Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, який під час розгляду справи у суді уточнила. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що 25.04.2014 року між нею та відповідачем, який є громадянином Королівства Іспанії, зареєстрований шлюб, сторони від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На початку 2015 року, під час вагітності позивача, між неї та її чоловіком стався конфлікт, внаслідок якого вони до теперішнього часу проживають окремо. На протязі вагітності позивач відвідувала жіночу консультацію, здавала різні аналізи, їй необхідно було вживати вітамінні комплекси з метою підтримки здоров'я, що потребувало значних грошових витрат, була на стаціонарному лікуванні в Запорізькому пологовому будинку № 4. Відповідач з лютого 2015 року жодної матеріальної допомоги на утримання вагітної дружини не надавав. Після народження дитини, відповідач також добровільно ніякої матеріальної допомоги позивачу не надає. Враховуючи викладене, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно під час вагітності, а саме з січня 2015 року та до досягнення дитиною трирічного віку, що складає 900 євро або 22 500 грн., витрати на лікування в розмірі 1 000 грн., винести ухвалу про обмеження відповідача по пересуванню в України, до сплати останнім позивачу суми з аліментів. Позивач у судовому засіданні, посилаючись на обставини викладені у позові, просила уточнені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, відповідно до наданої заяви [PERSON] просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що позивач має негідну поведінку у шлюбних відносинах, оскільки не хоче їхати проживати до Іспанії, у зв'язку з чим остання не має правових підстав вимагати стягнення з відповідача аліментів на її користь. Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем у справі є громадянин Королівства Іспанії, тобто іноземець у розумінні ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Таким чином, в силу положень першої та другої статей Закону України «Про міжнародне приватне право» на спірні приватноправові відносини поширюється його дія. Разом з тим, з огляду на положення ст. ст. 16, 66, 67 вказаного Закону, суд вважає, що справа підлягає вирішенню згідно з положеннями чинного законодавства. Судом встановлено, що сторони по справі з 25.04.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 4). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану запорізького міського управління юстиції (а.с. 37). Дочка проживає з матір'ю - [PERSON] і находиться на її утриманні. Відповідно до довідки про доходи № 6 від 27.07.2015 року наданої директором та головним бухгалтером КУ «Веселівський ПНІ» ЗОР, [PERSON] працює в інтернаті на посаді провідного спеціаліста, загальна сума її доходу за період з січня 2014 року по грудень 2014 року становить 31 242 грн. 10 коп. (а.с. 23). Відповідно до листка непрацездатності серії АГШ № 166914, виданого [PERSON], вагітність складає 30 тижнів (а.с. 20), з 07.09.2015 року [PERSON] звільнена від роботи на 126 днів. Таким чином, судом встановлено, що на цей час [PERSON] повністю знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з останньою. Добровільно відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, хоча є працездатним. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Ст. 60 ЦПК України на кожну сторону покладено обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров'я, а також те, що відповідач в добровільному порядку не надає аліменти на утримання дружини, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України, та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач негідно поводилася у шлюбних відносинах, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання, але в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). Суд вважає що позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з лікуванням у розмірі 1 000 грн., не підлягає задоволенню, оскільки статтею 84 СК України передбачено право дружини лише на утримання від чоловіка аліментів під час вагітності. Витрати на лікування не передбачені главою 9 СК України «Права та обов'язки подружжя по утриманню». В задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити з підстав їх необґрунтованості. При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Оскільки позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ст. 88 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial