Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 20 лютого 2015року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 182. Позивачка вказує, що [INFO] у них народилася донька [PERSON], якій після року життя був поставлений діагноз, у зв'язку з яким її визнано інвалідом дитинства. У зв'язку з хворобою дитина потребує постійного нагляду та тривалого складного лікування, що суттєво ускладнило подружнє життя. Відповідач [PERSON] перестав приділяти увагу сім'ї, вони втратили взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені 27.04.2017року. Примирення не можливе. Спору щодо місця проживання дитини між ними немає. Майновий спір відсутній. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, у письмовій заяві просить справу розглянути у її відсутність за участю представника [PERSON], на розірванні шлюбу наполягає. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, пояснивши, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та після розірвання шлюбу просить залишити позивачці прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просив шлюб розірвати, зазначив, що надавав допомогу дитині. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 20 лютого 2015року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 182, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] народження (а.с.6). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримує з квітня 2017року, вони не бажають поновити стосунки та зберегти сім'ю, суд приходить до висновку, що їх подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20 липня 2017року [PERSON] було звільнено від сплати судового збору у розмірі 640грн. на підставі ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved