Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16.01.2006 року між нею та КС «Херсонське товариство взаємного кредиту» був укладений кредитний договір та договір іпотеки, предметом якого була її квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тяжким фінансовим становищем вона не змогла вчасно погасити кредит, через, що утворилась прострочена заборгованість. 10.05.2007 року приватним нотаріусом [PERSON] видано виконавчий напис №1733, яким пропонувалось звернути стягнення на її квартиру в рахунок погашення заборгованості перед відповідачем кредитною спілкою в сумі 54546,67 грн., з яких 40000 грн. - тіло кредиту, 14546,67 грн. - відсотки за користування кредитом. В лютому 2010 року вона отримала лист з ВДВС Каховського МРУЮ Херсонської області від 28.12.2009 року №3836/10-27, яким повідомлялось про винесення постанови про передачу квартири в рахунок погашення боргу. У свідоцтві про придбання майна КС від 24.09.2009 р. вказано підставою акт про передачу майна стягувача в рахунок погашення боргу, затвердженого виконуючим обов'язки заступника начальника Каховського міськрайонного управління юстиції начальника відділу державної виконавчої служби Шахман А.В. 23.09.2009 року. Даний акт про передачу майна стягувачу був складений в рамках виконавчого провадження, відкритого державним виконавцем Тишковцем Ю.А. на підставі виконавчого напису №1733. Спірна квартира отримана у власність кредитної спілки незаконно, оскільки приватним нотаріусом [PERSON] видано виконавчий напис №1733 за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог до позивачки у сумі 54546,67 грн., також не була додержана процедура передачі майна в рахунок погашення боргу. Окрім того, рішення Каховського міськрайонного суду від 18.12.2009 року, яким визнано право власності на квартиру за [PERSON] та [PERSON] скасовано рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13.08.2012 року і в задоволенні позову відмовлено. Тому [PERSON] та [PERSON] не мали права в будь-який спосіб відчужувати квартиру, оскільки отримали право власності на неї незаконно. 11.05.2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу квартири, за яким її новим власником став [PERSON] Таким чином, квартира вибула з її власності незаконно та не за її волею. Просить суд визнати незаконним акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого виконуючим обов'язки заступника начальника ВДВС Каховського МУЮ у Херсонській області 23.09.2009 року, складений в рамках виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого напису №1733 від 10.05.2007 року, виданого приватним нотаріусом [PERSON] Визнати недійсним свідоцтво про придбання майна, видане приватним нотаріусом [PERSON] 24.09.2009 р. ВМК №982981, яким посвідчено передачу Кредитній спілці «Херсонське товариство взаємного кредиту» у власність квартири [ADDRESS]. Витребувати з чужого володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS] шляхом скасування державної реєстрації права власності та зобов'язання останнього звільнити зазначену квартиру. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] та стягнути понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON], [PERSON] позов підтримали з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача кредитної спілки «Херсонське товариство взаємного кредиту» Хижняк Л.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та подав до суду письмові заперечення, при цьому пояснив, що представнику позивача [PERSON] було відомо про те, що є виконавчий напис нотаріуса [PERSON], на час проведення прилюдних торгів дії державного виконавця в установленому законом порядку не оскаржувались. Відповідно до квитанції №159 на рахунок ВДВС надійшли кошти щодо різниці між вартістю непроданого майна (експертна оцінка квартири склала 141837 грн.). Заборгованість перед кредитною спілкою склала 54546,67 грн. Згідно виконавчого напису №1733 від 10.05.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості перед КС та виконавчим листом №2-2047 від 13.11.2007 року про стягнення з [PERSON] на корись кредитної спілки заборгованості у розмірі 48751,17 грн. Таким чином загальна сума коштів, які підлягали стягненню становила 103297,84 грн. Просив суд відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю позовних вимог та у зв'язку із закінченням строків позовної давності. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала про що надала письмові заперечення проти заявлених позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду письмові заяви в яких просили справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги не визнали та вважали їх безпідставними. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилася подала до суду письмову заяву в якій просила справу розглянути без її участі. Третя особа - представник відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції Жданова Н.А. в судовому засіданні по суті спору пояснила, що всі дії по зведеному виконавчому провадженню були вчиненні відповідно до встановлених законом вимог. Кошти в сумі 28094,65 грн., були повернуті [PERSON] на її особистий рахунок, як надлишкові кошти, які залишились по реалізації майна, згідно зведеного виконавчого провадження, що були перераховані на особистий рахунок позивачки, при цьому із загальної суми було відмінусовано 10% виконавчого збору на користь держави, а також було погашено заборгованість по комунальним послугам позивачки. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що згідно копії виконавчого напису від 10.05.2007 року, виданого приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу [PERSON], відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» остання пропонує звернути стягнення на двокімнатну квартиру багатоповерхового житлового будинку, загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON] Стягнення проводити за період з 16 серпня 2006 р. по 10 травня 2007 р. За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку зазначеної квартири задовольнити вимоги КС «Херсонське товариство взаємного кредиту» в розмірі 54546,67 грн., який зареєстровано в реєстрі за №1733. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2007 року, державним виконавцем Тишковець Ю.А. розглянута заява КС «ХТВК» про примусове виконання виконавчого напису №1733, виданого 10.05.2007 року Каховським районним нотаріальним округом Херсонської області про стягнення з [PERSON] на користь КС «Херсонське товариство взаємного кредиту» борг у сумі 54546,67 грн., який вступив в законну силу 09.05.2007 р. та постановлено по відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису №733. Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.10.2008 року позов Кредитної спілки «Херсонського товариства взаємного кредиту» до [PERSON] про стягнення збитків у зв'язку з несплатою боргу за договором кредиту задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Херсонського товариства взаємного кредиту» 48239 грн. - суми збитків, 481,26 грн. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно -технічне забезпечення, всього 48751,17 грн. З відповіді заступника начальника відділу ДВС Каховського МРУЮ від 11.08.2009 р., адресованої КС «Херсонське товариство взаємного кредиту» слідує, що в зв'язку з не реалізацією двокімнатної квартири розташованої за адресою [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], яка перебувала на реалізації в порядку примусового виконання виконавчого напису №1733 виданого 10.05.2007 р. приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу [PERSON], згідно повідомлення торгівельної організації ПП «НИВА-В.Ш.» від 16.07.2009 р. за №380, тому пропонують в порядку ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» залишити за собою не реалізоване майно. В разі залишення не реалізоване майно необхідно перерахувати на депозитний рахунок відділу ДВС різницю між вартістю непроданого майна та сумою коштів, які підлягали стягненню за виконавчим документом, яка становить 87290,33 грн. Згідно копії свідоцтва про придбання майна від 24.09.2009 р. приватний нотаріус [PERSON] на підставі акту про передачу майна стягувачу в рамках погашення боргу, затвердженого виконуючим обов'язків заступника начальника Каховського міськрайонного управління юстиції - начальника відділу ДВС від 23 вересня 2009 року посвідчила, що кредитній спілці «Херсонське товариство взаємного кредиту» належить право власності на майно, яке складається з квартири за [ADDRESS], яке передано КС «Херсонське товариство взаємного кредиту» у рахунок погашення боргу на суму 54546,67 грн., що раніше належала [PERSON] на підставі договору міни посвідченого приватним нотаріусом. Згідно відповіді старшого державного виконавця від 28.12.2009 року, яка адресована [PERSON] у відділі ДВС Каховського МРУЮ на виконанні знаходиться виконавчий напис №1733 від 10.05.2007 р. виданий Каховським районним нотаріальним округом Херсонської області борг у сумі 54546,67 грн. та виконавчий лист №2-2047 від 13.11.2007 р. виданий Каховським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь КС «Херсонське товариство взаємного кредиту» борг у сумі 48751,17 грн. Реалізацію арештованого майна займалася ХФ ПП «НИВА -В.Ш.». Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21.10.2008 р. у задоволенні позову [PERSON] до ВДВС у Каховському районі, кредитної спілки «Херсонське товариство взаємного кредиту», третя особа - відділ у справах дітей виконавчого комітету Каховської міської ради про виключення майна з акту опису та арешту відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 15 листопада 2010 року, яким виселено [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення, скасовано реєстрацію її місця проживання за вказаною адресою та усунено кредитній спілці «Херсонське товариство взаємного кредиту» перешкоди в здійсненні права власності на квартиру [ADDRESS], шляхом скасування реєстрації місця проживання за вказаною адресою [PERSON] та [PERSON], а також ухвалу апеляційного суду Херсонської від 18 січня 2011 року, яким рішення суду першої інстанції залишено без змін скасовано та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В подальшому ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 березня 2012 року позовну заяву КС «Херсонське товариство взаємного кредиту»до [PERSON], [PERSON] залишено без розгляду. З відповіді ВДВС Каховського МРУЮ від 17.03.2014 року слідує, що на виконанні ВДВС дійсно перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь КС «ХТВК» боргів, яке було відкрито 22.05.2007 р., а завершено 20.08.2009 р. на підставі ст.37 п.8 як фактично виконане державним виконавцем. Щодо вимог позивачки про визнання акту про передачу майна стягувачу та визнання свідоцтва про придбання майна недійсним, суд виходить з наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до виконавчого напису від 09.05.2007 року на вимогу і на користь банку пропонувалося звернення стягнення на спірну квартиру, яка була передана [PERSON] в іпотеку КС «Херсонське товариство взаємного кредиту» і за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного майна, пропонувалося задовольнити вимоги КС про стягнення суми заборгованості у розмірі 54546,67 грн. та 14546,67 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, за період з 16.08.2006 року по 10.05.2007 року та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 890 грн. Здійснення виконавчого напису нотаріусом, регулюється статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік), Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (далі - Інструкція). У відповідності до ст. ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Частиною 4 п. 283 Інструкції передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Таким чином, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. З метою перевірки отримання позивачкою письмової вимоги про усунення порушень, судом був направлений відповідний запит до Державного нотаріального архіву щодо надання документів по виконавчому напису №1733 від 10.05.2007 року. Однак з відповіді державного нотаріального архіву Херсонської області від 22.09.2014 року слідує, що термін зберігання виконавчих написів три роки, тому виконавчі написи приватного нотаріуса [PERSON] за 10.05.2007 роки, були знищені шляхом спалення. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що сума заборгованості не є безспірною і банком не була підтверджена сума відсотків за користування кредитом в розмірі 14546,67 грн. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема згідно ухвали Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25 грудня 2007 року заяву [PERSON] про розстрочку виконання виконавчого напису задоволено та надано [PERSON] розстрочку у виконанні виконавчого напису від 10 травня 2007 року за №1733 про стягнення з неї на користь КС «Херсонське товариство взаємного кредиту» боргу в сумі 54546,67 грн. строком на три роки, зобов'язавши виплачувати щомісячно по 1515 грн. до погашення боргу. Проте ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 22 квітня 2008 року апеляційну скаргу КС «Херсонське товариство взаємного кредиту» задоволено і ухвалу Каховського міськрайонного суду від 25.12.2007 року скасовано та постановлено нову про відмову в задоволенні заяви про розстрочку виконання виконавчого напису нотаріуса. З огляду на викладене, посилання позивачки [PERSON] на спірність суми заборгованості по виконавчому напису №1733 не заслуговують на увагу, оскільки наведені вище матеріали підтверджують безспірність заборгованості боржника, а також наведеними вище ухвалами підтверджено факт того, що позивачка погодилась із розміром заборгованості перед кредитною спілкою, і звертаючись до суду із заявою про розстрочку виконання виконавчого напису, достовірно знала про суму заборгованості в розмірі 54546,67 грн., яку й просила розстрочити. Таким чином, доводи позивачки [PERSON] та її представника про те, що їй не було відомо про виданий виконавчий напис нотаріуса, складений акт про передачу майна стягувачу та свідоцтва про придбання майна кредитною спілкою, суд вважає голослівними та такими, що спростовуються вищенаведеними матеріалами справи, а також матеріалами цивільної справи №2-2113/36/2012 (дослідженої в судовому засіданні) якими підтверджено, що позивачці [PERSON] на час розгляду даної цивільної справи (позовна зава надійшла до Каховського міськрайонного суду 14.10.2009 р.) було достовірно відомо про складений Акт від 23.09.2009 року про передачу стягувачу нереалізованого нерухомого майна в рахунок погашення боргу та те, що власником спірної квартири є КС «ХТВК» згідно свідоцтва про придбання майна від 24.09.2009 року, що підтверджується заявою [PERSON] (за дорученням представляла інтереси [PERSON]) від 19.11.2009 року, яка адресована начальнику ВДВС Каховського міськрайонного управління юстиції про скасування Акту про передачу майна стягувачу та свідоцтва про придбання майна (а.с. 62, 63). Аналогічна за змістом заява [PERSON] міститься і в матеріалах інвентаризаційної справи, яка датовано 30.10.2009 р. і адресована КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» в якій вона просить останнього не реєструвати право власності за новим власником (а.с. 75). В судовому засіданні представником позивача було надано копію акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого виконуючим обов'язки заступника начальника ВДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області від 23.09.2009 року, який він просив визнати незаконним, однак в ході судового засідання представники відповідачів заперечували проти залучення до матеріалів справи копію даного акту. На вимогу суду та учасників судового процесу надати оригінал акту або належно завірену його копію представник позивача відмовився. Згідно п. 2 ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно п. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 58-59 ЦПК України. У зв'язку з цим суду не був наданий акт від 23.09.2009 року, який представник позивача просив визнати незаконним. Щодо доводів представника позивачки про те, що вказаний акт про передачу майна стягувачу затверджено не начальником ВДВС, а в.о. заступника начальника ВДВС Шахман В., тобто не уповноваженою особою, то суд їх також до уваги не приймає, оскільки відповідно до п. 5.24 Наказу «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25 грудня 2008 року №2274/5 якщо посадова особа, підпис якої зазначений на проекті документа, відсутня, документ підписує її заступник або особа, яка виконує її обов'язки. Тому підстав вважати, що вказаний документ підписаний та затверджений не уповноваженою особою немає. Окрім того, рішенням Каховського міськрайонного суду від 29.10.2008 року позов кредитної спілки «Херсонське товариство взаємного кредиту» до [PERSON] про стягнення збитків у зв'язку з несплатою боргу за договором кредиту задоволено та стягнуто 48751,17 грн. та рішенням від 21.10.2008 року у задоволенні позову [PERSON] до ВДВС у Каховському районі, КС «Херсонське товариство взаємного кредиту», третя особа відділ у справах дітей виконавчого комітету Каховської міської ради про виключення майна - спірної квартири з акту опису й арешту по виконанню напису нотаріуса №1733 відмовлено. Вказані рішення набрали законної сили, і позивачкою не надано суду належних доказів того, що даний виконавчий напис №1733 визнано таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в ході примусового виконання виконавчого напису №1733 була арештована спірна квартира, що підтверджується матеріалами іншої цивільної справи №2/2113/360/2012 про усунення перешкод в здійсненні права власності, яка була витребувана та досліджена в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи у зв'язку з тим, що прилюдні торги з реалізації описаного та арештованого спірного майна, не відбулися через відсутність покупців, відповідно до ч. 6 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем запропоновано КС «Херсонське товариство взаємного кредиту» вирішити питання щодо залишення за ним нереалізованого майна, що належало [PERSON] У подальшому відділом ДВС був складений акт від 23.09.2009 року про передачу стягувачу в рахунок погашення боргу нереалізованого майна боржника (предмета іпотеки), який затверджено в.о. начальника ВДВС Шахман В. 24.09.2009 р. приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу у відповідності до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі Акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого в.о. заступника начальника Каховського міськрайонного управління юстиції від 23.09.2009 р. видане свідоцтво, яким посвідчено, що КС «Херсонське товариство взаємного кредиту» належить право власності на квартиру [ADDRESS], яке було зареєстровано 21.10.2009 року в КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, відповідно до витягу, який зберігається в матеріалах інвентаризаційної справи №5414, яка була витребувана судом під час розгляду справи. У зв'язку з наведеним КС «Херсонське товариство взаємного кредиту» стало добросовісним набувачем спірної квартири. Отже, приватний нотаріус видав КС «ХТВК» свідоцтво про право власності на спірну квартиру на підставі п. 6 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», якою передбачено, що нотаріуси видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися. З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для визнання акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу незаконним та визнання недійсним свідоцтво про придбання майна, видане приватним нотаріусом [PERSON] Щодо посилання позивачки про те, що відповідачем не сплачена різниця між вартістю непроданого майна, то суд зазначає, що з відповіді ПАТ «Державного ощадного банку України» від 27.06.2014 року, який надано на запит суду слідує, що у [PERSON] станом на 27.06.2014 року є рахунки: національна картка р/р 26251500136956 руху по карті не було; компенсаційні р/р 91551-13540 - залишок 1612,61 грн., 91551-11462 - залишок 161,70 грн. руху не було; поточний р/р 26204000115004 - залишок 00,00, закритий 06 травня 2014 року, рух по рахунку був. З копії меморіального ордеру №010203054 від 12.10.2009 року вбачається, що ВДВС Каховського районного управління юстиції перерахувало до Ощадбанку №10021/0103 грошові кошти в сумі 28094,65 грн. як повернення надлишкових коштів по реалізації майна згідно виконавчого провадження №160/7 для зарахування на новий рахунок [PERSON]. Відповідно до виписки по рахунку [NUMBER] на рахунок позивачки покладено грошові кошти в сумі 27813,70 грн., які як вбачається з рахунку були нею зняті, зокрема 16.03.2011 року - 8000 грн., 05.05.2011 року з рахунку знято - 19800 грн., а також знято 06.05.2014 року - 13,70 грн. Таким чином, 28.12.2009 року на поточний рахунок [PERSON] [NUMBER], який було відкрито 27.12.2009 року філією Херсонське ОУ АТ «Ощадбанк», ВДВС Каховського РУЮ, перерахувало різницю надлишкових коштів по реалізації майна, згідно виконавчого провадження №160/7 в сумі 27813,60 грн. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтвердила факт зняття та отримання цих коштів [PERSON], проте звідки вони надійшли їй невідомо, при цьому додала, що різниця суми від реалізації квартири повинна бути більшою. З огляду на викладене суд констатує, що позивачка [PERSON] отримала надлишкові кошти від реалізації квартири, при цьому доказів того, що вона оспорювала експертну оцінку майна в судове засідання не надано. З приводу витребування спірного майна з чужого володіння [PERSON], то суд виходить з наступного. Рішенням Каховського міськрайонного суду від 18.12.2009 року позов [PERSON], [PERSON] до КС «Херсонське товариство взаємного кредиту» про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно - задоволено повністю. Визнано дійсною угоду від 10.09.2009 р. укладену між КС «Херсонське товариство взаємного кредиту» та [PERSON] і [PERSON] щодо передання квартири [ADDRESS] в рахунок погашення боргу Кредитної спілки перед [PERSON] та [PERSON], як вкладниками. Визнано за [PERSON] і [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в рівних частках. З копії договору купівлі-продажу квартири від 11.05.2012 року слідує, що з однієї сторони продавець Хижняк С.Ю., який діяв від імені [PERSON], [PERSON] зобов'язався передати майно у власність покупцю - [PERSON], зокрема квартиру [ADDRESS], а покупець зобов'язався прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. Даний договір зареєстровано в реєстрі за №596. Відповідно до копії витягу про державну реєстрацію прав КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради від 13.05.2012 року [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13 серпня 2012 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено та рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 грудня 2009 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким [PERSON] та [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог. Вказаним рішенням суду встановлено, що згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за кредитною спілкою 21.10.2009 р. Тобто на час укладення угоди спірна квартира була власністю [PERSON], що ніким не оспорювалось. Дане рішення набрало законної сили. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Враховуючи наведене, договір купівлі-продажу спірної квартири від 11.05.2012 року згідно якого Хижняк С.Ю., який діяв від імені [PERSON], [PERSON] продав [PERSON], був укладений з особами, які не мали права на відчуження вказаної квартири, а тому вказане свідчить про вибуття вищевказаного нерухомого майна з володіння як [PERSON] так і [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. ст. 330, 334 ЦК право власності на нерухоме майно, відчужене особою, яка не мала на це права, виникає у добросовісного набувача з моменту реєстрації права на таке майно, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу воно не може бути витребувано у нього. Згідно ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. При цьому, віндикація як спосіб захисту права власності застосовується, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належним йому майном, і право на звернення до суду з вимогою про витребування майна від набувача має лише власник цього майна. Окрім того, частиною 2 ст. 388 ЦК України гарантовано особам, які придбали майно у порядку, встановленому для виконання судових рішень, захист їх прав від можливого витребування від них майна. А щодо майна, проданого з прилюдних торгів на підставі виконавчого напису нотаріуса, та арештоване державним виконавцем майно, а також майно, яке є предметом застави (іпотеки), не є таким, що вибуло з володіння боржника поза його волею. Як встановлено в судовому засіданні, і це підтверджується матеріалами справи, спірне майно, яке було предметом іпотеки, було набуто КС «Херсонський кредит» на підставі акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення кредитної заборгованості [PERSON], оскільки прилюдні торги не відбулися стягувач, тобто КС «Херсонський кредит» виявив бажання залишити за собою непродане майно, яке раніше належало [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про придбання майна від 24.09.2009 р. та витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 21.10.2009 року. Таким чином, [PERSON] не є власником спірного майна, і це майно не є таким, що вибуло з володіння боржника поза її волею, а тому законних, обґрунтованих підстав для витребування оспорюваного майна із чужого незаконного володіння в порядку ст. 388 ЦК України у суду немає. З огляду на викладене в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed