overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її (позивача) утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просив розгляд справи проводити без його участі. Суд розглядає справу в відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) батька дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає разом із матір'ю, знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Плосківської сільської ради № 235 від 16 березня 2016 року (а.с. 5). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її (позивача) утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) батька дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає разом із матір'ю, знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 2703 від 7 вересня 2016 року (а.с. 4). Відповідач не надав суду доказів про те, що він надає матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON]. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її (позивача) утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просив розгляд справи проводити без його участі. Суд розглядає справу в відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) батька дитини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає разом із матір'ю, знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Носівської міської ради № 4000 від 2 грудня 2016 року (а.с. 5). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що [PERSON] звернулася до суду з цим позовом 26 грудня 2016 року, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи тим, що житловий будинок по [ADDRESS] належав на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого була позивач. З ліквідацією колгоспних дворів на даний час свідоцтва, які посвідчують право власності на колгоспний двір не є чинними. Позивач з питань переоформлення права власноті з колгоспного двору звернулася до реєстраційної служби Жидачівського районного управління юстиції Львівської області, проте рішенням № 19399079 від 17 лютого 2015 року їй було відмовлено в зв'язку з тим, що реєстраційна служба не наділена правом проводити державну реєстрацію прав на нерухоме майно колгоспного двору, а також через те, що заміна свідоцтва, виданого на колгоспний двір, відповідно чинного законодавства, не передбачена. В зв'язку з цими обставинами позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Представник Кніселівської сільської ради Жидачівського району Львівської області подав до суду заяву, згідно якої позов визнає, просить справу розглядати за відсутності їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, що житловий будинок по [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала лише [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кніселівської сільської ради № 317 від 09.12.2014 року. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в цілому належить житловий будинок по [ADDRESS], як єдиному члену колишнього колгоспного двору, і що позивач не зареєструвала у встановленому порядку право власності на належний їй житловий будинок. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, за позивачем необхідно визнати право власності на житловий будинок по [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи тим, що з 07.08.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками при вирішенні сімейно-побутових питань, у зв'язку з чим вони з серпня 2016 року разом не проживають, а їхня сім'я існує формально. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що відповідач не бажає змінюватися, часто вживає спиртні напої. Вже тривалий час його поведінка не змінюється, а тому вважає, що зберегти їхню сім'ю вже не можливо, просила шлюб між ними розірвати. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. За згодою позивачки, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 07.08.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO] (а.с.4,5). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розлученні та не погоджується на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхню дитину. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи тим, що з 15.02.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками при вирішенні сімейно-побутових питань, у звязку з чим вони тривалий час разом не проживають, а їхня сімя існує формально. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що відповідач не бажає змінюватися, часто вживає спиртні напої. У наданий судом строк його поведінка не змінилася, а тому вважає, що зберегти їхню сімю вже не можливо, просила шлюб між ними розірвати. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. За згодою позивачки, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 15.02.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню дитину доньку Анастасію [INFO] (а.с.5,6). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у звязку з чим вони тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин, у наданий судом строк сторони не примирилися, позивачка наполягає на розлученні та не погоджується на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхню дитину. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи тим, що з 22.09.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками при вирішенні сімейно-побутових питань, у зв'язку з чим вони близько восьми місяців разом не проживають, а їхня сім'я існує формально. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що відповідач не бажає змінюватися, часто вживає спиртні напої. Від шлюбу мають дитину, яка проживає з нею. Відповідач мешкає окремо з травня 2016 року. За цей період його поведінка не змінилася, що негативно впливає на дитину. Вважає, що зберегти їхню сім'ю вже не можливо, просила шлюб між ними розірвати, на примирення не згодна. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. За згодою позивачки, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 22.09.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню дитину - доньку Альбіну [INFO] (а.с.6,7). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розлученні та не погоджується на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхню дитину. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом посилаючись на те, що 09.08.2001 року вона уклала шлюб з [PERSON] в якому у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 24.08.2011 року рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Зазнали, що після розірвання шлюбу вона з дітьми проживає окремо від відповідача. [PERSON] допомоги на утримання дітей не надає та не бере участі у їх вихованні, а тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 грн. щомісячно. 17.11.2011 року [PERSON] подала суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши усі обставини та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається з копії рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 24.03.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с. 6). Як вбачається із копії свідоцтв серія [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], їх батьком є [PERSON]. (а.с.2-4) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Однак, сторони не домовилися про спосіб виконання обов'язку утримувати дітей, а тому згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України є підстави присудити кошти на утримання дітей (аліменти) у частці від доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом посилаючись на те, що 14 січня 2004 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у Слохинівській сільській раді Старосамбірського району, у якому у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, він постійно зловживає спиртними напоями та приходячи додому у нетверезому стані вчиняв сварки та бійки. Така поведінка відповідача негативно впивала на їх малолітніх дітей. Певний час вона терпіла таку поведінку, маючи надію зберегти сім'ю, проте надії виявилися марними, відповідач своєї поведінки не змінив, а тому вважає, що їх сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер та просить його розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить шлюб розірвати. З'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 14 січня 2004 року, у Слохинівській сільській раді Старосамбірського району Львівської області ( актовий запис № 1). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові один до одного. Спору відносно поділу майна немає. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не підтримують сімейні та подружні відносини, не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові і поваги одне до одного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам. Тому, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом посилаючись на те, що 15 вересня 2000 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі [PERSON] Луцьк, актовий запис № 805. У шлюбі в сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Зазначила, що відповідач не надає коштів на утримання дитини, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, зясувавши усі обставини та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 15 вересня 2000 року у ВРАЦС Луцького міськвиконкому, актовий запис - №805 (а.с.3) Як вбачається із копії свідоцтва серія 1-СГ № 054411 про народження [PERSON], [INFO] її батьком є [PERSON] (а.с.4) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Однак, сторони не домовилися про спосіб виконання обовязку утримувати дітей, а тому згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України є підстави присудити кошти на утримання дітей (аліменти) у частці від доходу відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Outcome: approved