповідача, він терміново був змушений перевезти дитину в інше тимчасове помешкання. На сьогодні відповідач змінила вхідні замки на дверях та не пускає його та сина додому. Тобто, фактично він та його неповнолітній син проживали та по сьогоднішній день зареєстровані в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та іншого житла не мають. У зв`язку з вищевказаним, просить зобов`язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] та його неповнолітнім сином - [PERSON] квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом вселення їх до даної квартири та передачі ключів від неї. В судове засідання позивач не з`явився та його представник адвокат Рутковський С.В. подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у їх відсутності та задоволити позов. Відповідач повторно не скористалася правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явився та подав заяву, згідно якої третя особа не заперечує проти задоволення позову. У відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Згідно Довідки КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода», квартира [ADDRESS] , станом на видачу довідки 14.04.2009 року належала [PERSON] . Судом встановлено та неоспорено сторонами, що з 2010 року позивач та його дружина [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, дане житлове помешкання було подароване згідно договору дарування відповідачу [PERSON] . Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 21.09.2011, [PERSON] народився [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Судом також встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується фото копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав». Такий загальний захист поширюється як на власника квартири, так і на наймача. Згідно з ч. 4 ст. 9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до вимог\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення ЄСПЛ від 13 травня 2008 р. у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства», заява №19009/04, п.41 50, Справа «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Заява №30856/03) 2 грудня 2010 року). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] \~перебуває у власності відповідача, та позивач з дитиною після смерті дружини після вимог відповідача покинули вказане житлове приміщення. Крім того, у позивача та у малолітнього [PERSON] , який також згідно довідки про реєстрацію місця проживання, зареєстрований в спірній квартирі, іншого житла немає. Тому, суд вважає, що оскільки позивач з малолітнім сином на даний час не визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, відповідно вони мають право проживати в спірній квартирі, де зареєстровані. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви про розірвання шлюбу у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved