Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, а саме свого бувшого чоловіка [PERSON]. На обґрунтування своїх вимог вказала, що 07.08.2009 року вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO] та в них [INFO] народився син [PERSON]. Подружнє життя не склалося і 10.10.2013 року рішенням Ковельського міськрайонного суду без участі відповідача їх шлюб було розірвано. [PERSON] не підтримує будь-якого зв'язку з нею і їх дитиною, вона самостійно утримує і виховує дитину, аліментів на дитину не отримує. Вона намагалася самостійно та через правоохоронні органи розшукати [PERSON], але їй це не вдалося. З метою захисту прав малолітнього сина, просить визнати безвісно відсутнім [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала повністю, просить заяву задовольнити. Пояснила суду, що фактично з 2012 року вона з чоловіком [PERSON] не проживають разом, оскільки навесні він залишив її з дитиною, а сам поїхав до своїх родичів в Крим та з того часу жодного повідомлення про своє місце перебування не надсилав, допомоги їй і дитині не надавав. Вона зверталася до суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд задовольнив її позови, але розгляд справ відбувся за відсутності [PERSON] Також, за рішенням суду його знято з реєстрації з будинку її матері. На сьогодні її дитина не має будь-якої допомоги від батька чи держави, тому вважає права дитини порушені через невиконання батьком батьківських прав. Просить заяву задовольнити, а понесені судові витрати залишити за нею. Представник заявника подану заяву підтримала повністю та просить її задовольнити з викладених підстав. Вважає, що датою з якої слід визнати [PERSON] безвісно відсутнім, повинна бути з 01.02.2013 року, оскільки ще в січні приходили повідомлення по запитах на нього, а в лютому і в подальшому будь-якої інформації не надходило. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, свідків та дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 07.08.2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАЦСу м. Ковеля Волинської області та з цього часу вона стала носити прізвище [PERSON]. [INFO] у них народився син [PERSON]. 10.10.2013 року рішенням Ковельського міськрайонного суду розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Також, рішенням цього ж суду від 18.01.2013 року [PERSON] визнано таким, що втратив право на проживання в [ADDRESS] рішення суду набрало законної сили. Проведеними органами внутрішніх справ розшуковими заходами встановлено, що місце перебування [PERSON] не встановлено. Запити та виклики, які при розгляді попередніх справ, надсилалися за можливим перебуванням [PERSON] в АР Крим, позитивних результатів не досягнуто. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що її бувший зять був зареєстрований і проживав в її квартирі [ADDRESS]. Навесні 2012 року [PERSON] привіз її дочку і внука з Криму, залишив їх в м. Ковелі, а сам поїхав у невідомому напрямку та з того часу вона про його нічого не чула і він ніколи не вітав свою дитину з святами. Ще до анексії Криму внука вітала мати [PERSON], але завжди казала, що не знає, де перебуває її син. Аналогічні показання суду надала свідок [PERSON]. Враховуючи вище вказане, в суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, які повідомили заявник і свідки, їх показання підтверджуються і не суперечать іншим зібраним доказам. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісти відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення. Згідно ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено для якої мети заявникові необхідно визнати фізичну особу безвісно відсутньою. Встановлення даного факту потрібно заявниці для отримання державної допомоги на дитину, оскільки аліменти на дитину батько не платить. Таким чином, зібрані у справі докази дають суду підставу для висновку про те, що [PERSON], [INFO] дійсно відсутній за місцем останньої реєстрації з весни 2012 року, але позивач чи інші особи не можуть точно назвати дату чи місяць його відсутності, тому суд вважає, що безвісно відсутнім [PERSON] слід рахувати з першого лютого наступного року, тобто з часу, коли відсутні будь-які відомості про його можливе місце перебування. Понесені заявницею судові витрати слід залишити за останньою, згідно її клопотання. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved