Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про захист прав споживача та повернення банківського вкладу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та ПАТ «Дельта Банк» в особі відділення АТ «Дельта Банк» були укладений договори банківського вкладу №00001009408461 від 08.12.2014р. на суму 120000грн.; №20002009864252 від 08.01.2015р. на суму 11749,99доларів США; №20001010115295 від 02.02.2015р. на суму 460 000 грн. та №10004010165301 на суму 460000грн. Після закінчення строку вкладів позивач звернулася до керуючого відділення із заявами про повернення банківського вкладу, однак їй було відмовлено, у зв'язку з чим просить суд зобов'язати відповідача повернути належні їй суми вкладу та проценти. 03.07.2015р. позивач подала заяву про зменшення позовних вимог в якій вказала, що 11.06.2015р. відповідач виплатив їй 200000грн., а тому просить суд зобов'язати відповідача повернути 678844,70грн. та 11749,99доларів США за договорами банківського вкладу (а.с. 82). В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно поданих заперечень на позов вказав на безпідставність позовних вимог, оскільки банк віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію, а тому задоволення вимог вкладників та інших кредиторів не здійснюється. Крім того, кошти за банківським вкладом після закінчення договору були перераховані на поточний рахунок позивача в банку, у зв'язку з чим між сторонами не існують правовідносини банківського вкладу. Вимоги щодо повернення вкладу в іноземній валюті не підлягають задоволенню, оскільки існує обмеження НБУ щодо суми повернення коштів в розмірі 15000грн. на добу (а.с. 62-63). Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. За змістом ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» в особі відділення АТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу «Лояльний on-line» №00001009408461 у гривнях та внесено суму 120000 грн. строком до 07.01.2015 року під 21%. Відповідно до п 1.6 договору банківського вкладу, банк відкриває на імя вкладника депозитний рахунок №26309112736800 (а.с.18). 08.01.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» в особі відділення АТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу «Лояльний on-line» №20002009864252 в доларах США та внесено суму 11 749,99 доларів США строком до 07.02.2015 року під 5,5 %. Відповідно до п 1.6 договору банківського вкладу, банк відкриває на імя вкладника рахунок №26306112849109 (а.с.19). 02.02.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» в особі відділення АТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу «Лояльний on-line» №20001010115295 у гривнях та внесено суму 460 000 грн. строком до 04.03.2015 року під 13%. Відповідно до п 1.6 договору банківського вкладу, банк відкриває на імя вкладника рахунок №26302112945966 (а.с.20). 02.02.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» в особі відділення АТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу «Лояльний on-line» №1004010165301 у гривнях та внесено суму 460 000 грн. строком до 04.03.2015 року під 13%. Відповідно до п 1.6 договору банківського вкладу, банк відкриває на імя вкладника рахунок №26306112945973 (а.с.21). 07 лютого 2015 [PERSON] звернулася до ПАТ «Дельта Банк» з заявами щодо повернення вкладу та нарахованих відсотків за договором банківського вкладу у доларах США (а.с.26). 17.02.2015р. позивач звернулася до відповідача із заявою з проханням пояснити причини неповернення коштів з депозитного рахунку в доларах США, а також коштів з гривневого рахунку після закінчення строку вкладу (а.с. 27). Будь-які інші заяви щодо повернення коштів в матеріалах справи відсутні. Оскільки, кошти за банківськими вкладами не були повернуті після закінчення строку залучення вкладу, позивач 11.03.2015р. звернулася до суду з позовом про зобов'язання відповідача повернути кошти. Оцінивши зібрані докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою Правління НБУ від 02.03.2015 року №150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року №51 в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.03.2015р. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі за текстом Фонд) від 08.04.2015 року №71 строк запровадження тимчасової адміністрації визначено з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно (а.с. 64). Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини. Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п.6 ст.2 даного Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Так, згідно з п.1, п.2 ч,5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. При цьому, згідно п.1 ч.6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої статті 36 Закону, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Частиною 1 статті 26 Закону визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Згідно ч. 2 ст, 46 даного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зокрема, кошти за банківськими вкладами підлягають відшкодуванню в межах суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, яка не може бути меншою 200000 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася з позовом 11.03.2015р., тобто після запровадження тимчасової адміністрації. З заяви про зменшення позовних вимог, а також з листа відповідача від 03.07.2015р. (а.с. 91) вбачається, що позивач отримала виплати в розмірі 200000грн. 11.06.2015р. На момент прийняття рішення у справі також діє тимчасова адміністрація банку. Таким чином, вимоги позивача щодо повернення решти суми вкладів задоволенню не підлягають. Також слід зазначити, що чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами процедури ліквідації банку. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову слід відмовити. Оскільки позивач при зверненні з позовом була звільнена від сплати судового збору, судові витрати покладаються на рахунок держави.

Outcome: dismissed