Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до Ладижинської міської ради, на обґрунтування якої зазначила, що 12.02.2017 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок із господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Вінницька область, місто Ладижин, вулиця Слобода, 28 та земельні ділянок за цією адресою. Заповіт після смерті [PERSON] не залишав, а вона, як його правнука, прийняла спадщину, шляхом подачі заяви в Другу тростянецьку державну нотаріальну контору. Будь які інші спадкоємці відсутні. Однак, вона не може оформити свої спадкові права на майно, що залишилось після смерті [PERSON], адже правоустановчі документи на спадкове майно відсутні. У звязку з чим просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Петровичана на житловий будинок та господарські споруди, а також на земельні ділянки за адресою: Вінницька область, місто Ладижин, вулиця Слобода, 28. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представниквідповідача Ладижинської міської ради в судове засідання не зявився, однак на адресу суду від в.о. міського голови [PERSON] надійшла заява, у якій він просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника ради, щодо прийняття рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту прийняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший, ніж три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складіякої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.п.4.15. п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595: видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.4.18. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно абз. 2,3 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у п. 3.1 визначено що, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У судовому засіданні встановлено, що 12.02.2017 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок із господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Вінницька область, місто Ладижин, вулиця Слобода, 28 та земельні ділянки за цією ж адресою. Заповіт після смерті [PERSON] не залишав, а позивачка [PERSON], як його правнука, прийняла спадщину, шляхом подачі заяви в Другу тростянецьку державну нотаріальну контору. Будь які інші спадкоємці відсутні. Однак, [PERSON] не може оформити свої спадкові права на майно, що залишилось після смерті [PERSON], адже правоустановчі документи на спадкове майно, що залишилися після його смерті відсутні. Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості. Із свідоцтва про смерть серії І-АМ № 371552 від 05.02.2017 року, виданого Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області видно, що [PERSON] помер 12.02.2017 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 27. Із свідоцтва про народження серії І-АМ № 281138 від 04.05.1995 року, виданого Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану, Вінницької області видно, що [PERSON] народилася 02.03.1995 року, батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний запис за № 88. Із свідоцтва про народження серії І-АМ № 385330 від 06.12.2017 року видно, що [PERSON] народилася 02.12.1979 року, батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON], про що 02.01.1980 року складено відповідний актовий запис №1. Із свідоцтва про народження серії ІІІ УР № 628246, виданого ЗАГС Ладижинської с.Ради Тростянецького р-на видно, що [PERSON] народилася 20.04.1961 року, батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON]. Із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 519317, виданого 08.07.2010 року відділом Держкомзему у м. Ладижин Вінницької області витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 0507184372017 від 05.10.2017 видно, що за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 0510600000:07:021:0111, по вул. Слобода, 28 із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 515401, виданого 05.08.2010 року відділом Держкомзему у м. Ладижин Вінницької області та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 0507184242017 від 05.10.2017 видно, що за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 0510600000:07:021:0134, по вул. Слобода, 28 із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства. Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 28 по вулиці Слобода у місті Ладижин Вінницької області видно технічні характеристики цього будинку. Із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № 592 від 03.06.1974 року, виданого виконавчим комітетом Ладижинської міської ради депутатів трудящих Вінницької області видно, що будинок № 26 по вулиці Жданова у місті Ладижин належить [PERSON] Із довідки № 7-21/53 від 27.02.2017 року, виданої відділом містобудування та архітектури Ладижинської міської ради Вінницької області видно, що назву вулиці Жданова змінено на «Слобода». Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 849/02-31 від 27.12.2017 року, виданої завідувачем Другої тростянецької нотаріальної контори [PERSON] видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало [PERSON], який помер 12.02.2017 року, у зв'язку з тим, що спадкоємець не надав правоустановчі документи, що підтверджують право власності на це майно. Із відповіді № 849/01-16 від 29.12.2017 року, наданої завідувачем Другої тростянецької нотаріальної контори [PERSON] [PERSON], видно, що після смерті [PERSON], померлого 12.02.2017 року, єдиною спадкоємицею являється [PERSON] Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи, приймаючи до уваги норми діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1200грн. На підставі ст. ст. 3, 4, 12, 13, 77, 78, 79, 80, 141, 223, 259, 263-265, 352,354-356 ЦПК України,

Outcome: approved