Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на 1/4 частини квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. Після відкриття провадження у справі позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], в 1/2 частці в порядку спадкування за законом після чоловіка [PERSON], та визнати за її підопічними [PERSON], [PERSON] право власності на 1/4 частку у праві власності на зазначену квартиру в 1/2 частці кожному після смерті діда [PERSON] за правом представлення матері [PERSON]. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] померла 29.05.2015р., після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частини у праві власності на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] помер 19.10.2015р. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/4 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Для оформлення спадщини позивачка звернулася до нотаріуса. Однак, постановами нотаріуса від 26.04.2016р. №163/02-31 та №162/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутня інформація щодо державної реєстрації права власності в установленому законом порядку в органах державної реєстрації. Позивачка у судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи в засідання суду не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та спадкових справ, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва №63629 від 15.04.2015р. про право власності на житло, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ТП №284427, батьками [PERSON], 08.02.1978р.н., є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00015940216 06.06.1998р. ВДРАЦС Житомирського МУЮ у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №624. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Маліновська». З вказаного витягу також вбачається, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 10.10.2012р. у справі №2-3201 шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мали двох дітей - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ТП №096639, №016047. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ТП №265473 [PERSON] померла 29.05.2015р. Після її смерті відкрилася спадщина 1/5 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є батьки [PERSON], [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] 19.10.2015р. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №273859. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є дружина [PERSON] та онуки [PERSON], [PERSON] за правом представлення після смерті матері [PERSON] Рішеннями виконавчого комітету Житомирської міської ради №775 та №776 від 04.11.2015р. [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітніми онуками [PERSON], [PERSON] З метою оформлення спадщини [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті дочки [PERSON] та чоловіка [PERSON] Однак, постановами приватного нотаріуса житомирського міського нотаріального округу [PERSON] від 26.04.2016р. №163/02-31 та №162/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки відсутня інформація щодо державної реєстрації права власності в установленому законом порядку в органах державної реєстрації. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За положеннями ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Приписами ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частинами 1, 5 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи, що спадкоємцями 1/4 частини квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] є дружина [PERSON] та онуки [PERSON], [PERSON] за правом представлення після смерті матері [PERSON], а іншого порядку оформлення права власності на спадкове майно окрім судового не має, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved