Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивач є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстрований, але з 13.08.2019 не проживає відповідач - [PERSON] . Позивач зазначає, що особистих речей відповідача в будинку немає, відповідач участі в утриманні житла не приймає, комунальні послуги не сплачує, жодних домовленостей про збереження за відповідачем житлової площі не існує, а тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням. Ухвалою суду від 07.09.2021 у даній справі відкрито загальне позовну провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 18.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В даному житловому будинку зареєстрований, однак з 13.08.2019 не проживає відповідач - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-14). Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Приймаючи до уваги встановлені обставини, зокрема те, що позивач є власником житлового будинку в якому зареєстрований, але понад два роки, без поважних причин, не проживає відповідач, доказів існування домовленості про збереження за відповідачем житлової площі на період його відсутності суду не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі ст.ст. 29, 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України,

Outcome: approved