Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок літ. «А» загальною площею 73,4 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., з надвірними господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», сараєм літ. «В», погрібом літ. «Г» та іншими спорудами, розташований по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з серпня 2009 року вона разом зі своєю сім`єю вселилася у вказаний житловий будинок і з того часу проживає в ньому та ним користується, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 29.10.2019 року №1244 та актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 29.10.2019 року складеного депутатом органу місцевого самоврядування. Про те, кому належить даний житловий будинок на праві власності їй невідомо. Раніше в будинку проживала [PERSON] , яка померла [INFO] . Довідка Виконавчого комітету Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області №1245 від 29.10.2019 року свідчить про те, що відповідно відомостей погосподарської книги №7, номер об`єкта погосподарського обліку 0430733, власником житлового будинку по [ADDRESS] вказано [PERSON] . Присадибна земельна ділянка площею 0,12 га, за вказаною адресою розташування домоволодіння не приватизована, однак перебувала у користуванні [PERSON] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Мирівської сільської ради №457 від 29.10.2019 року. До теперішнього часу продовжує відкрито, не приховуючи факту перебування майна у її користуванні, добросовісно та безперервно володіти житловим будинком, підтримує майно у належному стані, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. У своїй письмовій заяві позивач просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що підтримує позовні вимоги у повному їх обсязі. Суд вважає можливим задовольнити клопотання позивача та розглянути справу за її відсутності у судовому засіданні на підставі наявних матеріалів, які є достатніми для прийняття рішення по суті заявлених вимог. Представник Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області в своїй заяві просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що не заперечує проти позовних вимог. Суд вважає можливим задовольнити заяву представника відповідача та розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності. Слідуючи змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Набувальна давність є юридичним фактом. Рішення суду про встановлення факту спливу строку набувальної давності не замінюватиме собою державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а буде лише підставою для її проведення. Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача основані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов`язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Дійсно, виходячи із першої необхідної умови об`єктами володіння є житловий будинок з надвірними спорудами розташований по [ADDRESS] . З технічного паспорта вбачається, що житловий будинок позначений літ. «А» загальною площею 73,4 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., з надвірними господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», сараєм літ. «В», погрібом літ. «Г» та іншими спорудами. Свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, видане 05.01.1989 року на підставі рішення Виконавчого комітету Томаківської районної селищної ради народних депутатів №320 від 26.12.1988 року підтверджує, що власником житлового будинку по [ADDRESS] являється [PERSON] . [INFO] в с. Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області [PERSON] померла. Добросовісність володіння даними об`єктами, на які поширюється строк давності підтверджується наступними доказами. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 29.10.2019 року складеного складеного депутатом Мирівської сільської ради Томаківського району слідує, що [PERSON] разом зі своєю сім`єю у даному житловому будинку проживає починаючи з серпня 2009 року, користується майном, сплачує кошти за комунальні послуги, утримує прибудинкову територію. Довідка Виконавчого комітету Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області №1245 від 29.10.2019 року підтверджує, що згідно запису погосподарської книги №7 номер об`єкта погосподарського обліку 0430733, власник житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] . Довідка Виконавчого комітету Мирівської сільської ради Томаківського району №1286 від 29.10.2019 року підтверджує, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою місця розташування житлового будинку. Отже, позивач відповідно до вимог ст. 344 ЦК України порушила питання про набуття права власності на нерухоме майно за відповідним строком набувальної давності. З моменту спливу строку набувальної давності в неї, як давнісного володільця, за загальним правилом, і виникло право власності на нерухоме майно, яким вона відкрито та безперервно володіє. Положення ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом не встановлено договірних зобов`язань (договір оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо) між позивачкою та будь-якою іншою особою, що вказує на відсутність підстав для виникнення права власності на будинок в момент заволодіння таким майном, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Тому, виходячи із вказаного правила суд не вбачає порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок заволодіння позивачкою житловим будинком та земельною ділянкою. На теперішній час, позивач має право оформити за собою право власності внаслідок збігу строку, визначеного саме законом, для реєстрації права власності на нерухоме майно. Сплачений по справі судовий збір в сумі 768,40 гривень вирішити відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved