Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом, та уточнивши свої позовні вимоги, просить: стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошові кошти в сумі 58269,17 грн., з яких: 47000,00 грн. сума боргу; 8 034,30 грн. втрати від інфляції; 3 681,58 грн. 3% річних, а також 840,80 грн. сплаченого судового збору, 40,00 грн. комісії за послуги банку, 4000,00 грн. оплати витрат за послуги адвоката за надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На обґрунтування позову зазначила, що 18 травня 2017 року вона надала відповідачу в борг 27000 грн., які він зобов`язався повернути їй до 18 вересня 2017 року. Також 27 травня 2017 року вона надала відповідачу в боргу ще 20000 грн, які він зобов`язався повернути їй до 27 жовтня 2017 року. На підтвердження укладення між нею та [PERSON] договорів позики, передачі відповідачу грошових коштів та строку їх повернення [PERSON] , у присутності двох свідків, власноручно написав розписки. Проте, відповідач свої зобов`язання згідно договорів у вказані в боргових розписках строки не виконав, не повернув до 18 вересня 2017 року взяті у борг 27000 грн. та не повернув до 27 жовтня 2017 року взяті у борг 20000 грн. Вона неодноразово зверталася до [PERSON] з вимогою повернути їй гроші, але відповідач кошти не повертає. Оскільки відповідач не повернув суми позики у визначені у договорах строки, він повинний повернути суму боргу з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних від суми боргу. За договором позики від 18\~травня 2017\~року відповідач повинний повернути їй суму боргу в розмірі 27000 грн. та за період з 18 травня 2017 року по 14 травня 2020 року сплатити інфляційні нарахування в розмірі 4776,30 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2151,78 грн., а всього 33928,08 грн. За договором позики від \~27\~травня 2017\~року відповідач повинний повернути їй суму боргу в розмірі 20000 грн., та за період з 27 жовтня 2017 року по 14 травня 2020 року сплатити інфляційні нарахування в розмірі 1529,80 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 3258,00 грн., а всього 24787,80 грн. Таким чином, відповідач повинний сплатити їй за двома договорами позики суму боргу в розмірі 47000 грн., інфляційні нарахування в сумі 8034,30 грн., три проценті річних від прострочених сум в розмірі 3681,58 грн., а всього 58715,88 грн. Посилаючись на статті 207, 526, 625, 638, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України просить стягнути з відповідача на її користь 58715,88 грн. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Мушик В.Л. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Мушик В.Л. надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву та не заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності позивачки, її представника та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 18 травня 2017 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 27000 грн., які зобов`язався повернути до 18 вересня 2017 року. На підтвердження укладення 18 травня 2017 року договору позики [PERSON] власноручно написав розписку, в якій зазначив, що зобов`язується віддати грошові кошти [PERSON] в розмірі 27000 грн., які брав у борг 18 травня 2017 року на строк до 18 вересня 2017 року (а.с. 8). Також 27 травня 2017 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 20000 грн., які зобов`язався повернути до 27 жовтня 2017 року. На підтвердження укладення 27 травня 2017 року договору позики [PERSON] власноручно написав розписку, в якій зазначив, що він, [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий 21 червня 2007 року Дніпровським ВП, взяв у борг у [PERSON] суму в розмірі 20000 грн. строком на п`ять місяців (до 27 жовтня 2017 року) (а.с. 9). У позовній заяві позивачка стверджує, що відповідач у визначений у розписках строк: 18 вересня 2017 року та 27 жовтня 2017 року суми боргу в розмірі 27000 та 20000 грн. не повернув. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно із статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Суд вважає доведеним, що [PERSON] не виконав умови договір позики і не повернув позивачці у визначені у розписках строки грошові кошти в розмірі 27000 грн. до 18 вересня 2017 року та в розмірі 20000 грн. до 27 жовтня 2017 року, які згідно розписок він отримав у борг від [PERSON] 18 травня 2017 року по 27 травня 2017 року. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму у відповідності зі ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого рівня інфляції за увесь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь: - борг за договором позики від 18 травня 2017 року в розмірі 27000 грн. та за період прострочення з 18 травня 2017 року по 14 травня 2020 року інфляційні нарахування в розмірі 4776,30 грн. та проценти річних від простроченої суми в розмірі 2151,78 грн., а всього 33928,08 грн.; -\~борг \~за договором\~ позики\~від \~27\~травня 2017\~року в\~розмірі 20000\~грн.\~ та\~за період\~прострочення \~з \~27\~жовтня 2017\~року по\~14\~травня 2020\~року інфляційні нарахування в розмірі 1529,80 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 3258,00 грн., а всього 24787,80 грн. Як вбачається із розписок [PERSON] від 18 травня 2017 року від 27 травня 2017 року, інший розмір відсотків договорами позики не встановлений, тому позивачка має право на стягнення з відповідача процентів в розмірі, визначеному на рівні облікової ставки Національного банку України, суми боргу з урахуванням установленого рівня інфляції за увесь час прострочення та 3% річних від простроченої суми боргу за період прострочення. Інфляційні збитки за договором позики від 18 травня 2017 року за період з 18 вересня 2017 року по 14 травня 2020 року складають 4776,30 грн., виходячи із розрахунку: 117,69 (сукупний індекс інфляції за період з 01 жовтня 2017 року по 30 квітня 2020 року) х 27000 грн. (сума боргу) = 31776,30 грн. (сума боргу з урахуванням індексу інфляції) - 27000 грн. (сума боргу) = 4776,30 грн. (інфляційні втрати). Три відсотки річних від суми боргу за договором позики від 18 травня 2017 року за період з 18 вересня 2017 року по 14 травня 2020 року, тобто за 970 днів прострочення становлять 2151,78 грн., виходячи із розрахунку: 27000 грн. х 0,03/365 днів х 970 днів = 2151,78 грн. Інфляційні збитки за договором позики від 27 травня 2017 року за період з 27 жовтня 2017 року по 14 травня 2020 року складають 3258,00 грн., виходячи із розрахунку: 116,29 (сукупний індекс інфляції за період з 01 листопада 2017 року по 30 квітня 2020 року) х 20000 грн. (сума боргу) = 23258,00 грн. (сума боргу з урахуванням індексу інфляції) - 20000 грн. (сума боргу) = 3258,00 грн. (інфляційні втрати). Три відсотки річних від суми боргу за договором позики від 27 травня 2017 року за період з 27 жовтня 2017 року по 14 травня 2020 року, тобто за 931 день прострочення становлять 1529,80 грн., виходячи із розрахунку: 20000 грн. х 0,03/365 днів х 931 днів = 1529,80 грн. Виходячи з\~принципу диспозитивності\~цивільно-процесуального\~судочинства,\~та розглядаючи\~справу в\~межах заявлених\~позовних вимог,\~суд вважає,\~щоз відповідача на користь позивачки має бути стягнуто: -\~за договором\~позики від\~ \~18\~травня 2017\~року \~борг в\~сумі \~27000\~грн.,\~ та\~за період\~з \~18\~вересня \~2017\~року по\~14\~травня 2020\~року \~ інфляційні\~ збитки\~ в\~ розмірі\~ 4776,30 грн., три проценти річних від простроченої суми за 970 днів в розмірі 2151,78 грн., а всього 33928,08 грн.; - за договором позики від 27 травня 2017 року борг в сумі 20000 грн. та за період з 27 жовтня 2017 року по 14 травня 2020 року інфляційні збитки в розмірі 3258,00 грн., три проценти річних від простроченої суми за 931 день в розмірі 1529,80 грн., а всього 24787,80 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивачки за двома договорами позики від 18 травня 2017 року та від 27 травня 2017 року необхідно стягнути суму боргу в розмірі 47000 грн., інфляційні нарахування в сумі 8034,30 грн., три проценті річних від прострочених сум в розмірі 3681,58 грн., а всього 58715,88 грн. Відповідно до статей 137, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн., витрати за послуги банку з його сплати в сумі 40,00 грн., та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Outcome: approved