Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в якій зазначила, що з 14.10.1977 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з яким проживала все життя разом, вела спільне господарство. [INFO] чоловік заявника [PERSON] помер. За життя пенсія чоловіка заявника була значно вищою за пенсію заявника, у зв`язку з чим пенсія померлого була постійним і основним джерелом засобів до існування. Заявник разом із чоловіком мешкали спільно за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою вони були зареєстровані з 1987 року. В 2000 році чоловік заявниці виписався з квартири та зареєструвався за адресою: [ADDRESS] . Цей будинок, який чоловік успадкував після своїх батьків, використовувався ними як дачний. Але незважаючи на зміну чоловіком реєстрації, заявниця разом із заявником постійно проживали разом саме за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка заявник звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області з метою призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Однак УПФУ в м. Сєвєродонецьк Луганської області було відмовлено заявниці у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника, тому що у неї відсутній документ про перебування її на утриманні померлого годувальника та довідки про зареєстроване місце проживання. Метою звернення до суду є встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка для переходу на його пенсію, а також постійного проживання разом із чоловіком. Іншої можливості встановлення зазначеного факту немає, у зв`язку з чим заявниця звернулася до суду з цією заявою. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в судове засідання не з`явився, до суду надіслав пояснення щодо заяви [PERSON] , в яких заперечував проти задоволення заяви. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заявницю знає більше 15 років. Так як він працював у поліції начальником карного розшуку, то знав всіх мешканців міста. Заявницю та її чоловіка [PERSON] знає як мешканців м. Кіровська. Знає, що вони мешкали разом на [ADDRESS] у них була дача. Валерій працював на шахті, потім пішов на пенсію. Заявниця разом із чоловіком були постійно разом. Коли пішли на пенсію, то іноді жили на дачі. Влітку цього року [PERSON] помер. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявниця її сусідка. Заявниця разом із чоловіком [PERSON] мешкали разом 40 років. Заявниця працювала вчителем, а її чоловік був шахтарем. У них була дача, город. Знає, що чоловік був зареєстрований на дачі, так як мав пільги по отриманню вугілля як шахтар. Періодично вони мешкали на дачі. В місті вони мешкали за адресою: [ADDRESS] . Коли заявниця та її чоловік вийшли на пенсію, то у заявниці вона була у незначному розмірі, а у її чоловіка, як шахтаря розмір пенсії був більше. Допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 14.10.1977 року міським ЗАГС м. Кіровськ Ворошиловградської області, [PERSON] (російською мовою) та [PERSON] (російською) уклали шлюб 14.10.1977 року, актовий запис № 418. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловікові Журавлев, дружині - [PERSON] (російською). Згідно з копіями довідок № [NUMBER] та № [NUMBER] від 25.11.2014, виданих Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, [PERSON] та [PERSON] взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, фактичним місцем проживання/перебування яких є [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 липня 2019 року, виданого Алчевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] , помер [INFO] у м. Голубівка Луганської області, актовий запис № 227. [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку та отримує пенсію за віком у розмірі 3879,89 грн. щомісячно (жовтень 2019 року), що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 3253 від 16.10.2019 року. [PERSON] знаходився на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку та отримував пенсію за віком у розмірі 11066,98 грн. щомісячно (червень 2019 року), що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 3254 від 16.10.2019 року. 12.08.2019 року [PERSON] звернулася до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Листом УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 18020/02-22 від 23.08.2019 було відмовлено [PERSON] у призначенні пенсії в разі втрати годувальника, оскільки не підтверджено факту перебування на утриманні померлого годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до п. 8 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу. Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи викладені вище обставини та письмові докази, а також пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.10.1977 року, разом мешкали за адресою: [ADDRESS] , а отже, були однією сім`єю, які спільно проживали та були пов`язані спільним побутом. Оскільки розмір пенсії померлого [PERSON] значно перевищує розмір пенсії [PERSON] , суд доходить висновку, що пенсія померлого [PERSON] була постійним та основним джерелом засобів до існування даної сім`ї. Отже, [PERSON] , будучи непрацездатною особою, яка досягла пенсійного віку, перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Доказами, які свідчать про обставини прийняття спадщини [PERSON] , тобто про проживання спадкодавця [PERSON] на момент смерті зі спадкоємцем [PERSON] , а саме [INFO] , у будинку [ADDRESS] , є показання свідків [PERSON] та [PERSON] , які допитані у судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми як докази, на підтвердження факту якого їх подано заявником. За таких обставин в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявницею у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved