Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 липня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Просить терміну на примирення не надавати, шлюб розірвати, прізвище залишити шлюбне «Хорошко». Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву, згідно якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з нею. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, не повідомивши про причину повторної неявки, відзиву не подав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності.\~У разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень\~цього Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~судовий розгляд\~справи здійснюється\~на підставі\~наявних у\~суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №043782, виданого 10 липня 2008 року [PERSON], 19 вересня 1985року народження, та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 10 липня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №31, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Хорошко». Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження відповідно серії І-ИД № 208216 від 28 листопада 2014 року, та серії І-ИД № 078686. Діти проживають з матірю та знаходиться на її утриманні. Спільне подружнє\~життя сторін\~не склалося\~через різні\~погляди на\~сімейне життя\~та відсутність\~взаєморозуміння,\~шлюбні відносини\~припинені. Згідно із\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Згідно зі\~ст.112\~СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі наведеного судом встановлено, що примирення між подружжям неможливе, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Хорошко», в своїй заяві зазначила про бажання надалі іменуватися цим прізвищем. За вказаних обставин суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved