Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

\~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені та індексації аліментів, у якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 18830 грн., індексації розміру аліментів у розмірі 3664,00 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10.12.2015 року на її користь з відповідача було стягнуто аліменти на утримання двох малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по пятсот гривень на кожного, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, тобто із 29.09.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки відповідач не сплачував аліменти, утворилася заборгованість, у зв'язку із чим позивачка має право на стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 18830 грн. та індексації розміру аліментів у розмірі 3664,00 грн., що і стало підставою для звернення до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, але до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона зазначила, що позов підтримує, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи завчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не вказав. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог\~ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 27.02.2019 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши досліджені письмові докази, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22 червня 2012 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 456. 04 серпня 2014 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави, в справі 554/6330/14-ц, шлюб між [PERSON], [INFO], дошлюбне прізвище [PERSON], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 22 червня 2012 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 456, було розірвано(а.с. 17). Від вказаного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-КЕ №279871 виданого повторно Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.11) Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] з мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-КЕ №279872 виданого повторно Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.12). 19 березня 2015 року прізвище матері «Біліченко» змінено на «Фоміна». 04 квітня 2018 року прізвище дітей «Біліченко» змінено на «Фоміна» та «Фомін» , що підтверджується копіями витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень (а.с. 13-16). 10 грудня 2015 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави, в справі 554/12733/15-ц, було стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання двох малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (пятсот) гривень на кожного, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, тобто із 29 вересня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 18). 29 лютого 2016 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави, в справі 554/567/16-ц, було визначено місце проживання двох малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], разом з матірю [PERSON], [INFO], за її місцем проживання (а.с.19). Згідно з довідкою Шевченківського відділу ДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області за №25139 виконавчою службою надано розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по сплаті аліментів за період з вересня 2015 року по лютий 2018 року, із змісту яких вбачається, що у період із вересня 2015 року по лютий 2018 року включно боржником [PERSON] аліменти на утримання дітей не сплачувалися, а в березні 2018 року сплачено 29066 грн. Станом на 01.05.2018 року заборгованість становить 2000 грн. (а.с.20). За змістом статті 180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно із статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць) (дана правова позиція відображена в постанові ВСУ по справі № 6-1477цс15). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи, що [PERSON] є дієздатною та фізичною здоровою особою, що виключає його невідповідальність відповідно до положень частини 2 статті 196 СК України, а також з огляду на правову позиції ВСУ по справі № 6-1477цс15 та розрахунок, який перевірений судом, що заборгованість [PERSON] відповідно до статті 196 СК України з жовтня 2015 року по 07 липня 2017 року по сплаті аліментам становить 6460 грн. 00 коп. Згідно із ч. 1 ст.\~196\~СК України (в редакції Закону №2037-VIII від 17.05.2017, що набрав чинності 08.07.2017 р.) встановлено відповідальність за прострочення сплати аліментів шляхом стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким, чином викладені редакції норми сімейного права різняться у регулюванні питання щодо визначення розміру пені за прострочення сплати аліментів (аналогічна правова позиція була висловлена в постанові Апеляційного суду Полтавської області від 29.03.2018 р. по справі № 552/5962/17), а тому відповідно до статті 196 СК України (в редакції Закону №2037-VIII від 17.05.2017) з 08 липня 2017 року по 20 березня 2018 року пеня по сплаті аліментів становить 12 370 грн. 00 коп. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Стаття 81\~ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1\~статті 76 ЦПК України). Частиною 3 статті 12 ЦПК Українипередбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, перевіривши доданий до позовної заяви розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову [PERSON] в частині стягнення з відповідача неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів обґрунтованими. З відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів з жовтня 2015 року по 20 березня 2018 року в розмірі 18830 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом в твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. До 17 травня 2016 року спеціального Закону про індексацію аліментів в Україні прийнято не було, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення»№1282-ХІІ від 03.07.1991 р. та Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові №6-113цс13 від 06 листопада 2013 року, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом в твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 р. №1368-VІІІ в Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» внесено зміни, якими передбачена індексація аліментів та порядок їх здійснення. Відповідно до ст. 1 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100%. Відповідно до ст. 4 Закону №1282-ХІІ (в редакції, яка діяла до 01.01.2016 р.), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. З 01 січня 2016 року набрали чинності зміни до ст. 4 Закону №1282-ХІІ, згідно з якими індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 103 відсотка. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь сум індексації в розмірі 3664, 00 грн., то суд зазначає, що в цій частині вимоги позивачки ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та підлягають задоволенню в межах наявного в матеріалах справи та перевіреного судом розрахунку (а.с.5). \~ \~ \~ \~Крім того, суд вважає за необхідне на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~\~стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у справі, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом. Суд вважає, що судові витрати понесені позивачем на правничу допомогу в сумі 3500 грн., які підтверджені копією квитанції до прибуткового касового ордера №21/05-01 від 21 травня 2018 року (а.с.25), підлягають стягненню з відповідача. Крім цього, згідно п.3 ч.1ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір» позивачка підлягає звільненню від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому його сплату в розмірі 768,40 грн. на користь держави, суд покладає на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved