Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: відділ по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебувала з відповідачем у шлюбі з 16.05.2009 року. Сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. 06.08.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено заочне рішення про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. З часу фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, а саме з вересня 2010 року, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання сина, перестав проявляти до сина батьківське піклування, майже перестав відвідувати сина. Останнє спілкування батька з сином відбулося у серпні 2013 року. З цього часу відповідач взагалі не відвідує сина, не цікавиться його життям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не бере участі у його вихованні, утриманні, не спілкується з дитиною. Посилаючись на зазначене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO]. Також просить стягнути з відповідача на свою користь витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов у повному обсязі. У судовому засіданні 10.11.2016 року [PERSON] надала пояснення, зазначивши, що відповідач з вересня 2013 року сина не відвідує та не спілкується з ним. Обов'язки щодо його виховання, навчання, лікування виконує лише вона. Син батька не пам'ятає та вважає батьком її чоловіка [PERSON] Згідно із рішенням суду з відповідача стягнути аліменти на утримання сина, однак [PERSON] ухиляється від утримання дитини та має заборгованість по аліментам. Крім того, зазначила, що будь-яких перешкод у спілкуванні відповідача із сином не існувало та не існує на теперішній час. Відповідач, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. У судовому засіданні 10.11.2016 року представник третьої особи позов [PERSON] підтримала, вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, допитавши свідків, взявши до уваги пояснення, надані особами, які беруть участь у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебувала з відповідачем у шлюбі з 16.05.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] виданим Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії 1-[NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3310 (а.с. 8). Згідно з заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2013 року, шлюб, укладений 16.05.2009 року між позивачем та відповідачем, актовий запис № 220, розірвано (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище (а.с. 7). Відповідно до заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2013 року, стягнуто із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.04.2013 року і до повноліття дитини (а.с. 9). Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 22.06.2016 року, загальна сума боргу [PERSON] по аліментам перед позивачем станом на 31.05.2016 року складає 27 076 грн. 50 коп. (а.с. 23). Як вбачається з довідки від 07.10.2016 року, наданої директором та класоводом Запорізької загальноосвітньої школи № 97 ЗМР Запорізької області, [PERSON], [INFO], є учнем 1 класу даного навчального закладу, його батько [PERSON] не приймає ніякої участі в отриманні освіти та вихованні сина (а.с. 24). Відповідно до довідки від 07.10.2016 року, наданої керівником гуртка «Мальва» Комунарського районного центру молоді та школярів, [PERSON] навчається в центрі та відвідує студію декоративно-ужиткового мистецтва «Веселкові візерунки» з 01.09.2015 року та відвідував групи підготовки дітей до школи «Намистечко2 (2015-2016 н.р.). На протязі учбового року дитину приводили та забирали мати та бабуся. Батько жодного разу не приходив, до педагогів не звертався (а.с. 25). Згідно з довідкою Центру первинної медико-санітарної допомоги № 6 від 01.07.2016 року, [PERSON] здоров'ям дитини не цікавився, поліклініку з дитиною не відвідував, дитина на прийоми до педіатру приходила разом із матір'ю (а.с. 26). Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] за № 02/01-41/1320 від 01.12.2016 року, встановлено, що батько неповнолітньої дитини [PERSON] - [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням сина, не цікавиться інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком дитини, матеріально її не утримує (а.с. 49). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], кожна окрема, підтвердили той факт, що [PERSON] на протязі останніх трьох років ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням сина, не цікавиться інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком дитини, не спілкується з сином та не відвідує його. Дитина повністю знаходиться на забезпеченні позивача та її чоловіка, якого [PERSON] вважає своїм батьком, оскільки рідного навіть не пам'ятає. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися зі своїми батьками поза їх бажанням, за винятком випадків, коли таке рішення суд приймає в її інтересах. Виключною мірою відповідальності за невиконання батьківського обов'язку є позбавлення батьківських прав. Це допускається лише на підставі та в порядку, визначеному законом. Підстави для позбавлення батьківських прав визначені у ст. 164 СК України, зокрема, мати і батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Комунарському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], суд приходить до висновку, що відповідач не виявляє до неповнолітнього сина ніякої уваги та турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме не утримує його матеріально, не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться станом його здоров'я, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved