overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними в листопаді 1993 року шлюбу в них мається спільна неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]; в даний час шлюб між ними не розірвано, вони проживають разом, але відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, хоча спроможний це робити. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що крім заробітної плати, отримує доход від часткової здачі в оренду земельного паю та ведення підсобного господарства. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог позивачки, зазначивши, що крім заробітної плати, отримує доход від часткової здачі в оренду земельного паю та ведення підсобного господарства. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від укладеного 06 листопада 1993 року шлюбу являються батьками неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Ховмівської сільської ради Борзнянського району №631 від 05.10.2015р. проживає з батьками. Позивачка має постійне місце роботи і її середньомісячний заробіток складає близько 1300 грн.; також, крім заробітної плати, отримує доход від часткової здачі в оренду земельного паю та ведення підсобного господарства Відповідач є особою працездатного віку, отримує доход від постійного місця роботи в розмірі 1659 грн. на місяць, часткової здачі в оренду земельного паю та ведення підсобного господарства, але матеріальну допомогу на утримання дитини виділяє нерегулярно, інших осіб, яких згідно з нормами Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати немає. Крім того, відповідачем всупереч положенням ст.60 ЦПК України не було надано суду жодних доказів неможливості сплати ним аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними в листопаді 2011 року шлюбу в них мається спільна малолітня дочка [PERSON], [INFO]; в даний час шлюб між ними не розірвано, але вона з чоловіком спільно не проживає, дитина залишилася з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує й просить їх задовольнити з вищевказаних підстав; не заперечує проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від укладеного 19 листопада 2011 року шлюбу являються батьками малолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Борзнянської міської ради №2071 від 23.05.2016р. проживає з матір'ю. Позивачка є особою працездатного віку, але тимчасово не працює. Відповідач проживає окремо від сім'ї, є особою працездатного віку, явку в судове засідання проігнорував, відомостей про свої доходи не надав, матеріальну допомогу на утримання дитини не виділяє. Крім того, відповідачем всупереч положенням ст.60 ЦПК України не було надано суду жодних доказів неможливості сплати ним аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи неподання відповідачем заперечень проти позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними в листопаді 2012 року шлюбу в них мається спільна малолітня дочка [PERSON], [INFO]; в даний час шлюб між ними не розірвано, але вона з чоловіком спільно не проживає, дитина залишилася з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що крім державної допомоги на дитину, інших джерел доходів не має, утримувати дочку їй допомагає мати. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від укладеного 10 листопада 2012 року шлюбу являються батьками малолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Миколаївської сільської ради Борзнянського району №582 від 21.09.2015р. проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку й отримує щомісячну державну допомогу в сумі 130 грн., інших джерел доходів не має. Відповідач проживає окремо від сім'ї, є особою працездатного віку, явку в судове засідання проігнорував, відомостей про свої доходи не надав, матеріальну допомогу на утримання дитини не виділяє. Крім того, відповідачем всупереч положенням ст.60 ЦПК України не було надано суду жодних доказів неможливості сплати ним аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи неподання відповідачем заперечень проти позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними в листопаді місяці 2008 року шлюбу в них мається спільний неповнолітній син [PERSON], [INFO]; в даний час шлюб між ними розірвано, вона з відповідачем спільно не проживають, дитина залишилася з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає нерегулярно. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів у запропонованому позивачкою розмірі, так як має постійне місце роботи в м. Києві та отримує заробітну плату в розмірі близько 5000 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від шлюбу, який між ними було укладено 07 листопада 2008 року та розірвано рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2015 року, являються батьками малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки Борзнянської міської ради №2247 від 08.06.2015р. проживає з матір'ю. Позивачка має постійне місце роботи та отримує заробітну плату в розмірі 1255 грн. на місяць. Відповідач проживає окремо від сім'ї, є особою працездатного віку, має постійне місце роботи і його середньомісячний доход складає близько 5000 грн., але матеріальну допомогу на утримання дитини виділяє нерегулярно, інших осіб, яких згідно з нормами Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати немає. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними в лютому місяці 2008 року шлюбу в них мається спільна малолітня дочка [PERSON], [INFO]; в даний час шлюб між ними не розірвано, але вона з відповідачем спільно не проживають, дитина залишилися з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча спроможний це робити. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього на утримання дочки аліментів у запропонованому позивачкою розмірі, зазначивши, що крім заробітної плати за основним місцем роботи, отримує доход від здачі в оренду СТОВ «Дружба-Нова» земельного паю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від укладеного 23 лютого 2008 року шлюбу, який не розірвано, являються батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Борзнянської міської ради №3177 від 21.10.2014р. проживає з матір'ю. Позивачка має постійне місце роботи, її середньомісячний заробіток складає 2285 грн. Відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи і стабільний заробіток в розмірі близько 3000 грн. на місяць, також отримує додатковий доход від здачі в оренду земельного паю, але матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, інших осіб, яких згідно з нормами Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати немає. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру на дитину. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними в лютому місяці 2009 року шлюбу в них мається спільна малолітня дочка [PERSON], [INFO]; в даний час шлюб між ними не розірвано, але вона з відповідачем спільно не проживають, дитина залишилися з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча спроможний це робити. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що отримує середньомісячний доход від праці по найму в розмірі близько 500 грн. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього на утримання дочки аліментів у запропонованому позивачкою розмірі, оскільки має постійне місце роботи і його заробіток складає 2000 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від укладеного 14 лютого 2009 року шлюбу, який не розірвано, являються батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Комарівської сільської ради Борзнянського району №563 від 17.10.2014р. проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. Позивачка офіційно не працює, отримує середньомісячний доход від праці по найму в розмірі близько 500 грн. Відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи і стабільний заробіток в сумі 2000 грн. на місяць, але матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, інших осіб, яких згідно з нормами Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати немає. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру на дитину. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними в серпні місяці 2007 року шлюбу в них мається спільний малолітній син [PERSON], [INFO]; з кінця вересня 2013 року подружні відносини між ними припинилися, вона з відповідачем спільно не проживають, дитина залишилася з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча спроможний це робити. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог позивачки, зазначивши, що працює офіційно в м. Києві та отримує дохід в сумі близько 5000 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від укладеного між ними 11 серпня 2007 року шлюбу являються батьками малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки Борзнянської міської ради №12 від 08.01.2014р. проживає з матір'ю. Позивачка тимчасово не працює, утримує дитину за рахунок коштів своєї матері. Відповідач проживає окремо від сім'ї, є особою працездатного віку, отримує щомісячний заробіток в розмірі близько 5000 грн. на місяць, матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, інших осіб, яких згідно з нормами Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати немає. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними в серпні місяці 2014 року шлюбу в них мається спільний малолітній син [PERSON], [INFO]; в даний час подружні відносини між ними припинилися, але шлюб не розірвано, вона з відповідачем спільно не проживають, дитина залишилася з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча спроможний це робити. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у запропонованому позивачкою розмірі. Не надавав коштів на утримання дитини, так як сумнівався в своєму батьківстві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач, шлюб між якими було укладено 08 серпня 2014 року і на даний час не розірвано, являються батьками малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки Борзнянської міської ради №2474 від 22.06.2015р. проживає з матір'ю. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримуючи державну допомогу в розмірі 860 грн. на місяць. Відповідач проживає окремо від сім'ї, є особою працездатного віку, має постійне місце роботи і стабільний щомісячний доход в сумі 1228 грн., але матеріальну допомогу на утримання дитини не виділяє, інших осіб, яких згідно з нормами Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати немає. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved