Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON] [INFO]. Позов вмотивовано тим, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано згідно з рішенням Хустського районного суду від 25.09.2012 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] , який на даний час знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки. Відповідач не надає жодної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні. Відповідач виїхав на постійне місце проживання до своїх батьків в Рівненську область, де має певні доходи, однак взагалі не піклується про дитину. В судовому засіданні позивачка [PERSON].Л. позовні вимоги підтримала, посилаючись на наведені в позовній заяві обставини, просить позов задоволити і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в порядку окремого доручення був допитаний за місцем проживання Корецьким районним судом Рівненської області. З протоколу допиту відповідача від 17.04.2015 року вбачається, що відповідач згідний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дину, однак в меншому розмірі, а саме по 200 грн. щомісячно, ніж заявлено позивачкою, так як на даний час він ніде не працює, отримує мінливий дохід. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.11.2008 року. За час спільного проживання у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки, так як відповідач не надає допомоги на його утримання і виховання. Наведені обставини стверджені оглянутими в судовому засіданні свідоцтвом про народження дитини та довідкою виданою Нижньобистрівською сільською радою від 14.10.2014 року № 653. Оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, з врахуванням віку неповнолітньої дитини, та потреб для її нормального утримання та виховання, суд прийшов до висновку, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить свої позовні вимоги, так як відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний забезпечити утримання своєї неповнолітньої дитини, до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181, ч.2 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі; розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні не встановлено інших доказів, які б свідчили про наявність у відповідача стабільного заробітку або доходів на час розгляду справи, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підставі ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, частково задовольнивши позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини.

Outcome: approved