Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на своє утримання, оскільки вона вже повнолітня, але продовжує навчання, і просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно. Свою вимогу позивачка мотивує тим, що вона являється студенткою 3 курсу Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова, і навчається на денній формі навчання. В зв'язку з тим, що вона навчається, тому не може працевлаштуватися, та немає самостійного заробітку, їй матеріально важко, оскільки навчання потребує значних витрат. В зв'язку з цим, вона звернулася до суду з позовом, і просить його задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] заперечував, пояснивши, що він не в змозі виплачувати аліменти у розмірі 2500 гривень, оскільки на даний час він постійного місця роботи не має та знаходиться у скрутному матеріальному становищі, так як проживає у будинку батьків, не має власного житла, не займається підприємницькою діяльністю, перебуває на утриманні батьків, так як вже тривалий час не має можливості влаштуватись на роботу, крім того його батькові зробили операцію і зараз потрібні великі матеріальні ресурси на підтримання його здоров'я, погодився сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши відповідача, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що позивачка являється відповідачу донькою, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4), яка навчається на ІІІ курсі Інституту педагогіки і психології (стаціонар) НПУ ім. М.П. Драгоманова (IV рівень акредитації) на бюджетній формі навчання, що підтверджується довідкою виданною НПУ ім. М.П. Драгоманова 10 вересня 2014 року за № 482/14 (а.с. 5), самостійного доходу не має і потребує матеріальної підтримки з боку відповідача, так як мати дитини не має можливості повністю покривати витрати на навчання доньки. Згідно з вимогами ст. ст. 198, 199 СК України, батьки зобов'язані надавати утримання своїм повнолітнім дочці чи сину, які продовжують навчання і потребують в зв'язку з цим матеріальної допомоги, до досягнення ними 23-річного віку. Відповідно до положень ст. 182 СК України мають враховуватися стан здоров'я дитини та платника аліментів, їх матеріальне становище, наявність у платника аліментів інших дітей та (або непрацездатних осіб), яких він має утримувати. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов'язок доказування цих фактів, згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України покладається на позивача, а щодо спростування факту наявності матеріальних можливостей щодо надання допомоги на навчання покладається відповідно на відповідача. Відповідач, як встановлено судом, на даний час офіційного місця роботи не має й відповідно його доходи мають нерегулярний, мінливий характер. При цьому, доказів наявності у відповідача боргових зобов'язань судом не встановлено й відповідно суду не надано. Суд також враховує, що прожитковий мінімум для працездатних відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет» від 16.01.2014 року становить 1218 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан відповідача, який ніде не працює, відсутність у нього постійної роботи та постійного заробітку, та те, що відповідач являється працездатною, здоровою особою, будь-яких заходів для покращення свого матеріального становища не вживає, на утриманні інших дітей немає, отже може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, але разом з тим відповідач не має доходів, які б дозволяли сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно, виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає можливим призначити аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 88 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved