Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог органу самоорганізації населення будинкового комітету «Тиса Уж» про встановлення факту проживання та зобов'язання вчинити певні дії. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] та проживали в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] на підставі Ордеру ПО «Тиса» від 11.07.1996 року. Чоловік позивачки [PERSON] помер [INFO] року. Ще за життя [PERSON] розпочав процедуру приватизації наданого в користування житла підготувавши всі необхідні документи, однак, не встиг завершити приватизацію. Позивачці стало відомо, що даний гуртожиток перейшов до відання Ужгородської міської ради та виконавчого комітету Ужгородської міської ради. Всі необхідні документи, необхідні для приватизації за адресою: [ADDRESS] знаходяться у відповідача. [PERSON] офіційно звернулася до виконавчого комітету Ужгородської міської ради із пакетом необхідних документів для укладення Договору найму на вищезазначене житлове приміщення, на підставі чого рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №429 від 29.10.2014 року позивачці відмовлено в укладенні Договору найму на займане нею житлове приміщення. У зв'язку з цим, просить суд задовольнити позов, та, винести рішення, яким встановити факт постійного проживання [PERSON] [ADDRESS], зобов'язати виконавчий комітет Ужгородської міської ради укласти з [PERSON] Договір найму на квартиру [ADDRESS], а також визнати за [PERSON] право на користування житловим приміщенням - квартиру [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні уточнили позовні вимоги. Просили суд винести рішення, яким встановити факт постійного проживання [PERSON] [ADDRESS], рішення виконкому Ужгородської міської ради №429 від 20.10.2014 року скасувати, зобов'язати виконавчий комітет Ужгородської міської ради розглянути питання щодо укладення з [PERSON] Договору найму на квартиру [ADDRESS] у встановленому законом порядку, а також визнати за [PERSON] право на користування житловим приміщенням - квартиру [ADDRESS]. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. Представник третьої особи майор І.В. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, не заперечив проти задоволення позову. Заслухавши думку позивачки, представника позивачки, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовні заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (Свідоцтво про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 11.08.1990 року). Подружжя проживало в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] на підставі Ордеру ПП «Тисса» від 11.07.1996 року. Як вбачається зх. наявної в матеріалах справи копії такого Ордеру, він був виданий гр. [PERSON] із зазначенням складу сім'ї - [PERSON] (дружина). [INFO] року [PERSON] помер (Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 12.05.2014 року). У відповідності до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Факт постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою №202 від 02.12.2014 року, виданою будинковим комітетом «Тиса Уж» та Довідкою з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію №19 від 15.01.2015 року. Судом встановлено, що за житті [PERSON] не встиг здійснити приватизацію наданого йому в користування вказаного вище житла, де на сьогоднішній день проживає позивачка [PERSON] У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.64 ЖК Української УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Відповідно до ст. 4 ЖК Української УРСР жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. Державний житловий фонд утворюють жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі. У відповідності до ст.5 ЖК Української УРСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад. У відповідності до п.п.5 п.6 ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україна» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить ведення обліку відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням. Судом встановлено, що [PERSON] офіційно звернулася до виконавчого комітету Ужгородської міської ради із пакетом необхідних документів для укладення Договору найму на вищезазначене житлове приміщення, на підставі чого рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №429 від 29.10.2014 року позивачці відмовлено в укладенні Договору найму на займане нею житлове приміщення. Згідно ч.1 ст.61 ЖК Української УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до Договору найму жилого приміщення. У відповідності до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. У відповідності до ч.4 ст.9 ЖК Української УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Таким чином, суд приходить до переконання, що рішення виконкому Ужгородської міської ради №429 від 20.10.2014 року підлягає скасуванню, слід зобов'язати виконавчий комітет Ужгородської міської ради розглянути питання щодо укладення з [PERSON] Договору найму на квартиру [ADDRESS] у встановленому законом порядку. Однак, вимога про визнання за [PERSON] право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] є необґрунтованою, а тому такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: partial