Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що у них з відповідачем є спільні діти - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач на даний час ніде не працює. Весь тягар матеріальних витрат пов'язаних із забезпеченням мінімального необхідного рівня життя (харчування, одяг, медикаменти, сплата комунальних послуг) несе вона. Її джерел прибутку недостатньо для належного утримання та навчання дітей. Забезпечити їх спільним з відповідачем дітям мінімальний рівень життя самостійно вона не в змозі, тому [PERSON] просить стягувати з відповідача на свою користь кошти (аліменти) на утримання дітей по 5000 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, згоден на сплату аліментів на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та частково задоволити позов із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов'язків батьків утримувати дітей. Так судом встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження [PERSON], серії [NUMBER] (а.с.3) та [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 6) сторони по справі є їх батьками. Вказане також підтверджується копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.8-10). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за адресою [ADDRESS], позивач [PERSON] проживає разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ст. ст. 180, 199, 200 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як визначено в частині 1 і 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан як платника аліментів, так і одержувача аліментів та вважає за необхідне визначити їх у розмірі по 1944 грн. на кожну дитину, починаючи з дня звернення позивача до суду з даною позовною заявою до досягнення ними повноліття, таким чином задовольнивши позовні вимоги частково. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial