Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, посилаючись на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO]р.народження, [PERSON], [INFO]р.народження, [PERSON], [INFO]р.народження, [PERSON], [INFO]р.народження, при цьому з моменту припинення шлюбних відносин з 2010року, відповідач не виконує покладені на нього обов'язки щодо виховання та розвитку дітей, не спілкується з ними, не турбується про фізичний і духовний розвиток, не проявляє до дітей батьківського піклування, не надає матеріальної допомоги на життєзабезпечення, має заборгованість по сплаті аліментів. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками по вихованню рідних дітей, тому вона просить позбавити його батьківських прав. Також, зазначила, що у зв'язку з економічною кризою у державі стало важче забезпечувати належний рівень життя і розвитку дітей, матеріальне становище погіршилось, тому вважає необхідності збільшити розмір аліментів з 5000грн до 6000грн щомісячно на дітей. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом про зменшення розміру аліментів та усунення перешкод в прийнятті участі у вихованні дітей, посилаючись на те, що дійсно з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу народились діти, але [PERSON] постійно перешкоджає у спілкуванні з дітьми, а старшого сина [PERSON] уговорила на необхідність позбавлення батьківських прав, так як в такому випадку він матиме пільгу при вступі до ВУЗу. Але жодних обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування з дітьми спричинить їм шкоду не існує. Тому просив зустрічну заяву задовольнити, а у первісному позові відмовити повністю. В судовому засіданні [PERSON] та її представник свої позовні вимоги підтримали за викладеними обставинами в позовній заяві і просили про їх задоволення. В зустрічному позові просили відмовити, оскільки всі обставини які зазначає в зустрічному позові [PERSON] не відповідають дійсності. Відповідно до встановленим обставинам, які встановлені рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2013р. вбачається, що [PERSON] як за станом здоров'я, так і за майновим становищем мав можливість брати участь у вихованні своїх дітей. Проте, свідомо ухилявся та ухиляється зараз від цих обов'язків. На сьогоднішній час має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 286493,33грн. [PERSON] та його представник в судовому засіданні первісний позов не визнали, заперечували щодо збільшення аліментів та позбавлення батьківських прав, при цьому [PERSON] зазначив, що дійсно після розірвання шлюбу вихованням дітей не займається, має заборгованість по сплаті аліментів, але зазначає, що заборгованість не є наслідком його ухиленням від сплати зазначених аліментів, а є неможливість сплачувати, оскільки значно погіршився його матеріальний стан. Однак має бажання приймати участь у вихованні дітей. Тому просили задовольнити зустрічний позов та зменшити розмір аліментів з 5000грн до1746грн щомісячно на дітей та зобов'язати [PERSON] усунути та не чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми і визначити такі способи участі у спілкуванні та вихованні дітей - в третю суботу та неділю кожного місяця, а також в їх дні народження. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справу у відсутності їх представника, підтримали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його чотирьох дітей, просили винести рішення з урахуванням інтересів дітей. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справу у відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, суд дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1999року по 2010рік. Від шлюбу народились діти: [PERSON], [INFO]р. народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO]р. народження, [PERSON], [INFO]р. народження, батьком яких є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO]р. народження є інвалідом дитинства з діагнозом целіакія та потребує по-життєвої дієти, з виключенням певних білків, які знаходяться в більшості продуктів харчування. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ч.2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року №16, складання письмових висновків органів опіки і піклування та їхню участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Суд критично ставиться до пояснень [PERSON] та його представника, що вихованням дітей відповідач не займався через конфліктні стосунки з позивачем, а заборгованість не є наслідком його ухиленням від сплати зазначених аліментів, а є неможливість сплачувати, так як значно погіршився його матеріальний стан, оскільки це спростовується встановленим обставинами в судовому засіданні, а саме: [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечує дітей матеріально, має заборгованість по сплаті аліментів, відповідно до довідки-розрахунок № 25425 від 31.07.2015р. в розмірі 286493,33грн, не спілкується з дітьми з 2010року, молодшу дочку [PERSON] взагалі не бачив з народження, не цікавиться станом здоров'я сина [PERSON], не відвідував дітей в дошкільному навчальному закладі, що підтверджується наявними в матеріалах справи і дослідженими судом письмовими доказами, які ніким не оспорювались. Крім того, як вбачається з рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2013р. в якому зазначено, що погіршення матеріального стану та поганого стану здоров'я [PERSON] судом не встановлено, доказів таких суду не надано. Рішення набрало законної сили. Також під час розгляду справи не надано доказів про зміну матеріального становища [PERSON] з моменту винесення рішення Броварським міськрайонним судом Київської області від 01.08.2013р. й до теперішнього часу, а доводи про погіршення його матеріального стану не підтверджені, беручи до уваги, що зобов'язання по утриманню ще однієї дитини та бути членом особистого селянського господарства не є доказом того, що матеріальне становище [PERSON] погіршилось. Так само не надано доказів, що підтверджують поганий стан здоров'я [PERSON] на даний час. Однак суду не надані докази про погіршення матеріального стану [PERSON], а навпаки встановлено, що в грудні 2014р. вона пройшла атестацію (підтвердження) за спеціальністю лікувальна справа та приступила до роботи, що підтверджується сертифікатом лікаря-спеціаліста № 19668, який дійсний до 04.12.2019р. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON], [INFO]р. народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO]р. народження, [PERSON] проживають разом з матір'ю. Житлово-побутові умови, в яких проживають діти, добрий. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації від 27.07.2015року № 101-7356/01, батько - [PERSON] з дітьми не проживає, не бере участі у вихованні, розвитку та утриманні дітей. На засіданні комісії було вислухано думку батька - [PERSON], який повідомив, що заперечує проти позову, але при цьому не зміг пояснити, яким чином виконує батьківські обов'язки щодо виховання, розвитку, утримання дітей, що вказує на свідоме самоусунення від виконання таких обов'язків. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст.ст. 150, 151 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та право обирати форми та методи виховання, крім тих які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно до вимог статті 157 вказаного Кодексу питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34 , 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року. Однак, судом встановлено, що [PERSON] з 01.01.2009р. по листопад 2015р. не звертався до органу опіки та піклування щодо визначення участі у вихованні дітей у зв'язку із перешкодами зі сторони матері дітей [PERSON], про що не заперечувалось сторонами. В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які перешкоджають [PERSON] виконувати обов'язки по вихованню дітей та не надано доказів про те, що це невиконання було пов'язано не з об'єктивними та суб'єктивними причинами, а саме через неприязні стосунки між сторонами. Судом встановлений факт неналежного виконання [PERSON] обов'язків по вихованню дітей. [PERSON] та його представником не було надано належних доказів чинення з боку матері дітей [PERSON] перешкод у спілкуванні з дітьми. Суд приймає до уваги свідчення свідків: [PERSON] та [PERSON], які зазначили в суді, що на протязі останніх п'яти років [PERSON] не виконує батьківські обов'язки щодо виховання, розвитку та утримання дітей і не намагався встановити будь-який зв'язок з дітьми. Але, суд не бере до уваги пояснення свідка [PERSON], оскільки його свідчення про місця роботи [PERSON] на курорті Драгобрат, Закарпатської області у садибі «Мальва» не є належним доказом в розуміння ст. 58, 59 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дітей [PERSON], [INFO]р. народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO]р. народження, [PERSON], [INFO]р. народження, оскільки він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Що стосується збільшення або зменшення розміру аліментів, беручі до уваги вищевстановлене та рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23.09.2010р., яким визначений розмір аліментів в сумі 5000грн на всіх дітей, щомісячно з [PERSON] та рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2013р., суд вважає що сторонами по справі не було надано суду доказів на підтвердження зміни як в бік зменшення так і в бік збільшення розміру реально отриманих доходів, та не надано сторонами суду доказів у розуміння ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А тому, враховуючи, що батьки зобов'язані забезпечувати дітям виховання, навчання, розвиток, житло, а також беручі до уваги матеріальний стан дітей, суд вважає, що вимоги про зміну розміру аліментів такими, що не підлягають задоволенню. Отже, аналізуючи всі встановлені судом обставини справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно його дітей [PERSON], [INFO]р. народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO]р. народження, [PERSON], [INFO]р. народження, оскільки він не проявляє до дітей батьківського піклування, не надає матеріальної допомоги на життєзабезпечення. В іншій частині вимог первісного позову слід відмовити. Вимоги зустрічного позову не підлягають задоволенню з огляду на те, що стороною позивача за зустрічним позов в супереч вимогам ст. 10, 60 ЦПК України не були надані докази, які б обґрунтували вимоги зустрічного позову. Разом з тим, суд вважає за доцільним роз'яснити, що [PERSON] не позбавлений права на звернення до суду про поновлення батьківських прав, якщо зміниться поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав (ч.4 ст.169 СК України). Відповідно до ст.88 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 243,60грн судового збору у відшкодування понесених та документально підтверджених судових витрат.

Outcome: partial