Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, пояснивши, що 17 листопада 2010 року відповідач позичив у позивачки 10000 доларів США строком до 17 грудня 2010 року, але до теперішнього часу відповідач борг не повернула. Позивачка просить стягнути суму боргу по курсу НБУ в сумі 151460грн. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, давши пояснення, що відповідач грошей від позивачки не отримував, розписку видав за вимогою чоловіка позивачки на підтвердження попередніх грошових зобов'язань. Відповідач звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про визнання договору позики недійсним, а саме - розписки від 17 листопада 2010 року. Зустрічні вимоги у судовому засіданні підтримав, дав пояснення, що грошей за вказаною розпискою не отримував, тому просить визнати цей договір недійсним як безгрошевій. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] у судовому засіданні [PERSON] та її представник не визнали, посилаючись на вимоги за власним позовом. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. Форма договору позики у розписці від 17 листопада 2010 року, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 2010 року позивачка передала відповідачу в борг 10000 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача, згідно до якої відповідач зобов'язався повернути борг 17 грудня 2010 року. Форма та зміст договору позики між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Факт отримання відповідачем від позивачки грошей в судовому засіданні підтверджений поясненнями свідка [PERSON] Відповідно відомостей НБУ станом на 20 листопада 2014року курс НБУ долара США складає за 1 долар США - 15,146грн., тому сума боргу в розмірі 10000 доларів США складає 151460грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу про те, що грошові кошти від позивачки по договору позики (розписці) від 17 листопада 2010 року він не отримував, тобто свої заперечення відповідач жодним належним та допустимим відповідно до ст.ст.58,59 ЦПК України доказом, крім власних пояснень не довів. Тому суд доходить до висновку, що й зустрічні вимоги [PERSON] про визнання договору позики недійсним є не обґрунтованими і задоволенню не підлягають, тому що немає жодної підстави, передбаченої законом для цього. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України та відносить до них витрати на сплату судового збору в сумі 1514грн. 30коп. та витрати на отримання довідки про курс долару США в сумі 40грн.

Outcome: approved