Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод шляхом виселення з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. На обгрунтування своїх вимог вказала, що 31 липня 2019 року вона стала власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів від 31.07.2019 року та витягом №175802965 від 31.07.2019 року. [PERSON] ,залишається зареєстрованим за вищевказаною адресою. Фактично, відповідач як попередній власник ? частини квартири, мав право користування житловим будинком, тобто мали місце відносини сервітуту. На даний час обставина, яка була підставою для встановлення сервітуту - припинена, а саме: належність відповідачу на праві власності ? квартири [ADDRESS] . Відповідач залишається зареєстрованим у вищевказаній квартирі. Відтак, відповідач чинить перешкоди у проживанні та користуванні їй, як власниці квартири. Факт реєстрації відповідача в належній їй квартирі підтверджується довідкою про склад сімї №Д-03-34801 від 06.08.2019 року. Відповідач постійно чинить перешкоди у проживанні, їй як власниці квартири. Так вона постійно зверталась до правоохороних органів, про що неодноразово складались відповідні висновки. Крім того, відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства. 27.09.2019 року вона звернулася до відповідача з вимогою про добровільне виселення, однак до цього часу жодної відповіді їй ненадано, хоча вказана вимога була вручена ще 01.10.2019 року, що підтверджується поштовими документами. Таким чином, добровільно відповідач, залишити займане приміщення не бажає. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, до суду не направили відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 20.03.2003 року [PERSON] та [PERSON] придбали у власність кожний по ? частині квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 24.03.2003 року та договором купівлі продажу квартири, що укладений між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] 23.03.2003 року. 31.07.2019 року [PERSON] , придбала, з прилюдних торгів, у власність ? частину вказаної квартири, що належала [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів від 31.07.2019 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №175802965 від 31.07.2019 року. 27.09.2019 року [PERSON] направила [PERSON] вимогу про виселення з квартири протягом 30 днів, з моменту отримання вимоги, на підставі ст.406 ЦК України. Вказану вимогу вручено [PERSON] 01.10.2019 року. [PERSON] не є співвласником вказаного житлового приміщення, однак з 29.05.2003 року значиться зареєстрованим, що підтверджується довідкою №Д-03-34801 відділу реєстрації місця проживання та проживає у вказаній квартирі на теперішній час. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалась на вчинення їй перешкод відповідачем у володінні та користуванні належним їй житловим приміщенням, оскільки згоду на його вселення після припинення права власності на квартиру вона не надавала, у зв`язку з чим просить суд виселити його з житлового приміщення та визнати його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Відповідно до повідомлення заст. начальника Хмельницького МВ УМВС України на звернення [PERSON] від 04.02.2014 року по факту неправомірних дій [PERSON] - з [PERSON] проведенно бесіда про неприпустимість протиправної поведінки в майбутньому та притягнуто до відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП. Відповідно до повідомлення заст. начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 27.02.2017 року на звернення [PERSON] від 15.02.2017 року про вчинення протиправних дій стосовно неї зі сторони [PERSON] - з [PERSON] проведенно бесіда про неприпустимість протиправної поведінки в майбутньому. Інспектором з ЮП СП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області [PERSON] 26 вересня 2017 року складено висновок за матеріалами перевірки по заяві [PERSON] та по повідомленню служби у справах дітей Хмельницької міської ради, відповідно до якого складено протокол відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до повідомлення заст. начальника Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 29.09.2017 року на звернення [PERSON] про вчинення протиправних дій стосовно неї зі сторони колишнього чоловіка - під час проведення перевірки в діях вищевказаного громадянина виявлено ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сімї, невиконання захисного припису або не проходження колекційної програми), в зв`язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за цією статтею. Відповідно до повідомлення заст. начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 12.10.2017 року на звернення [PERSON] від 03.10.2017 року про вчинення протиправних дій стосовно неї заі сторони [PERSON] - з [PERSON] проведенно бесіда про неприпустимість протиправної поведінки в майбутньому. Також, як вбачається з висновків ДОП СП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 24 лютого 2017 року; 09 жовтня 2017 року, 27 вересня 2017 року, з [PERSON] було проведено профілактичну бесіду, щодо недопущення вчинення ним протиправних дій у майбутньому. Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Піндрак О.О. від 01 листопада 2017 року [PERSON] визнанно винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді 30 годин громадських робіт. Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Стефанишин С.Л. від 30 жовтня 2019 року [PERSON] визнанно винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, то власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, згідно з положеннями ст.391 ЦК України. Вказана норма передбачає усунення порушень права власності будь-яким способом, у тому числі, й шляхом виселення. Частиною 2 ст. 406 ЦК України передбачено припинення сервітуту на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагатибудь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставіцієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. З матеріалів справи судом вбачається, що між сторонами існують неприязні стосунки, виникають сварки, у зв`язку з чим неодноразово викликалась поліція, отже позивач має право вимагати захисту його права власності. Відповідач у цивільних правовідносинах щодо найму житла з позивачами не знаходиться, доказів тому, що він не є членом сім`ї позивача до суду не надано, отже підстав для збереження за ним житла не має Враховуючи доведеність в ході судового розгляду обставин порушення прав позивача як власника житлового приміщення, створення перешкод відповідачем в користуванні ним, зважаючи на втрату ним права сервітуту на користування чужим житловим приміщенням відповідно до ч.2 ст. 406 ЦК України, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, усунувши перешкоди в користуванні житловим приміщенням, розташованим за адресою: квартира [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] , з вказаного житлового приміщення. Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється відповідно до ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved