Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення померлим [PERSON], [INFO], уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Мотивує вимоги тим, що з [PERSON] перебувала у дружніх стосунках, а тому за його проханням виступила поручителем за договором про надання споживчого кредиту № 11256549000, який було укладено 22.11.2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк». Посилаючись на те, що у 2009 році [PERSON] несподівано зник, та з цього часу за місцем його постійного проживання не має жодних відомостей про місце його перебування, а також враховуючи те, що його родичам, знайомим та партнерам по бізнесу також не відомо місце знаходження [PERSON] з 2009 року. Звернулася до суду з даною заявою, оскільки оголошення [PERSON] померлим необхідне для припинення договору поруки. В судовому засіданні представник заявниці надав пояснення, що відтворюють зміст заяви. Вимоги просить задовольнити повністю. Заявниця була присутня в судовому засіданні 4 грудня 2013 року та підтримала вимоги викладені в заяві. Представник зацікавленої особи просив суд відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що [PERSON] з 2009 року знаходиться закордоном, а також відсутні докази, які свідчили б про його можливу смерть. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця на підставі договору поруки № 159919 від 22.11.2007 року виступила поручителем перед кредитором Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (надалі у правовідносинах за договором № 11256549000 було змінено кредитора на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») за зобов'язанням [PERSON] по договору про надання споживчого кредиту № 11256549000 від 22.11.2007 року. Заявниця обґрунтовує своє звернення до суду з даною заявою метою припинення договору поруки № 159919 від 22.11.2007 року. Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Глава 4 ЦПК України, що регулює особливості розгляду справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, не визначає кола осіб, які виключно мають право звернутись до суду з такими заявами. Разом з тим, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 3 та ст. 247 ЦПК України, яка вимагає в заяві про визнання особи померлою зазначати для якої мети необхідно визнання особи померлою, безпосередньо випливає, що з такими заявами вправі звернутись до суду фізичні або юридичні особи, для яких розгляд такої справи пов'язаний з виникненням, зміною або припиненням особистих або майнових прав. Таке правило встановлено у зв'язку з тим, щоб суд мав змогу перевірити наявність у заявника юридичного інтересу по справі. Враховуючи наявність інтересу заявника у вигляді припинення договору поруки в результаті оголошення [PERSON] померлим, [PERSON] має право на звернення до суду з даною заявою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Отже, відповідно до змісту зазначеної статті у разі тривалої відсутності фізичної особи - понад три роки за постійним місцем проживання та за відсутності відомостей про її місце перебування, незалежно від наявності або відсутності обставин, які б давали підставу припустити настання смерті, особа може бути оголошена померлою у випадку необхідності захисту інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою яка оголошується померлою. Законом визначено, що таких обставин, як відсутність відомостей про місце перебування особи у місці її постійного проживання протягом трьох років вже досить для оголошення її померлою. З копії паспорту [PERSON] та довідки (виписки із домової книги про склад сім'ї та реєстрації) виданої на запит суду Дільницею № 9 КП ЖКС «Порто-Франківський», місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. З Акту про не проживання від 31.07.2013 р., який засвідчений начальником Дільниці № 9 КП ЖКС «Порто-Франківський» та Акту комісії майстрів дільниці № 9 КП ЖКС «Порто-Франківський» від 18.11.2013 р. вбачається, що [PERSON], [INFO], у квартирі [ADDRESS] з 2009 року не проживає, сусіди його з цього часу не бачили та не знають його місце знаходження. Актом складеним комісією майстрів дільниці № 9 КП ЖКС «Порто-Франківський» 18 липня 2014 року при виході за адресою [ADDRESS], зі слів сусідів, а також неодноразового виходу за місцем реєстрації, встановлено, що [PERSON] з 2009 року не проживає, сусіди його з цього часу не бачили, квартира закрита. Ознаки проживання в квартирі відсутні. Також у відповіді Портофранківського ВМ Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 3.09.2013 року на запит суду щодо надання відомостей відносно [PERSON] зазначено, що за місцем реєстрації [PERSON] був здійснений вихід працівників міліції, але двері квартири були зачинені, сусіди [PERSON] та [PERSON] пояснили, що в квартирі ніхто не проживає протягом трьох років, місце знаходження [PERSON] їм невідоме. Суду надана спільна заява батьків [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] від 10.12.2012 р., в якій зазначається, що їм з січня 2009 р. і до теперішнього часу невідоме місце перебування їхнього сина [PERSON], жодного разу із зазначеного періоду він не виходив на зв'язок та в них не має жодної інформації про сина. В судовому засіданні в якості свідків були допитані поштар [PERSON], яка обслуговує будинок [ADDRESS] та сусідка [PERSON], яка проживає у [ADDRESS], які зазначили, що з [PERSON] знайомі, він проживав у [ADDRESS], але з 2009 року в квартирі не проживає, де зараз перебуває [PERSON] їм невідомо, квартира, в якій проживав [PERSON], з 2009 року знаходиться без нагляду. Згідно матеріалів справи за квартирою рахується велика заборгованість зі сплати комунальних послуг, яка виникла починаючи з 2009 року. З наявних в матеріалах справи квитанцій щодо сплати [PERSON] комунальних послуг, вбачається велика заборгованість, яка утворилася починаючи з 2009 року. [PERSON] неодноразово викликався в судові засідання, шляхом направлення судових повідомлень про час розгляду справи, проте повідомлення повертались до суду без вручення у зв'язку із закінченням терміну зберігання (постійно немає вдома). Також з відповіді Одеської дирекції Українського Державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 05.09.2013 р. вбачається, що поштова кореспонденція направлена на адресу [PERSON] поверталася відправнику у зв'язку із закінченням термінів зберігання та неявкою адресата за одержанням. З листа ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси, як фізична особа-підприємець, остання звітність була подана за 2008 рік - 08.01.2009 року. Згідно листа Державної прикордонної служби України від 12.02.2014 року [PERSON] останній раз виїхав за межі України 01.08.2009 року через пункт пропуску «Кучурган». Відомостей щодо його повернення в Україну не має. Як зазначено в листі Державної міграційної служби України від 04.05.2014 р. № 8/295 [PERSON] із клопотанням про отримання дозволу для виїзду на постійне місце проживання за кордон не звертався, тобто його виїзд за кордон мав тимчасовий характер. За таких обставин у суду відсутні підстави вважати [PERSON] таким, що змінив місце свого постійного проживання. Таким чином в розпорядженні суду є достатні відомості які свідчать про те, що [PERSON] за місцем постійного проживання відсутній більше трьох років, крім того, за місцем його проживання, у рідних, сусідів, органах державної влади та комунальних підприємств відсутні будь-які відомості про його місце перебування, що в свою чергу є достатньою підставою для оголошення [PERSON] померлим. Враховуючи наведені обставини та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та можливість її задоволення.

Outcome: approved