Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду як законний представник неповнолітнього сина [PERSON] з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що [PERSON] навчається в 6-Б класі Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 29 м. Суми. 26 листопада 2018 року її та деяких батьків інших учнів 6-Б класу було викликано до директора Комунальної установи Сумської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №29 м. Суми, Сумської області Рогової В.І. та повідомлено, що від батьків [PERSON] , [INFO] , учениці цього ж класу надійшло звернення щодо її травмування. Під час зустрічі були присутні і батьки [PERSON] , які повідомили, що 08 листопада 2018 року в комунальній установі Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів в 6-Б класі на уроці історії відбувся вихлоп хлопушки, яким нібито завдано шкоди здоров`ю їх дитини, а саме «акустична травма, 2-х сторонній травматичний отит». Позивачем, та іншими батьками при вказаній зустрічі обґрунтовано було надано пояснення, що їх діти не мають ніякого відношення до захворювання [PERSON] , копія довідки, яку показали батьки дівчинки містила в собі опис одностороннього отиту (на що позивачем звернено увагу всіх присутніх. Позивач за своєю професією є сімейним лікарем, з досить великим стажем роботи та має відповідну кваліфікацію), а отже володіє достатніми знаннями, щоб відрізнити документ, який є медичним висновком про наявність травми та її характер від інших довідок, в яких йдеться про таке захворювання пацієнта як отит). 28 листопада 2018 року позивачці, зі слів інших батьків, стало відомо, що відповідачем було проведено розслідування нещасного випадку, який нібито трапився 08 листопада 2018 року в 6-Б класі на уроці історії з [PERSON] , про що складено відповідний акт. Крім того, винуватцем вказаного випадку начебто є [PERSON] 04 грудня 2018 року у відповідь на адвокатський запит отримано копії наступних документів: наказу №342 від 26 листопада 2018 року «Про створення комісії з розслідування нещасноговипадку»; акту про нещасний випадок №10, що стався з учасником навчально-виховного процесу (вихованцем, учнем, студентом, курсантом, слухачем, стажистом, клінічним ординатором, аспірантом, докторантом навчального закладу); пояснювальні вчителів [PERSON] та [PERSON] . Заяви батьків [PERSON] та пояснювальних дітей не надано. Позивач наголошує на тому, що розслідування вказаного випадку проводилося з порушеннями вимог чинного законодавства. Акт про нещасний випадок №10 від 28 листопада 2018 року є необґрунтованим та протиправним, а інформація, яка міститься в останньому є недостовірною, неповною та такою, що порушує честь та гідність [PERSON] . Зазначає, що в акті про нещасний випадок №10 від 28 листопада 2018 року необґрунтовано та безпідставно зазначено, що 08 листопада 2018 року на уроці історії в 6-Б класі стався нещасний випадок. З акту вбачається, що нібито [PERSON] підірвав хлопавку, чим було нанесено тілесні ушкодження потерплій - учениці 6-Б класу [PERSON] . При цьому, відсутній жодний належний та допустимий доказ травмування дівчини; докази ушкодження її здоров`я саме на уроці історії 08 листопада 2018 року, а не в іншому місці та за інших обставин; докази причинно-наслідкового зв`язку вихлопу хлопавки та ушкодження здоров`я [PERSON] . Інформація щодо [PERSON] була поширена шляхом складання акту про нещасний випадок № 10 від 28 листопада 2018 року, що стався з учасником навчально-виховного процесу (вихованцем, учнем, студентом, курсантом, слухачем, стажистом, клінічним ординатором, аспірантом, докторатом навчального закладу). Поширення щодо [PERSON] зазначеної недостовірної інформації, а саме вислови: «12. Обставини, за яких стався нещасний випадок - під час занять на уроці історії учень 6-Б класу [PERSON] підірвав хлопавку, яку кинув у відро для сміття. Під час вибуху постраждала знаходилася у класі, сиділа за другою партою біля стіни. 13. Вид нещасного випадку - нанесення тілесних ушкоджень. 14. Причини нещасного випадку - ушкодження внаслідок вибуху хлопавки», порушують немайнові права на честь та гідність позивача. Зазначена інформація є недостовірною, оскільки є неповною та не відповідає дійсності. Інформація, поширена відповідачем щодо дитини позивачки: по-перше, має негативний характер, оскільки безпідставно повідомляє третім особам про нанесення дитиною позивачки тілесних ушкоджень [PERSON] та такою, що, на переконання позивачки, порушує немайнові права дитини. По-друге, не є оціночним судженням, а обов`язок доказування її достовірності покладається на відповідача. Поширення неправдивої та негативної інформації свідчить про принизливе ставлення відповідача до позивача, що в свою чергу впливає на зниження цінності особи - приниження гідності. Також поширенням вказаної інформації відповідач створив негативну соціальну оцінку [PERSON] в очах оточуючих, порушивши його честь. Зважаючи на вищевикладене, вважає, що поширення недостовірної інформації щодо [PERSON] відповідачем завдано шкоди його немайновим інтересам, порушивши його гідність та честь. Крім того, вважає за необхідне додатково обґрунтувати в чому полягає: 1. Недостовірність інформації зазначеної в Акті про нещасний випадок №10 від 28 листопада 2018 року, а сам Акт необґрунтований та протиправний. 2. Порушення вимог чинного законодавства під час розгляду заяви батьків [PERSON] про нещасний випадок та підписання директором школи наказу №342 від 26 листопада 2018 року про створення комісії з розслідування нещасного випадку. Що стосується наказу № 342 від 26 листопада 2018 року та розгляду заяви батьків [PERSON] про нещасний випадок, зазначає, що 26 листопада 2018 року директор Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 29, м. Суми Сумської області Рогова В.І., відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 616 від 31 серпня 2001 року «Про затвердження Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах» зі змінами від 07 жовтня 2013 року у зв`язку з нещасним випадком, який трапився 08 листопада 2018 року з ученицею 6-Б класу [PERSON] , підписала наказ, яким створено комісію по розслідуванню нещасного випадку. Крім того, п.2 зазначеного наказу надано комісії три робочі дні на проведення розслідування нещасного випадку, з`ясування обставин та причин, отримання пояснень у потерпілого, виявлення та опитування свідків та осіб, які допустили порушення нормативних актів. Проте, як вбачається з Акту та з наказу №342, нещасний випадок нібито відбувся 08 листопада 2018 року, а батьки звернулися до директора школи 26 листопада 2018 року (через 18 календарних днів). А отже, відповідно до п.13 «Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах» (далі Положення) таке розслідування повинно відбутись не протягом трьох робочих днів, а протягом календарного місяця з дня одержання письмової заяви, потерпілого (його батьків). Пунктом 13 Положення передбачено, що нещасний випадок, про який потерпілий не повідомив керівника навчального закладу протягом робочого (навчального) дня, коли трапився нещасний випадок, або наслідки якого проявилися не відразу і засвідчені лікувально-профілактичним закладом, розслідується протягом календарного місяця з дня одержання письмової заяви потерпілого (його батьків або особи, яка представляє інтереси потерпілого) згідно з цим Положенням. У цьому разі питання про складання акта Н-Н вирішується комісією з розслідування навчального закладу, яка утворюється наказом керівника навчального закладу, після всебічної перевірки заяви про нещасний випадок з урахуванням усіх обставин, медичного висновку про характер травми, можливої причини її походження, свідчень учасників та інших доказів. Одержання медичного висновку покладається на керівника навчального закладу. Враховуючи вищевикладене, директор комунальної установи Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Рогова В.І., підписавши наказ, яким створила комісію по розслідуванню нещасного випадку та надавши комісії строк на проведення розслідування - 3 дні, фактично позбавила останню можливості повно та всебічно перевірити заяву про нещасний випадок, з урахуванням усіх обставин, медичного висновку про характер травми, можливої причини її походження, свідчень учасників та інших доказів. Крім того, пп.2.3 п.2 наказу №342 від 26 листопада 2018 року директором комунальної установи Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Роговою В.І. покладено на комісію обов`язок скласти акт про нещасний випадок за формою Н-Н у п`яти примірниках та направити їй на затвердження. Звертає увагу суду на те, що вказані дії також суперечать п.13 Положення, оскільки, як вже вище зазначалося, в разі, якщо протягом робочого (навчального) дня не було повідомлено керівника навчального закладу про нещасний випадок - питання про складання акта Н-Н вирішується комісією з розслідування навчального закладу, яка утворюється наказом керівника навчального закладу, після всебічної перевірки заяви про нещасний випадок з урахуванням усіх обставин, медичного висновку про характер травми, можливої причини її походження, свідчень учасників та інших доказів. Враховуючи вищевикладене, наказ №342 від 26 листопада 2018 року суперечить п.13 Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах» №616 від 31 серпня 2001 року. Що стосується акту про нещасний випадок №10 від 28 листопада 2018 року, то вважає, що розслідування проведено поверхнево, а обставини викладені в цьому акті не відповідають дійсності. А саме, в Акті зазначено, що 08 листопада 2018 року відбувся нещасний випадок з потерпілою [PERSON] , [INFO] , ученицею 6-Б класу в кабінеті №214. Причиною нещасного випадку зазначено ушкодження внаслідок вибуху хлопавки, вид нещасного випадку - нанесення тілесних ушкоджень. Крім того, зазначено обставини, за яких стався нещасний випадок, а саме: «під час занять на уроці історії учень 6-Б класу [PERSON] підірвав хлопавку, яку кинув у відро для сміття. Під час вибуху постраждала знаходилася у класі, сиділа за другою партою біля стіни». При цьому в пояснювальній записці вчителя історії [PERSON] , яка була безпосередньо присутня на уроці, написано зовсім інше, а саме «08 листопада 2018 року після закінчення уроку історії у 6-Б класі у кабінеті №214 учень 6-Б класу [PERSON] кинув у кінець кабінету вихлопний засіб. Біля місця хлопка (біля вікна в кінці першого ряду) в цей час перебували [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а решта учнів класу, в тому числі і [PERSON] перебували біля дверей в іншому кінці класу». У висновках комісії про наслідки нещасного випадку вказано наступне: «комісією встановлено, що 08 листопада 2018 року о 17-25 в кабінеті №214 під час уроку історії учень 6-Б класу [PERSON] підірвав хлопавку. 26 листопада 2018 року після звернення батьків до адміністрації щодо травмування дитини, спираючись на висновки лікаря отоларинголога (дві довідки від 14.11.2018, 23.11.2018) складений даний акт щодо нещасного випадку, який стався з [PERSON] . Вини вчителя [PERSON] не встановлено». До Акту додано копії доповідної записки [PERSON] (вчителя географії - класного керівника 6-Б класу, який зовсім не був присутнім 08листопада 2018 року на уроці історії) та пояснювальної записки [PERSON] (вчителя історії). В обґрунтування незаконності Акту позивачка зазначає наступне. Комісія, яка була створена 26 листопада 2018 року з метою правильної, законної та обґрунтованої перевірки заяви батьків [PERSON] про нещасний випадок зобов`язана була перевірити наступне: - Наявність обмеженої в часі події, раптового впливу небезпечного фактору чи середовища; - Наявність шкоди здоров`я (в даному випадку [PERSON] ). - Причинний зв`язок між обмеженою в часі подією, раптовим впливом небезпечного фактору чи середовища та наявною шкодою здоров`я потерпілої. При цьому, Порядком чітко встановлено строк на \~ \~ \~ \~проведення розслідування, обов`язки керівника навчального закладу та якими саме документами повинно бути підтверджено шкоду здоров`я. Так, відповідно до п.2 розділу II Положення Керівник навчальною закладу, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний негайно направити письмовий запит до лікувально-профілактичного закладу для отримання медичного висновку про характер і тяжкість ушкодження потерпілого; протягом доби утворити наказом комісію з розслідування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування нещасного випадку. В Акті №10 від 28 листопада 2018 року відсутнє жодне посилання на медичний висновок лікувально-профілактичного закладу отриманий у відповідь на запит керівника школи. Отже, директор Комунальної установи Сумськаспеціалізована школа І-ІІІ степенів №29 м. Суми, Сумської області [PERSON] не виконала свій прямий обов`язок щодо направлення письмового запиту до лікувально-профілактичного закладу для отримання медичного висновку про характер і тяжкість ушкодження здоров`я учениці 6-Б класу [PERSON] . Натомість, комісією в обґрунтування ушкодження здоров`я дівчинки взято висновки лікаря отоларинголога (дві довідки від 14.11.2018,23.11.2018), довідки, які надано батьками дитини. Проте, матір`ю [PERSON] після особистого спілкування в телефонному режимі з позивачкою, через телефонний додаток «вайбер» направлено останній копію консультативного висновку лікаря-отоларинголога від 14 листопада 2018 року (на вказаний висновок йде також посилання в Акті). Проглянувши зазначений висновок з впевненістю можна дійти висновку, що останній не є належно оформленим та не може підтверджувати травмування [PERSON] , оскільки цей папірець не є медичним висновком про характер і тяжкість ушкодження здоров`я; відсутній підпис та печатка лікаря. Крім того, на вказаному «висновку» зазначено «Діагноз: акустична травма 7.11.2018 (цифра 7 ручкою виправлена на 8). Гострий 2хсторонній травматичний отит». Виникає питання, щодо походження вказаного папірця, дати травмування (7 чи 8) та, в разі, якщо ж цей папірець все-таки видав лікар, повноважень останнього одноособово у формі консультативного висновку встановлювати травму особи. Відповідно до п.5 та п.6 Класифікатору розподілу травм за ступенем тяжкості зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за №902/14169 від 07 серпня 2007 року та затвердженого наказом МОЗ України №370 від 04 липня 2007 року (далі Класифікатор) медичні працівники, що надають особі, яка постраждала, першу медичну допомогу, не видають висновку про тяжкість ушкодження. До їх компетенції належить визначення характеру подальшого лікування потерпілого (амбулаторне або стаціонарне), а також констатація летального результату. Медичний висновок про ступінь тяжкості виробничої травми дають на запит роботодавця та/або голови комісії з розслідування нещасного випадку на виробництві лікарсько-експертні комісії (ЛЕК) лікувально-профілактичного закладу, де здійснюється лікування особи, що постраждала, в строк до 1 доби з моменту надходження запиту. Також позивачем, було отримано від інших батьків копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого від 23 листопада 2018 року, який також не містить ні характеру травми, ні можливої причини її походження. Враховуючи вищевикладене, комісія провела розслідування та встановила наявність нещасного випадку з [PERSON] , не маючи жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував травмування останньої. Також, комісія провела розслідування та встановила наявність нещасного випадку з [PERSON] , не маючи медичного висновку про характер травми, можливої причини її походження. Виникає питання, чому комісія встановила, що безпосереднім учасником нещасного випадку є син позивачки ( [PERSON] , який нібито кинув хлопавку), і при цьому не звернулася до батьків останнього надати письмові пояснення по даному випадку. При цьому в листі №596 від 03 грудня 2018 року директор школи вказує про наявність пояснювальних записок інших дітей. Даний факт ще раз підтверджує поверхневий характер перевірки заяви батьків [PERSON] про нещасний випадок. Позивачка вважає, що вищевказаними документами порушуються не тільки честь та гідність дитини позивача, а також порушено ч.2 ст. 54 Закону України «Про освіту» та інші нормативні акти. Комісією необґрунтовано та незаконно зазначено в Акті, що саме внаслідок дій [PERSON] нанесено тілесні ушкодження [PERSON] . Як повідомляє позивачка, після затвердження Акту, її син [PERSON] перебуває в постійній нервовій напрузі, погано спить та часто прокидається вночі, внаслідок чого позивачка вимушена давати сину заспокійливі препарати; він з боязню почав відвідувати школу; крім того деякі діти почали дражнити його та всіляко намагатися принизити його самооцінку. Посилаючись на вказані обставини, просить суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність [PERSON] , [INFO] , інформацію поширену в акті про нещасний випадок №10, що стався з учасником навчально-виховного процесу (вихованцем, учнем, студентом, курсантом, слухачем, стажистом, клінічним ординатором, аспірантом, докторантом навчального закладу), затвердженому 28 листопада 2018 року директором Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №29 Роговою В.І., а саме: «12. Обставини, за яких стався нещасний випадок - під час занять на уроці історії учень 6-Е класу [PERSON] підірвав хлопавку, яку кинув у відро для сміття. Під час вибуху постраждала знаходишся у класі, сиділа за другою партою біля стіни. 13. \~ \~ \~ \~Вид нещасного випадку - нанесення тілесних ушкоджень. 14.Причини нещасного випадку ушкодження внаслідок вибуху хлопавки»; Визнати незаконним та скасувати акт про нещасний випадок №10 від 28 листопада 2018 року, що стався з учасником навчально-виховного процесу (вихованцем, учнем, студентом, курсантом, слухачем, стажистом, клінічним ординатором, аспірантом, докторантом навчального закладу), затверджений директором Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІступенів №29 м. Суми. Сумської області Роговою В.І.; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 січня 2019 року відкрите провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання у даній справі призначено на 04 квітня 2019 року. 15 лютого від директора Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 29, м. Суми, Сумської області Рогової В.І. надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, вважає вимоги незаконними та необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, а твердження позивачки про порушення немайнових прав неповнолітнього [PERSON] є надуманими і безпідставними. Відповідач і його посадові особи вчинили правомірні дії, які передбачені законодавством і є обов`язковими для виконання в ситуації, що пов`язана із подією, яка дійсно відбулася і є відображеною в акті, скасування якого вимагає від суду позивач. Акт про нещасний випадок №10 від 28 листопада 2018 року складено за передбаченою формою Н-Н у відповідності до повноважень колегіального органу - постійно діючої комісії з розслідування нещасного випадку на підставі наказу № 342 від 26 листопада 2018 року. Вказаний наказ видано керівником відповідача у відповідності до діючого законодавства в зв`язку із нещасним випадком, який трапився 08 листопада 2018 року з ученицею 6-Б класу [PERSON] . Вказаний наказ і проведення на його підставі розслідування ініційовані [PERSON] матір`ю учениці 6-Б класу [PERSON] , яка письмово звернулася до керівника відповідача із відповідною заявою від 26 листопада 2018 року і на підтвердження отриманих [PERSON] тілесних ушкоджень надала відповідні офіційні медичні документи. За результатами проведення розслідування вказаного нещасного випадку комісією був складений акт про нещасний випадок №10 від 28 листопада 2018 року, зміст якого відповідає отриманій комісією достовірній інформації і встановленим обставинам щодо подій, які відбулися 08 листопада 2018 року о 17 годині 25 хвилин в приміщенні відповідача - кабінет №214 в присутності учнів 6-Б класу, в тому числі потерпілої [PERSON] , і учителя історії [PERSON] , коли учень 6-Б класу [PERSON] , в інтересах якого поданий даний позов, вчинив підрив наявної у нього хлопавки. Вищевказані дії, які [PERSON] вчинив на власний розсуд і неочікувано для [PERSON] і більшості присутніх, не відповідали програмі занять, що були затверджені відповідачем і фактично проводилися. Тому стверджує, що інформація, яку містить акт про нещасний випадок №10 від 28 листопада 2018 року, є вірною і правдивою. В змісті цього акта зафіксовано факти і події, які дійсно відбулися. Відповідач підтримує негативне ставлення позивача до події, яка зафіксована в оспорюваному акті і відбулася за безпосередньої участі учня 6-Б класу [PERSON] , в інтересах якого поданий даний позов. Втім правомірні дії відповідача, вчинення яких, за припущенням позивача, негативно впливає на немайнові права малолітнього [PERSON] , є обов`язком відповідача, вчинені відповідно до вимог законодавства і відповідно фактичним обставинам подій (т. І а.с.60). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 квітня 2019 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , [PERSON] , витребувано документи, підготовче засідання відкладено до 24 червня 2019 року. Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з тим, що суддю Кривцову Г.В. призначено на посаду судді Верховного Суду у Касаційний цивільний суд, вказана справа передана у провадження судді Грищенко О.В. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 травня 2019 року справа прийнята до розгляду суддею Грищенко О.В., підготовче засідання призначено на 24 червня 2019 року. 24 червня 2019 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 10 липня 2019 року у зв`язку з клопотанням 3-ї особи та неявкою представника відповідача. 08 липня 2019 року від директора Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 29, м. Суми, Сумської області Рогової В.І. надійшли письмові пояснення по справі, в яких зазначаються обставини, аналогічні викладених у відзиві на позов (т.І а.с.111-112). 10 липня 2019 року у зв`язку з тим, що головуючий суддя Грищенко О.В. перебуває на лікарняному, підготовче засідання відкладено до 20 вересня 2019 року. 20 вересня 2019 року у зв`язку з тим, що головуючий суддя Грищенко О.В. перебуває на лікарняному, підготовче засідання відкладено до 03 січня 2020 року. 23 вересня 2019 року від представника третьої особи [PERSON] адвоката Шкриль Л.Г. надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначає, що факт нанесення тілесного ушкодження [PERSON] підтверджується висновком лікаря Лазаренко від 14 листопада 2018 року, в якому зазначено, що [PERSON] отримала акустичну травму 08 листопада 2018 року і як наслідок 2-х ст. травматичний отит, довідкою лікаря [PERSON] від 09 листопада 2018 року після проведеної аудіограми про встановлення діагнозу «Гострий лівобічний постравматичний середній отит», випискою із медичної карги стаціонарного хворого від 23 листопада 2018 року з діагнозом «Акустична травма 2-х ст. травматичний отит». Про вчинення дій - підрив хлопавки [PERSON] 08 листопада 2018 року в комунальній установі Сумської загальноосвітньої школи 1-111 ступенів в 6-Б класі на уроці історії підтвердили в своїх пояснювальних від 27 листопада 2018 року учитель історії [PERSON] та класний керівник [PERSON] . Вважає, що складання акту про нещасний випадок відповідачем відповідає нормам чинного законодавства. Батьки [PERSON] звернулися 26 листопада 2018 року до Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 29 з зверненням щодо травмування дитини 08 листопада 2018 року на уроці історії. 08 листопада 2018 року дитина [PERSON] зателефонувала матері [PERSON] і повідомила, що у неї дуже болить голова та вухо і розповіла, що це все сталось після того, як [PERSON] підірвав хлопавку. Мати після повернення дитини дала знеболююче, але стан дитини на наступний день не покращився і вона змушена була повести дитину [PERSON] 09 листопада 2018 року до лікаря [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За результатами проведеної аудіограми було встановлено діагноз «Гострий лівобічний посттравматичний середній отит» та призначено лікування. Після того, як лікування не дало позитивних наслідків [PERSON] звернулася до лікаря Назаренко в Північно-східний інститут (м. Суми, пр.-т Лушпи, 54), яка підтвердила раніше поставлений діагноз та направила [PERSON] на стаціонарне лікування до Сумської дитячої клінічної лікарні за адресою: м. Суми, вул. Ковпака,22. На стаціонарному лікуванні [PERSON] знаходилась з 15 листопада 2018 року по 23 листопада 2019 року. В зв`язку з тим, що дитина знаходилась на стаціонарному лікуванні, батьки звернулися до Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 29 26 листопада 2018 року та надали документи підтверджуючі причинний зв`язок нещасного випадку, який стався 08 листопада 2018 року. Після чого учбовим закладом і була створена комісія по розслідуванню нещасного випадку, а 28 листопада 2018 року було складено акт про нещасний випадок №10 (т. І а.с.158-161). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 січня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено дану справу для розгляду по суті на 03 березня 2020 року з викликом учасників справи. 03 березня 2020 року у зв`язку з тим, що головуючий суддя Грищенко О.В. перебуває на лікарняному, розгляд справи відкладено до 29 травня 2020 року. 29 травня 2020 року у зв`язку з тим, що головуючий суддя Грищенко О.В. перебуває на лікарняному, розгляд справи відкладено до 06 серпня 2020 року. Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з тим, що суддя [PERSON] звільнена у зв`язку з поданням заяви про відставку, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 липня 2020 року справа прийнята в провадження суддею Сидоренко А.П., призначена до судового розгляду на 15 жовтня 2020 року. 15 жовтня 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 12 січня 2021 року у зв`язку з клопотанням представника третіх осіб про відкладення. 21 грудня 2020 року від представника третіх осіб [PERSON] і [PERSON] адвоката Нестеренка М.В. надійшли пояснення на позовну заяву, в яких просить відмовити в задоволенні позовної заяви у повному обсязі. В поясненнях зазначає, що обґрунтовуючи доводи позивача про те, що розслідування проведене поверхнево, а висновки не відповідають дійсності, позивачка послалася на нібито відсутність «медичного висновку», за яким керівник навчального закладу відповідно має отримати на свій запит. Проте, чинне законодавство визначає, що в узькому розумінні термін «медичний висновок» вживається в деяких нормативних актах, не пов`язаних із нещасними випадками. Якщо не існує спеціального Порядку складання медичних висновків у випадках травмування дитини чи дорослої особи, то очевидно, що термін «медичний висновок» застосовується в широкому розумінні, як будь-який медичний документ, незалежно від назви, в якому зазначений діагноз особи за результатами медичного огляду, чи за результатами лікування. Такі документи містяться на а.с. 40 (Консультативний висновок лікаря отоларинголога), відповідно до якого 08 листопада 2018 року у малолітньої [PERSON] встановлені: акустична травма, 2-х сторонній травматичний отит), а також на а.с. 40 (Виписка із медичної карти стаціонарного хворого від 23 листопада2020 року), яка також підтверджує відповідний діагноз. Позивач не навів достатніх підстав ставити під сумнів відомості, зазначені у вказаних медичних документах. Дані документи були надані батьками потерпілої малолітньої [PERSON] для проведення розслідування і позивач не довів, що саме такий порядок отримання медичного висновку вплинув на достовірність розслідування. Також, позивач не зазначила, на яких підставах отримані під час розслідування документи слід вважати неналежними та недопустимими доказами (т.ІІ а.с.47-50). 12 січня 2021 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 30 березня 2021 року у зв`язку з закінченням процесуального часу. 30 березня 2021 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 19 липня 2021 року у зв`язку з необхідністю забезпечення у судове засідання явки свідків. В зазначеному судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, та надали суду пояснення, які відповідають змісту позовної заяви. Представник відповідача адвокат Конорєв В.О. позовні вимоги не визнав, просить суд з задоволенні позовних вимог відмовити. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , їх представник [PERSON] вважали, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Суд, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26 листопада 2018 року директором КУ Сумської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №29 м. Суми Роговою В.І видано наказ про створення комісії з розслідування нещасного випадку № 342. За цим наказом наказано: 1. Створити комісію по розслідуванню нещасного випадку у складі: [PERSON] голова комісії, заступник директора з ВР, [PERSON] заступник директора з НВР, [PERSON] член комісії, голова профспілкового комітету. 2. Комісії з розслідування нещасного випадку протягом трьох робочих днів: 2.1. Провести розслідування нещасного випадку, з`ясувати обставини і причини, отримати пояснення у потерпілого, виявити і опитати свідків та осіб, які допустили порушення нормативних актів. 2.2. Організувати роботу щодо усунення причин нещасного випадку, визначити відповідальних за це осіб. 2.3. Скласти акт про нещасний випадок за формою Н-Н у п`яти примірниках і направити на затвердження директору школи. До акту додати пояснення свідків, потерпілого та інші документи, що характеризують стан місця, де стався нещасний випадок, наявність шкідливих і небезпечних факторів, медичний висновок про стан здоров`я потерпілого в результаті нещасного випадку. 3. Заступнику директора з ВР [PERSON] протягом трьох робочих днів після затвердження акту Н-Н, направити його заступнику директора з НВР [PERSON] , ознайомити батьків потерпілого з висновками комісії, один примірник направити до управління освіти і науки Сумської міської ради (т.І а.с. 38-39). 28 листопада 2018 року комісією по розслідування нещасного випадку складено акт про нещасний випадок №10, що стався з учасником навчально-виховного процесу (вихованцем, учнем, студентом, курсантом, слухачем, стажистом, клінічним ординатором, аспіратом, докторантом навчального закладу), затверджений директором Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 29, м. Суми, Сумської області Роговою В.І. В акті зазначено, що 08 листопада 2018 року о 17 год. 25 хв. відбувся нещасний випадок з потерпілою [PERSON] , [INFO] , ученицею 6-Б класу Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 29, м. Суми в кабінеті №214. Вчитель, у класі якого стався нещасний випадок [PERSON] , класний керівник - [PERSON] . Обставини, за яких стався нещасний випадок: під час занять на уроці історії учень 6-Б класу [PERSON] підірвав хлопавку, яку кинув у відро для сміття. Під час вибуху постраждала знаходилася у класі, сиділа за другою партою біля стіни. Причиною нещасного випадку зазначено - ушкодження внаслідок вибуху хлопавки, вид нещасного випадку - нанесення тілесних ушкоджень. Свідки нещасного випадку вчитель історії [PERSON] , учні 6 Б класу. Висновок комісії про наслідки нещасного випадку - комісією встановлено, що 08 листопада 2018 року о 17-25 в кабінеті №214 під час уроку історії учень 6-Б класу [PERSON] підірвав хлопавку. 