Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки. Вимоги мотивовані тим, що у виданій заявниці трудовій книжці відсутнє змінене прізвище заявниці «Стопкань», що призводить до сумнівів в належності їй документу, а відповідно перешкоджає реалізації певних її прав, зокрема права на пенсію. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі представника Управління пенсійного фонду України в м. Ужгород Закарпатської області на підставі наявних в матеріалах справи документів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України Серія НВ № 357189, виданого Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 22.04.2005 року, заявник значиться як [PERSON], [INFO], місце народження м. Хмельницький. З свідоцтва про народження Серія 1-БВ № 137789, виданого 28.08.2002 року Хмельницьким міським управлінням юстиції, встановлено, що заявник значиться як [PERSON], [INFO], місце народження Україна, м. Хмельницький, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 28 жовтня 1958 року зроблено відповідний запис за № 1007, батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 00015762533 від 03.09.2015 року, судом встановлено, що 27.08.2015 року реєстратором відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області було внесено відомості про зміни актового запису до Реєстру, а саме внесення відомостей про визнання батьківства на підставі Актового запису про визнання батьківства № 36 від 20.12.1972 року. Суть змін прізвище «Солдатова» змінено на «Баранюк», відомості про батька «інформація відсутня» змінено на «[PERSON], [INFO], українець, місце проживання: Україна, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Чайковського, буд. 36». Державна реєстрація проводиться відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) змінено на відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України. З трудової книжки, виданої 25.06.1973 року Хмельницькою міжрайонною заготівельно-переробною базою «Сільгоспродуктів» вбачається, що вона видана на імя «Баранюк», «Солдатова», «Падзюрко» [PERSON], рік народження 1958. На обкладинці трудової книжки міститься завірений запис про зміну прізвища власниці трудової книжки. З свідоцтва про народження Серія І-БВ № 419504, виданого 13.09.1977 року, вбачається, що громадянка [PERSON] народилася 19.08.1977 року, місце народження: м. Хмельницький, Хмельницька область, УРСР, про що в книзі реєстрації актів про народження 13.09.1977 року зроблено запис за № 2203. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. З свідоцтва про зміну імені (повторного) Серія І-ФМ № 005856, виданого 03.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області вбачається, що [PERSON], що народилася 09.10.1958 року, Україна, Хмельницька область, м. Хмельницький змінила імя, про що 10.09.2002 року складено відповідний актовий запис № 205. Прізвище, власне імя, по батькові після державної реєстрації зміни імені [PERSON]. Місце державної реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. З свідоцтва про розірвання шлюбу Серія 1-БВ № 001668, виданого 16.03.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області вбачається, що шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3 від 12.01.2005 року. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюються прізвища: йому [PERSON], їй [PERSON]. Місце реєстрації - відділ реєстрації актів цивільного стану Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області. Як встановлено судом із досліджених документів, при народженні заявниці відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадився за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записувалися за її вказівкою, відповідно прізвище, імя та по батькові заявниці були записані як «Солдатова Людмила Володимирівна». На підставі актового запису про визнання батьківства № 36 від 20.12.1972 року - прізвище, імя та по батькові заявниці були змінені на «Баранюк Людмила Володимирівна». Після реєстрації шлюбу з [PERSON] заявниця значиться як «Падзюрко Людмила Володимирівна». Після державної реєстрації зміни імені 10.09.2002 року прізвище, власне імя та по батькові заявниці «Стопкань Людмила Володимирівна». При цьому, у трудовій книжці, виданій 25.06.1973 року відсутній запис про останню зміну прізвища заявниці як «Стопкань Людмила Володимирівна». Зазначене, як вбачається із поданої заяви, пояснюється тим, що 04.08.1993 року заявниця була звільнена зі свого останнього місця роботи кафе «Закарпатський коровай», про що зроблений відповідний завірений запис у трудовій книжці, на даний час не існує організації, яка видала заявниці трудову книжку та організації, в якій заявниця працювала на останньому місці роботи, а тому внести зміни в трудову книжку немає можливості. Таким чином, невідображення прізвища «Стопкань» у трудовій книжці заявниці перешкоджає реалізації певних її прав, зокрема права на пенсію. Відповідно до положень ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини 1\~статті 256 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, зясувавши обставини, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, приходить до висновку, що надані суду докази узгоджуються між собою та з викладеними у заяві поясненнями заявника, вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що трудова книжка, видана 25.06.1973 року Хмельницькою міжрайонною заготівельно-переробною базою «Сільгоспродуктів» на імя «Баранюк», «Солдатова», «Падзюрко» [PERSON], - належить [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 26 квітня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 29 квітня 2016 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved