Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заподіяної матеріальної шкоди, внаслідок залиття квартири у розмірі 44995 грн. (в т.ч. 43670 грн вартість ремонтних робіт, 1200 грн витрати на оплату послуг судового експерта, 125 грн витрати за складання акту обстеження) та 1500,00 грн моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про наявність права на відшкодування вищевказаної суми коштів за наслідками залиття квартири [ADDRESS] [ADDRESS] - Квартира), що сталося з вини відповідача. Нормативно правовою підставою для задоволення позовних вимог вказані приписи ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України. \~ \~ \~ \~Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву не подала та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не висловила. З урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить Квартира (Довідка, видана Мукачівським міжрегіональним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 18.06.2004 №955, а.с. 7). Як свідчать матеріали справи (акт від 08.08.2019 року, затверджений в.о. директора ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», складений комісією в складі майстра дільниці №3 [PERSON] , [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] ) в Квартирі наявні сліди замокання стелі та стін кухні, коридору та ванної кімнати. Причиною замокання квартири є халатне відношення власниці кв. [ADDRESS] [PERSON] до сантехнічного обладнання. Згідно із даними висновку по визначенню вартості будівельних робіт та витрат, необхідної для відновлення пошкодженої залиттям квартири від 03.09.2019 №26-09/19 (а.с. 10-20) вартість відновлювальних будівельних робіт та витрат, необхідних для відновлення пошкодженої залиттям Квартири становить 43670 грн. Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у\~ст. 16 Цивільного кодексу України . За змістом п. 8, 9 частини другої ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з частиною першою статті 22\~Цивільного кодексу\~України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга\~статті 1166 Цивільного кодексу України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2\~постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Відповідно до положень ст. 1192 Цивільного кодексу України \~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, внаслідок залиття Квартири, позивачу завдано майнову шкоду на суму 43670 гривень, а даних щодо заподіяння шкоди та її вартісного розміру відповідачем не спростовано. Вищевказані фактичні обставини по справі на предмет їх відповідності наведеним судом положенням чинного законодавства у повній мірі підтверджують вимоги позивача за предметом позову, що є підставою для їх задоволення. Також з відповідача підлягають стягненню витрати, пов`язані із залученням експерта для визначення загальної суми збитків, завданих позивачу внаслідок залиття кватири у сумі 1200,00 грн. (квитанція а.с. 21) та витрати, понесені позивачем за складання акту обстеження житла в сумі 125 гривень (а.с. 8). Відносно позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд констатує наступне. Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої і душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна (п. 2, 3 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України). Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у \~порушенні \~права \~власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п. 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95№ 4 «Про судову практику у справах про відшкодування матеріальної (немайнової) шкоди»\~ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. На підставі наведеного, беручи до уваги характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням характеру і тривалості страждань позивача, істотності вимушених змін у її життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 1500,00 грн. Судом встановлено, що внаслідок залиття Квартири позивачу завдано моральні страждання, що полягали у зміні\~\~звичного укладу її життя, а тому вона має право на відшкодування моральної шкоди. \~Таким чином, моральна шкода, заподіяна\~\~внаслідок залиття Квартири [PERSON] підлягає відшкодуванню відповідачем, як особою з вини якої вона завдана, з урахуванням суті позовних вимог, доведеності позивачем заподіяних\~\~їй моральних страждань,\~\~а також з урахуванням вимоги розумності, виваженості та справедливості, у межах вищевказаної суми. Судові витрати по справі у сумі 768,40 грн. (судовий збір, а.с. 1) підлягає віднесенню на відповідача відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved