Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 листопада 2012 року між сторонами був укладений шлюб. За час спільного проживання у шлюбі у сторін по справі народився син [PERSON], [INFO]. Сторони з лютого 2015 року не проживають разом, позивачка проживає окремо у своїх батьків разом с сином. В теперішній час позивачка доглядає за сином сама, матеріальну допомогу на утримання сина чоловік не надає, позивачці не вистачає коштів на матеріальну підтримку сина. Відповідач у теперішній час працює, має заробіток і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить, заробітну платню витрачає на власні потреби. Викладене в позивній заяві стало для позивача підставою для звернення до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала щодо винесення по справі заочного рішення (а.с. 16). Відповідач, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки (а.с. 9, 13, 17). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 09 листопада 2012 року виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 61. (а.с. 3). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 346313, виданого виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 22.(а.с. 4). Відповідно до довідки Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області від 28 серпня 2015 року № 2247, яка була видана [PERSON], [INFO], про те, що вона постійно мешкає в [ADDRESS] та з нею проживає і знаходиться на її утриманні [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з обставин справи суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до повноліття дитини. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави.

Outcome: approved