Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення компенсації за частину у спільній власності. В позові вказала, що під час шлюбу з [PERSON] вони придбали автомобіль TOYOTA CAMRY 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], сірого кольору, номер кузова [NUMBER]. 15.09.2015 року всупереч її волі цей автомобіль [PERSON] було продано батьку - [PERSON] Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.02.2016 року визнано спільним сумісним майном позивача та відповідача автомобіль TOYOTA CAMRY 2008 року випуску, д.н. [NUMBER], сірого кольору, номер кузова [NUMBER], однак в частині вимог про визнання недійсною угоди від 15.12.2015 року відмовлено в звязку з неправильним обранням способу захисту та розяснено, що позивач має право на компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна. Відповідно до уточнених вимог позивач просить стягнути з відповідача в рахунок компенсації за частину у спільній власності половину ринкової вартості спірного автомобіля, встановленої експертом, 154 425 грн 00 коп. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали. Представник відповідач проти задоволення позову заперечує частково. Не заперечив право позивача на компенсацію половини вартості автомобіля. Однак зазначив, що вказаний автомобіль було продано за 20 000 грн 00 коп., що підтверджується довідкою-рахунком. Така вартість автомобіля викликана тим, що він потрапив у ДТП. Відтак, сума компенсації повинна складати 10 000 грн 00 окоп. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 09.06.2007 року по 12.01.2016 року сторони перебували у шлюбі. Під час сумісного проживання ними був придбаний автомобіль TOYOTA CAMRY 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], сірого кольору, номер кузова [NUMBER], який зареєстровано на відповідача. 18.09.2015 року цей автомобіль без письмової згоди [PERSON], [PERSON] було продано [PERSON] Згідно довідки-рахунку с.ААЕ № 358355 від 18.09.2015 року вартість автомобіля складає 20 000 грн 00 коп. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.02.2016 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання автомобіля спільним сумісним майном подружжя та визнання правочину недійсним позов задоволено частково: визнано спільним сумісним майном позивача та відповідача автомобіль TOYOTA CAMRY 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], сірого кольору, номер кузова [NUMBER]; відмовлено в задоволенні позову в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля TOYOTA CAMRY 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], сірого кольору, номер кузова [NUMBER]. Рішення суду мотивоване тим, що статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Суд дійшов висновку, що спірний автомобіль продано 18.09.2015 року, тобто в період коли подружжя припинило шлюбні відносини та почали проживати окремо, а тому автомобіль був проданий на власний розсуд проти волі іншого подружжя і не в інтересах сімї. Відмовляючи в задоволенні вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.12.2015 року суд послався на правову позицію, викладену у постанові ВС України від 08.04.2015 року у справі № 6-7цс15, за якою законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується право позивача на компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї автомобіля. Вказане право позивача визнав в судовому засіданні представник відповідача. Суть цього спору зводиться до розміру компенсації. Відповідач наполягає на компенсації в розмірі 10 000 грн 00 коп. Мотивує вимоги презумпцією правомірності правочину по відчуженню автомобіля від 18.09.2015 року, за якою автомобіль продано за 20 000 грн 00 коп. Зазначає, що вартість автомобіля значно зменшилася через його пошкодження, при цьому зазначає, що вказана угода не визнана недійсною. Позивач, прохає стягнути половину ринкової вартості автомобіля, встановленої висновком експерта № 1181 від 28.02.2017 року - 154 425 грн 00 коп. При цьому вказує на те, що відповідач вводить суд в оману щодо факту пошкодження автомобіля. Вказує на те, що автомобіль ніколи не потрапляв в ДТП, а вказаний факт було умисно сфальсифіковано з метою зменшення вартості автомобіля. Судом встановлено, що відповідно до довідки інспектора Лубенського ВП ГУНП від 25.10.2016 року № 15480/115/117-2016 відомості щодо потрапляння спірного автомобіля в ДТП за період з 23.05.2015 року по 18.09.2016 року відсутні. Однак, як вбачається з звіту про оцінку автомобіля при його продажу, базова вартість автомобіля була взята 1 400 дол. США (а.с.83), виходячи з оголошення на сайті ОLХ аналогічного автомобіля в технічному стані після ДТП. Відповідно до заяви оцінювача [PERSON] (а.с.83), який складав звіт про оцінку автомобіля при його продажу, звіт було здійснено на підставі усних даних про стан автомобіля, достовірність яких він не гарантує. Дивним є той факт, що вказаний звіт було оформлено 18.09.2015 року, тоді як вказане оголошення датоване 24.09.2015 року. Жодних доказів щодо обставин пошкодження спірного автомобіля відповідачем не надано. Таким чином, сумніви щодо факту пошкодження спірного автомобіля та правильності реальної ціни продажу є обґрунтованими. Разом із тим, на думку суду, вказаний факт не має істотного значення для розгляду справи. Так, сторонами у справі не заперечується факт того, що до припинення фактичних шлюбних відносин та переходу автомобіля у одноосібне користування відповідача автомобіль був в нормальному технічному стані, який і було взято за основу експертом у висновку № 1181 від 28.02.2017 року. Відповідач наполягає на факті пошкодження майна перед його продажем, що стало підставою для зменшення його вартості. Такі доводи є логічним продовженням попереднього висновку і вказують на те, що таке пошкодження, тобто зміна фізичного стану автомобіля (що призвело до зменшення його вартості в 15 разів), відбулося після припинення фактичних шлюбних відносин, під час одноосібного користування автомобілем відповідачем. В такому випадку застосуванню підлягають положення ч.2 ст.70 СК України за якими при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Вказана норма в системному аналізі з ст. 65 СК України дає підстави для висновку, що при вирішенні спорів щодо розподілу спільного майна подружжя, а відповідно і при компенсації (як способу розподілу), слід виходити з реальної вартості майна до його пошкодження (зміни фізичного стану) одним з подружжям. (Подібна правова позиція, висловлена також в ухвалі ВССУ від 29.02.2012 року у справі №6-46844св11). Таким чином, цей спір також слід вирішити виходячи з реальної вартості автомобіля - 308 850 грн 00 коп. Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір, а також витрати на проведення експертизи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved