Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Універсал банк» (далі - ПАТ «Універсал банк») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Зазначала, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 05.12.18 внаслідок пошкодження внутрішньоквартирної розводки холодного постачання в квартирі [ADDRESS] , власником якої є відповідач у справі, сталося залиття належної їй квартири, що підтверджується Актом від 05.12.18, складеним комісією у складі провідного інженера відділу експлуатації та утримання житлового будинку - [PERSON] , майстра ремонтної групи дільниці №1 - [PERSON] , майстра дільниці №1 [PERSON] . Внаслідок залиття належної їй квартири, було пошкоджено стелю, що на даний час підлягає ремонту з метою ліквідації плісняви та вологості, як на кухні, так і в загальному коридорі, де була залита проводка. Згідно з висновком експерта від 02.01.19, складеного ТОВ КФ «РІФА» та оцінювачем [PERSON] , вартість відновлюваного ремонту в приміщеннях її квартири становить 21 200 грн. До того ж, зазначала, що внаслідок дій відповідача їй було завдано моральну шкоду, яку оцінює в 5 000 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь 21 200 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати: судовий збір у розмірі 764 грн. 80 коп., 3 000 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відзиві на позов, представник відповідача, заперечуючи проти позову вказував на те, що акт від 05.12.18, складений внаслідок залиття квартири не відповідає вимогам, встановленим нормативними документами: акт, затверджений Першим заступником директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» всупереч вимогам про затвердження актів про залиття керівником організації, що здійснює обслуговування; акт не підписаний ні власником квартири [ADDRESS] , ні власником квартири [ADDRESS] . Більше того, відповідач жодним чином не був повідомлений про факт залиття квартири [ADDRESS] та не викликався для з`ясування обставин залиття квартири [ADDRESS] ; висновок щодо залиття квартири [ADDRESS] з вище розташованої квартири [ADDRESS] внаслідок пошкодження внутрішньоквартирної розводки холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] через неякісний монтаж, викладено безпідставно через той факт, що квартира [ADDRESS] не оглядалася представниками комісії перед складанням акту та не зрозуміло, яким чином було зроблено висновки про розгерметизацію з`єднань труб саме в квартирі [ADDRESS] . До того ж, відсутня вина відповідача у завданій позивачу шкоді через відсутність у відповідача будь-якого фізичного доступу до вказаної квартири як у день залиття квартири, так і на день написання відзиву. Ці обставини підтверджуються тим, що банк у вересні 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] (що також діють в інтересах [PERSON] та [PERSON] ), [PERSON] , третя особа - Подільський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Відповідно до рішенням Подільського районного суду міста Києва від 25.03.15, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21.05.15, позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартири [ADDRESS] , виселено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.08.17 зупинено виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 25.03.15 та ухвали апеляційного суду м. Києва від 26.07.17 до закінчення касаційного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.12.18 рішення Подільського районного суду м. Києва від 25.03.15 та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26.07.17 залишено без змін. 22.10.19 банком подано заяву до Подільського районного суду м. Києва про видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 758/10605/14-ц, так як рішення суду про виселення є невиконаним. Таким чином, вина AT «Універсал банк» у залитті квартири [ADDRESS] , яке сталося 05.12.18 - відсутня, через фізичну неможливість здійснювати права та обов`язки власника нерухомого майна. Станом на 05.12.18 рішення суду про виселення було зупинено, що позбавляло можливості здійснити виселення проживаючих осіб. Посилаючись на зазначені обставини, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3, ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника відповідача, оскільки представник відповідача повторно не з`явився в судове засідання. Дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 44). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири [ADDRESS] з 14.09.16 є ПАТ «Універсал банк» (а.с. 8-10). Згідно з актом, складеним комісією у складі провідного інженера відділу експлуатації та утримання житлового будинку - [PERSON] , майстра ремонтної групи дільниці №1 - [PERSON] , майстра дільниці №1 [PERSON] 05.12.18 в ході обстеження квартири [ADDRESS] встановлено, що залиття сталося з вище розташованої квартири [ADDRESS] , внаслідок пошкодження внутрішньоквартирної розводки холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] , в результаті неякісного монтажу відбулась розгерметизація з`єднань труб (а.с. 11). Відповідно до висновку експерта від 02.01.19, складеного ТОВ КФ «РІФА» та оцінювачем [PERSON], вартість відновлюваного ремонту в приміщеннях квартири [ADDRESS] становить 21 200 грн. (а.с. 12-40). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Заперечуючи проти позову, представник відповідача вказував на те, що вина AT «Універсал банк» у залитті квартири [ADDRESS] , яке сталося 05.12.18 - відсутня, через неможливість здійснювати права та обов`язки власника нерухомого майна, оскільки станом на 05.12.18 рішення Подільського районного суду міста Києва від 25.03.15 про виселення осіб з квартири [ADDRESS] було зупинено, що позбавляло можливості здійснити виселення проживаючих осіб. До того ж, під час складання акту про залиття квартири позивача банк не був запрошений на проведення огляду квартир, а огляд квартири [ADDRESS] взагалі проведений не був. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Судом установлено, що відповідно до рішення Подільського районного суду міста Києва від 25.03.15, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 26.07.17, в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 17.08.17 № 003-2900/756-0069 в розмірі 3 937 499, 63 грн, звернуто на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнення на предмет іпотеки за договором від 17.08.07, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З. З. та зареєстрованого за № 4396, - на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки за процедурою виконавчого провадження й ціною, визначеною незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Виселено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як осіб, які зареєстровані без згоди іпотекодержателя, з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зі зняттям їх з реєстраційного обліку за зазначеною адресою у Подільському РВ ГУ ДМС України в м. Києві (а.с. 82). Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.12.18 рішення Подільського районного суду міста Києва від 25.03.15 та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26.07.17 залишено без змін (а.с. 82-85). Таким чином, станом на 05.12.18 ПАТ «Універсал банк» було власником квартири [ADDRESS] , однак користуватися зазначеною квартирою не могло через наявність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.08.17 про зупинення виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 25.03.15 та ухвали апеляційного суду м. Києва від 26.07.17 до закінчення касаційного провадження. Оскільки відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, як установлено судом Доказів того, що залиття квартири [ADDRESS] сталося внаслідок неправомірних дій відповідача та з його вини суду не надано. До того ж, з акту про залиття від 05.12.18 вбачається те, що обстеження квартири [ADDRESS] комісією не проводився. В акті вказано причину залиття квартири [ADDRESS] - пошкодження внутрішньоквартирної розводки холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] , в результаті неякісного монтажу відбулась розгерметизація з`єднань труб, разом з тим, відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що комісія, яка складала акт від 05.12.18 оглядала квартиру [ADDRESS] . До того ж, відсутні і будь-які докази, які б вказували на те, що власника квартири [ADDRESS] було запрошено для проведення огляду квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Таким чином, суд не приймає до уваги вказаний акт як належний доказ того, що залиття квартири [ADDRESS] сталося через пошкодження внутрішньоквартирної розводки холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] , в результаті неякісного монтажу відбулась розгерметизація з`єднань труб. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди. Крім того, позивач посилалася на те, що їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні нормальних життєвих зв`язків через залиття квартири, яке відбулося з вини відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки позивачем не було доведено вини відповідача у заподіянні шкоди, то підстав для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди немає.

Outcome: dismissed