Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Онищук М.М., будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від учасників судового розгляду до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 25.02.2005 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається земельної ділянки площею 2,1715 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 2,1155 га та 0,0560 га розташованої на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області право на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER] від 08.05.2001 року та зареєстровано в книзі записів держаних актів на право приватної власності на землю за № 22. [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 21.06.2006 року, де в графі батько записано [PERSON]. Осіб, які мають обов'язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України відсутні. [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] помер [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 21.07.2012 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 21.07.2012 року. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON]. Згідно із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0502537542015 від 15.01.2015 року власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1155 га, розташованої на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області є [PERSON]. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 523 від 27.04.2015 року виданого відділом Держземагентства в Оратівському районні Вінницької області власником земельної ділянки площею 0,0560 га розташованої на території Фронтівської сільської ради Оратівського району Вінницької області належить [PERSON] Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на день смерті 1079 грн. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] звернувся до нотаріальної контори, однак не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки помер [INFO]. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved