Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, в якому просить: - визнати виконавчий напис № 25671 від 21 липня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 13673,79 грн таким, що не підлягає виконанню; -постановити окрему ухвалу відносно: [PERSON] , керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС»; Хари Наталії Станіславівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу; Шмідт Катерини Валеріївни приватного виконавця виконавчого округу міста Києва, які своїми діями (що в своїй сукупності спрямовані на спробу незаконного заволодіннями її доходами) вчинили умисні порушення законодавства, які містять ознаки кримінальних правопорушень та надіслати ці постанови відповідному органу прокуратури або відповідному територіальному органу досудового розслідування; -вирішити питання про судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка послалася на те, що 21 вересня 2020 року їй стало відомо, що на адресу відокремленого структурного підрозділу «Донбаський аграрний фаховий коледж ЛНАУ» надійшла постанова «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника», яка винесена виконавцем виконавчого округу міста Києва Шмідт К. В. від 19 серпня 2020 року нібито в рамках виконавчого провадження № 62755453, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни від 21 липня 2020 року за № 25671. Вона переконана, що навіть зі змісту постанови вбачаються підстави для її повернення приватному виконавцю, який її виніс, оскільки ця постанова направлена чи то помилково, чи то зі свідомим спотворенням інформації щодо особи «боржника», в т. ч. і про місце реєстрації/проживання, зокрема: -в якості стягувача вказано якусь фінансову компанію «СІТІ ФІНАНС» з якої у неї ніколи не було безпосередніх або опосередкованих фінансових (кредитних) взаємовідносин; -зазначено прізвище, ім`я по батькові ( [PERSON] ) які в своєму поєднанні є досить поширеними на території України; -вказано дату народження ( [INFO] ), яка співпадає з її, однак могла стати відомою стягувачу з публічних джерел; -вказано ІПН (ІПН [NUMBER] ), який співпадає з її, однак міг стати відомим стягувачу з публічних джерел; -вказано місце проживання «боржника» ( [ADDRESS] ), що абсолютно не відповідає ані адресі її реєстрації ( [ADDRESS] ), ані адресі її фактичного проживання ( [ADDRESS] ), що є в наявності в матеріалах її особистої справи працівника навчального закладу; -згадана постанова направлена на адресу ВСП « Костянтинівський коледж луганського національного аграрного університету», а господарюючий суб`єкт з такими даними в ЄДРПОУ відсутній (згідно положення про ВСП «КК ЛНАУ» і правовстановлюючих документів його правонаступника, навчальний заклад наділений окремими права юридичної особи виключно в частині вирішення освітніх питань). Тому, в цей же день, вона звернулася до в.о. директора відокремленого структурного підрозділу «Донбаський аграрний фаховий колеж» пані [PERSON] з письмовою заявою, в якій вимагала: не приймати до виконання постанову «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Шмідт К. В. від 19 серпня 2020, нібито в рамках виконавчого провадження № 62755453 і на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни від 21 липня 2020 року за № 25671) і повернути її приватному виконавцю Шмідт К. В. (як таку, що подана з порушенням вимог ЗУ «Про виконавче провадження» щодо територіальності вимог) і вказувала, що у випадку ігнорування вимог цієї заяви, буде сприймати будь-які дії (спрямовані на утримання коштів з її доходів на виконання згаданої постанови приватного виконавця Шмідт К. В. від 19.08.2020) як прояв співучасті в спробі незаконного стягнення коштів в інтересах шахраїв. Не зважаючи на це, 28 вересня 2020 року, її було повідомлено про те, що установа має намір виконувати вимоги приватного виконавця Шмідт К. В. і єдиною можливістю вплинути на описану ситуацію є подання позову про визнання згаданого виконавчого напису (№ 25671 від 21.07.2020) таким, що не підлягає виканню, а також подання скарги на постанови приватного виконавця Шмідт К. В. (про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника). 28.09.2020 після того як її було повідомлено через представника роботодавця про те, що з її доходів будуть вираховувати сумарно понад 15 тисяч грн та не маючи на руках не те що «шахрайського» виконавчого напису № 25671 від 21.07.2020, але навіть і постанови приватного виконавця Шмідт К. В. про відкриття виконавчого провадження № 62755453, їй довелося шукати відомості про відкриття виконавчого провадження в публічних джерелах. Таким чином, 28 вересня 2020 за даними сайту «Автоматизована система виконавчого провадження» вона дізналася про те, що виконавче провадження № 62755453 було відкрито 06 серпня 2020 року. На теперішній час в її розпорядженні немає ні тексту сфальшованого виконавчого напису приватного нотаріуса за реєстраційним № 25671 від 21 липня 2020 року, ні тексту постанови відкриття виконавчого провадження від 06 серпня 2020 року, ані навіть належно оформленої копії постанови «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію» та копії постанови «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» від 19 серпня 2020 року. За змістом ст. 214 ЦК України, правомірність будь-якого правочину презюмується до того часу поки законність цього правочину не буде спростована судовим рішенням. З огляду на вищевикладене, вона звертається до суду в рамках захисту своїх прав з вимогою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського МНО (Хари Н. С.) за реєстр. № 25671 від 21 липня 2020 року. Щодо порушення Фінкомпанією її законних прав та протиправних дій приватного нотаріуса Київського МНО Хари Н. С., то вбачається, що вони випливають з одних і тих самих «обставин». Неправомірність вимог Фінкомпанія щодо стягнення неіснуючої (спірної) кредитної заборгованості, особливо на підставі виконавчого напису нотаріуса. Насамперед, Фінкомпанія надала нотаріусу безумовну недостовірну інформацію щодо місця реєстрації боржника ( [ADDRESS] ), а враховуючи, що ці дані мали б бути на нотаріально посвідченій кредитній угоді, вбачаються ознаки свідомого фальшування зі сторони керівництва та окремих працівників Фінкомпнаії, результатом якого є штучне «створення» документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вона достеменно не знає, на що посилилася представники відповідача-1 приватному нотаріусу Харі Н. С., замилюючи очі останній на те, що вона тримає в руках, нібито, оригінал кредитної угоди, однак, відповідач 2, ігноруючи приписи ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» і норми пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів,затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172, визнає безспірним борг у сумарному розмірі 13673,79грн. Отже, станом на 21 липня 2020 року ТОВ ФК «СІТІ ФІНАНС» не мало ані законних підстав для звернення до приватного нотаріуса Хари Н. С. за видачею спірного виконавчого напису щодо стягнення заборгованості за фейковою кредитною угодою, ані навіть права на стягнення з неї заявленою фінкомпанією заборгованості навіть в судовому порядку. Підстави визнання недійсним виконавчого напису від 21 липня 2020 за № 25671, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. щодо стягнення заборгованості. В цій частині позову вона надає оцінку безпосередньо спірним діям приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н. С. щодо вчинення нею спірного виконавчого напису про стягнення з неї безспірної заборгованості та щодо інших порушень відповідачем 2 вимог діючого законодавства України, допущених останньою при оформленні змісту виконавчого напису від 21 липня 2020 року за № 25671 та в процесі його вчинення. Ось в чому полягають порушення діючого законодавства, допущені нотаріусом. На законодавчому рівні, чітко встановлено безумовні вимоги, яких мають дотримуватися нотаріуси при вчиненні виконавчих написів прописаних у статях 87-91 ЗУ «Про нотаріат» і приписах пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості в провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів», затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172. \~ \~ Відповідно\~до ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~для стягнення\~грошових сум\~або витребування\~від боржника\~майна нотаріуси\~вчиняють виконавчі\~написи на\~документах,\~що встановлюють\~заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з п.3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Згідно з п. 1 Переліку нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються : а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюються прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд (в постанові від 12 березня 2020 року, справа № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могли бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підставі для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виканню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідач 1 фізично не міг надати приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису посвідчену нотаріально угоду, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, з огляду на недотримання встановлених умов вчинення виконавчого напису, в частині подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Тому, приватний нотаріус (відповідач-2) не мала на чому вчиняти спірний виконавчий напис від 21 липня 2020 року, з огляду на фізичну відсутність оригіналу кредитної угоди між позивачкою та фінкомпанією. Наведене вище дає підстави стверджувати про необхідність визнання оспорюваного виконавчого напису від 21 липня 2020 року, за реєстровим № 25671 таким, що не підлягає виконанню, так як останній вчинено відповідачем-2 з очевидними порушеннями вимог діючого законодавства. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. всі \~матеріали, на підставі яких нею було вчинено виконавчий напис від\~21 липня 2020 року. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» докази про\~наявність у\~ [PERSON] \~кредитних або\~боргових зобов`язань\~перед ТОВ\~«ФК «СІТІ\~ФІНАНС»;\~виписку з\~рахунку [PERSON] \~із зазначенням\~суми заборгованості\~та строків\~її погашення\~з відміткою\~стягувача про\~непогашення заборгованості;\~докази реєстрації\~позивачки [PERSON] \~за адресою:\~ [ADDRESS] (а.с.35-36 ). Ухвалою суду від 07 жовтня 2020 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 25671, вчиненого 21.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС» заборгованості (а.с.37-38). Ухвалою суду від 24 жовтня 2020 року вирішено питання про направлення копії ухвали судді про відкриття провадження у справі та про витребування документів на адресу приватного нотаріуса Хара Н.С., зазначену у Єдиному реєстрі нотаріусів, а саме: [ADDRESS] , для відома та виконання (а.с.53). \~ \~ \~ \~ \~У строк\~встановлений ухвалою\~судді від\~07\~жовтня 2020\~року відповідачі ТОВ\~«ФК СІТІ\~ФІНАНС» та\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Н.\~С.\~ відзив на позовну заяву не подали. Треті особи, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шмідт К. В., Луганський національний\~аграрний університет\~в особі\~відокремленого структурного\~підрозділу «Донбаський\~аграрний фаховий\~коледж Луганського\~національного аграрного\~університету» у строки, встановлені ухвалою судді від 07.10.2019 письмових пояснень на позов не подали. Відповідач, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., на ухвалу суду від 07.10.2020 надала копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 25671 від 21 липня 2020 року (а.с.57-79). У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд уважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 21 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 25671, яким запропоновано звернути стягнення з громадянки України, якою є [PERSON] , яка народилася [INFO] , місце народження: м. Сіверськ, місце роботи: не працює, реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , місце проживання (відповідно до поданої стягувачем заяви) [ADDRESS] , яка є Боржником за Кредитним договором № 001-04413-060913 від 06 вересня 2013 року, укладеним нею із ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», на підставі Договору факторингу № 450/К, укладеного 11 травня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», ідентифікаційний код юридичної особи 39508708, місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, індекс 04053, п/р [NUMBER] у АТ «Райффайзен Банк Аваль» у місті Києві, МФО 380805, далі іменований Стягувач. Строк платежу за Кредитним договором № 001-04413-060913 від 06 вересня 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 травня 2018 року по 07 березня 2020 року. Сума заборгованості складає 12973,79 грн, в т.ч.: прострочена заборгованість за сумою кредиту 9971,82 грн; прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн; прострочена заборгованість за процентами 3001,97 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн; строкова заборгованість за процентами 0,00;неустойка за порушення зобов`язань по кредиту 0,00 грн за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України « Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, ТОВ « Фінансова Компанія «СІТІ ФІНАНС», в розмірір700,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, якою є [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» складає 13673,79 грн. Виконавчий напис вчинено двадцять першого липня дві тисячі двадцятого року, він набирає чинності з дати вчинення та має бути пред`явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця протягом року з дня його вчинення. Зареєстрований в реєстрі за № 25671 грн (а.с.58). Цей виконавчий напис було вчинено нотаріусом на підставі: заяви на вчинення виконавчого напису (а.с.73) виписки з рахунку боржника [PERSON] (а.с.74), нотаріально засвідченої копії Заяви про укладення Кредитного договору № 001-04413-060913 від 06 вересня 2013 року (а.с.75-77), копії претензії від 13.06.2020 (а.с.78), Договору № 450/К від 11 травня 2018 року про відступлення права вимоги за кредитними договорами (а.с. 71-72). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~№ 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як вбачається з Заяви про укладення Кредитного договору № 001-04413-06913 від 06 вересня 2013 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 75-77), кредит надавався строком на 24 місяці з кінцевим терміном повернення згідно із Графіком платежів - 06 вересня 2015 року. Тобто, строк з якого у стягувача виникло право примусового стягнення боргу необхідно рахувати з 07.09.2015. Цей висновок суд робить із загального правила визначення початку перебігу позовної давності, визначеного\~ст.261 ЦК України\~від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Зазначене свідчить, що нотаріус, в порушення вимог ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» та п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, вчинив виконавчий напис поза межами встановленого трирічного строку. Крім того, в порушення вимог п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для вчинення виконавчого напису заявником не була надана виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Наданий документ з назвою «Виписка з рахунку боржника…» (а.с.74) фактично є довідкою про розмір заборгованості за Кредитним договором № 001-04413-060913, яка сформована стягувачем. Також, з наданих приватним нотаріусом документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису від 21.07.2020 за реєстровим № 25671, не вбачається, що заявник підтвердив факт переходу права вимоги від ПАТ «Дельта Банк» до нього, оскільки до Договору № 450/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами не був доданий Додаток № 1, який визначає за якими саме кредитними договорами перейшло право вимоги, та документи на підтвердження повного виконання ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» зобов`язань за договором про відступлення прав вимоги за кредитними договорами. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. За таких обставин, встановивши, що умова встановлена ст. 88 Закону України «Про нотаріат» в частині трирічного строку звернення, при вчиненні виконавчого напису не дотримана; що безспірність вимог не підтверджена належними документами; а також те, що відповідне право відповідача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, належними та допустимими доказами не підтверджено, суд вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. від 21 липня 2020 року про стягнення з позивачки на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» заборгованості за Кредитним договором № 001-04413-060913 від 06 вересня 2013 року заборгованості в сумі 12973,79 грн та витрат за вчинення виконавчого напису 700,00 грн підлягає скасуванню. Разом з тим, суд зазначає, що приватний нотаріус Київського міського округу Хара Н. С. є неналежним відповідачем за цим позовом, виходячи з такого. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено\~Законом України «Про нотаріат». Частиною першою статті 1 Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм\~Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача, яким є приватний нотаріус Хара Н. С., та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС». Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 519/77/18. Відповідно до ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Щодо вимог позивачки про постановлення окремої ухвали відносно [PERSON] , керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС»; Хари Наталії Станіславівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу; Шмідт Катерини Валеріївни приватного виконавця виконавчого округу міста Києва, які своїми діями нібито вчинили умисні порушення законодавства, які містять ознаки кримінальних правопорушень та надіслати ці ухвали відповідному органу прокуратури або відповідному територіальному органу досудового розслідування, суд прийшов до таких висновків. Відповідно до ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу (ч.1). Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення (ч.3). Отже, виходячи з контексту вищенаведеної норми постановлення окремої ухвали належить до дискреційних функції суду, є правом, а не обов`язком суду. Крім того, позивачка не позбавлена права самостійного звернення до органів досудового розслідування, якщо вважає, що в діях або бездіяльності певної особи наявні ознаки кримінального правопорушення. За таких обставин, позов необхідно задовольнити частково. Згідно із ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» на користь позивачки судовий збір у розмірі 1261,20 грн ( 840,80 грн за подання позовної заяви + 420,40 грн за подання заяви про забезпечення позову) .

Outcome: partial