Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою про видачу обмежувального припису, яку підтримала у судовому засіданні та вимоги мотивує тим, що у період з 1983 року по 2011 рік вона, [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у подружжя народилася дитина, син [PERSON] [INFO] . Протягом тривалого часу у неї із сином погіршилися стосунки через спосіб життя останнього та відношення до самого життя. [PERSON] , [INFO] , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: [ADDRESS] , постійно її ображає, вчиняє відносно неї домашнє насильство, внаслідок чого, з метою захисту життя і здоров`я, [PERSON] вимушена звертатися до правоохоронних органів; відносини з сином стали просто нестерпними. 29.08.2021 року, 08.09.2021 року та 21.10.2021 року інспектором служби протидії домашньому насильству Сумського РУП ГУНП в Сумській області вчинено термінові заборонні приписи стосовно кривдника [PERSON] , якими встановлено заборону останньому у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою [PERSON] . Проте, [PERSON] все одно продовжує вчиняти домашній терор, не залишає матір у спокої, висловлює погрози фізичною розправою, чинить психологічний тиск, вчиняє сварки, що супроводжуються нецензурною лайкою. Таким чином, задля забезпечення дієвого та ефективного захисту від повторного вчинення домашнього насильства, заявник просить суд: застосувати обмежувальний припис відносно [PERSON] , заборонивши останньому перебувати в місці спільного проживання (перебування) з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонивши наближатися на відстань ближче 500 м до місця перебування [PERSON] ; заборонивши на час дії обмежувального припису (строком на 6 місяців) у будь-який спосіб спілкуватися з матір`ю [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] , повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, будь-яких пояснень з приводу заявлених вимог не надав, що, відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення заявника та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що заява про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , [INFO] . 29.08.2021 року, 08.09.2021 року та 21.10.2021 року інспектором служби протидії домашньому насильству Сумського РУП ГУНП в Сумській області вчинено термінові заборонні приписи (серія АА №106069, серія АА №106015, серія АА №105820) стосовно кривдника [PERSON] , якими встановлено заборону останньому у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою [PERSON] . Однак, тимчасові заборонні приписи не сприяють припиненню проявів домашнього насильства з боку [PERSON] відносно своєї матері [PERSON] . Статтею 3 Конституції України визнано людину, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеку найвищою соціальною цінністю в Україні. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (ст. 27 Конституції України). Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Статтею 350-1 ЦПК України передбачено можливість звернення до суду особою, яка постраждала від домашнього насильства, із заявою про видачу обмежувального припису. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником, - у випадках, визначених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка зазнала домашнього насильства. Протидія домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на припинення домашнього насильства, надання допомоги та захисту постраждалій особі, відшкодування їй завданої шкоди, а також на належне розслідування випадків домашнього насильства, притягнення до відповідальності кривдників та зміну їхньої поведінки. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Пунктом 7 частини 1 статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно ст. 26 вказаного Закону, право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має, крім інших, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до вимог ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви, суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк від одного до шести місяців. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про існування обґрунтованих ризиків вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно постраждалої особи - матері [PERSON] , яка у свою чергу потребує захисту в порядку, встановленому ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Встановлені ризики є реальними, підтверджуються поясненнями заявника і матеріалами справи, не спростовані жодними належними доводами кривдника, а відтак наявні підстави для тимчасового покладення визначених обов`язків на останнього, шляхом видачі обмежувального припису строком на 6 місяців. За правилом ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved