Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 24.04.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого позивачка надала відповідачці у борг грошові кошти у розмірі 50000,00 доларів США. Вказані грошові кошти [PERSON] зобов`язалася повернути до 24.05.2020 року. У забезпечення виконання умов договору позики 24.04.2020 року укладено договір поруки, відповідно до якого син відповідачки [PERSON] - [PERSON] поручився за виконання обов`язку повернення боргу. Позивачка неодноразово зверталася до відповідачів з вимогами про повернення коштів, однак на вимоги позивача відповідачі борг не повернули, від виконання своїх зобов`язань ухиляються. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд солідарно стягнути із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 1342500 (один мільйон триста сорок дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, що\~еквівалентно\~50000 (п`ятдесят тисяч)\~доларів\~США. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду відзив, яким позов не визнали та зазначили, що кошти у борг отримувалися за умови, що він буде повернутий після продажу квартири, однак через карантин ринок нерухомості майже не працює, тому відповідачі не мають можливості погасити заборгованість. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] надав до суду заяву, якою просив задовольнити позов та розглянути справу без його участі, а також надав до суду оригінал розписки про отримання позики від 24.04.2020 року, та оригінал договору поруки від 24.04.2020 року, які були долучені до матеріалів справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого позивачка надала відповідачці у борг грошові кошти у розмірі 50000,00 доларів США. Вказані грошові кошти [PERSON] зобов`язалася повернути до 24.05.2020 року (а.с.68). У забезпечення виконання умов договору позики 24.04.2020 року укладено договір поруки, відповідно до якого син відповідачки [PERSON] - [PERSON] поручився за виконання обов`язку повернення боргу (а.с.67). У встановлений договором строк відповідачі кошти у повному обсязі не повернули. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст.554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором\~поруки\~не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором\~поруки. Як передбачено ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з \~ \~ \~ \~правовими позиціями, викладеними в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року по справі №6-63цс13, у спорі про стягнення боргу за договором позики, розписка за своєю суттю є документом, який підтверджує укладення договору позики, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Доказами, які надано позивачем на підтвердження заявлених вимог, є розписка та договір поруки. Суд зауважує, що зміст розписки та договору поруки містять зазначення обставин, на які посилається позивач, та факт надання ним грошових коштів відповідачці. Таким чином, надана позивачем розписка відповідає вимогам ч.2\~ст.1047 ЦК України, оскільки посвідчує передання грошової суми позикодавцем позичальнику та підтверджує укладення договору позики і його умови. Враховуючи вищевикладене, а також те, що до теперішнього часу відповідачі борг у повному обсязі не повернули та ухиляються від його сплати, суд вважає стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 1342500 (один мільйон триста сорок дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, що\~еквівалентно\~50000 (п`ятдесят тисяч)\~доларів\~США. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору 5255,00 гривень з кожного.

Outcome: approved