26 листопада 2018 року після звернення батьків до адміністрації щодо травмування дитини, спираючись на висновки лікаря отоларинголога (дві довідки від 14.11.2018, 23.11.2018) складений даний акт щодо нещасного випадку, який стався з [PERSON] . Вини вчителя [PERSON] не встановлено (т.І, а.с. 34). На ім`я директора Комунальної установи Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 29, м. Суми, Сумської області [PERSON] складено доповідну записку [PERSON] , вчителя географії. У доповідній він доводить до відома директора, що 08 листопада 2018 року на уроці історії, під кінець уроку, коли вчитель [PERSON] збиралася виводити дітей з класу, учень [PERSON] підірвав хлопавку в кінці класу. Перед уроком історії, при виході з кабінету біології також вибухнула хлопавка. Хлопавки учні класу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] купили в магазині Заливна, 15, вибухали їх ще й в корпусі молодшої школи (т.І а.с. 36). Учитель історії [PERSON] надала пояснювальну записку на ім`я заступника директора з виховної роботи [PERSON] , в якій вказала, що 08 листопада 2018 року після закінчення уроку історії 6-Б класу у кабінеті №214 учень [PERSON] кинув у кінець кабінету вихлопний засіб. Біля місця «хлопка» (біля вікна, в кінці першого ряду) в цей час перебували [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а решта учнів класу, в тому числі і [PERSON] перебували біля дверей в іншому кінці класу. З [PERSON] проведена бесіда з приводу порушення дисципліни. Скарг на стан здоров`я від учнів не було (т. І а.с. 37). У консультативному висновку лікаря-отоларинголога Лазаренка від 14 листопада 2018 року зазначено, що [PERSON] отримала акустичну травму 08 листопада 2018 року, 2-х ст. травматичний отит. Госпіталізація в ЛОР відділення Сумської обласної дитячої лікарні (т.І а.с.40). З копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , від 23 листопада 2018 року вбачається, що їй встановлено діагноз - акустична травма 2х сторонній травматичний отит (т.І а.с.41). Наказом Міністерства освіти і науки України № 616 від 31 серпня 2001 року затверджено Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах (тут і далі Положення), яке встановлює єдиний порядок розслiдування та ведення облiку нещасних випадкiв, що сталися з вихованцями, учнями, студентами, курсантами, слухачами, стажистами, клінічними ординаторами, аспірантами, докторантами (далі учасники навчально-виховного процесу) під час навчально-виховного процесу, у тому числі під час трудового та професійного навчання в навчальних закладах на території України, і поширюється на дошкільні, загальноосвітні, професійно-технічні, позашкільні, вищі навчальні заклади, заклади післядипломної освіти незалежно від форм власності й підпорядкування. За п. 4 розділу І Положення (тут і далі - в редакції, яка діяла станом на час виниклих правовідносин 08 листопада 2018 року) розслідуванню підлягають нещасні випадки, що трапилися з учасниками навчально-виховного процесу під час навчально-виховного процесу і призвели до тимчасового (більш як на один робочий (навчальний) день залежно від типу та організації роботи навчального закладу) або стійкого погіршення стану здоров`я чи їх смерті, а саме: травми через нанесення тiлесних ушкоджень різного походження, у тому числі нанесених iншою особою, предметами, отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани, інші надзвичайні події), контакту з представниками тваринного та рослинного світу. У відповідності до п. 6 розділу І Положення погіршення стану здоров`я або втрату працездатності внаслідок нещасного випадку встановлює та засвідчує лікувально-профілактичний заклад. Лікувально-профілактичний заклад, куди доставлено потерпілого внаслідок нещасного випадку, що стався пiд час навчально-виховного процесу, на письмовий запит керiвника навчального закладу надає медичний висновок про стан потерпілого та характер ушкоджень. Розділом ІІ вказаного Положення регулюються питання розслідування нещасних випадків. Так у пунктах 1, 2, розділу ІІ Положення вказано, що про кожний нещасний випадок, що трапився під час навчально-виховного процесу за обставин, що визначені в пункті 5 розділу І цього Положення, потерпілий або свідок нещасного випадку повинен повідомити безпосереднього керiвника (учителя, вихователя, викладача, іншу особу, яка була присутня під час проведення заходів навчально-виховного процесу в навчальному закладі чи за його межами), який зобов`язаний: термiново органiзувати надання першої медичної допомоги потерпiлому, у разі необхідності - його доставку до лікувально-профілактичного закладу; зберегти обстановку на мiсцi в тому станi, в якому вона була на момент подiї (якщо це не загрожує життю i здоров`ю тих, хто там перебуває, i не призведе до бiльш тяжких наслiдкiв); повідомити про те, що сталося, керівника навчального закладу та особу, на яку покладено відповідальність за охорону праці, безпеку життєдіяльності в навчальному закладі. Керiвник навчального закладу, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний негайно: ужити заходiв щодо усунення причин, що викликали нещасний випадок; повiдомити батьків потерпiлого (особу, яка представляє його iнтереси); направити письмовий запит до лікувально-профілактичного закладу для отримання медичного висновку про характер i тяжкiсть ушкодження потерпілого; протягом доби утворити наказом комісію з розслiдування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування нещасного випадку. Про нещасний випадок, що стався з учасником навчально-виховного процесу через нанесення тілесних ушкоджень внаслідок бійок, скоєння правопорушень під час навчально-виховного процесу, керівник навчального закладу також інформує правоохоронні органи. Згідно п. 6 Розділу ІІ Положення комiсiя з розслiдування нещасного випадку зобов`язана протягом трьох робочих днів з дати її утворення провести розслiдування нещасного випадку. У разі необхідності проведення експертиз, лабораторних досліджень, випробувань, надання інших документів для встановлення обставин та причин нещасного випадку строк розслідування може бути продовжено за погодженням з органом управління освітою вищого рівня, але не більше ніж на місяць. Рішення про таке продовження приймає комісія з розслідування нещасного випадку, наказ про продовження строку розслідування видає керівник навчального закладу, який затвердив склад комісії. У відповідності до п. 7 розділу ІІ Положення під час проведення розслідування нещасного випадку комісія повинна: з`ясувати обставини i причини нещасного випадку; отримати пояснення у потерпiлого; виявити i опитати свiдкiв та осiб, якi допустили порушення нормативно-правових актів з охорони праці та безпеки життєдіяльності; розробити заходи щодо усунення причин нещасного випадку, визначити вiдповiдальних за це осiб; скласти акт про нещасний випадок за формою Н-Н (далі - акт Н-Н) згідно з\~додатком 1\~до цього Положення у п`яти примiрниках, який затверджується керiвником навчального закладу. До акта Н-Н додаються пояснення свiдкiв, потерпiлого та iншi документи щодо обставин нещасного випадку, наявності шкiдливих i небезпечних факторiв та медичний висновок про стан здоров`я потерпілого в результаті нещасного випадку. За положеннями п. 13 розділу ІІ Положення нещасний випадок, про який потерпілий не повідомив керівника навчального закладу протягом робочого (навчального) дня, коли трапився нещасний випадок, або наслідки якого проявилися не відразу і засвідчені лікувально-профілактичним закладом, розслідується протягом календарного місяця з дня одержання письмової заяви потерпілого (його батьків або особи, яка представляє інтереси потерпілого) згідно з цим Положенням. У цьому разі питання про складання акта Н-Н вирішується комісією з розслідування навчального закладу, яка утворюється наказом керівника навчального закладу, після всебічної перевірки заяви про нещасний випадок з урахуванням усіх обставин, медичного висновку про характер травми, можливої причини її походження, свідчень учасників та інших доказів. Одержання медичного висновку покладається на керівника навчального закладу. Доводи позивача з приводу порушення вимог Положення в частині встановлення терміну розслідування, визначеного в наказу № 342 від 26 листопада 2018 року «Про створення комісії з розслідування нещасного випадку», не заслуговують на увагу, оскільки відомостей про те, що зазначений наказ визнаний протиправним, недійсним або його скасовано, суду не надано. Крім того, у відповідності до п. 6 розділу ІІ Положення, в разі необхідності строк розслідування може бути продовжено за рішенням комісії про таке продовження. Отже саме на розсуд комісії з розслідування нещасного випадку законодавством встановлено можливість прийняття рішення про продовження терміну проведення розслідування нещасного випадку не більше ніж на місяць в разі такої необхідності. При розгляді справи не було встановлено обставин порушення комісією з розслідування нещасного випадку питання про продовження терміну розслідування нещасного випадку, таке рішення нею не приймалось, що свідчить про те, що вказана комісія вважала достатнім визначеного у наказі часу для проведення такого розслідування. В той же час з оскаржуваного акту про нещасний випадок вбачається, що його висновок ґрунтується на підставі довідки від 14 листопада 2018 року та консультативного висновку від 23 листопада 2018 року, в яких вказано про отримання [PERSON] акустичної травми, 2х стороннього травматичного отиту. Проте в порушення п. 13 розділу ІІ Положення вказані медичні документи не містять відомостей про можливу причину походження травми, а тому висновок відповідача щодо наявності причинного зв`язку між подією та наявною шкодою здоров`я потерпілої є сумнівним. Також в порушення розділу ІІ Положення та наказу про створення комісії з розслідування нещасного випадку від 26 листопада 2018 року № 342, під час розслідування нещасного випадку комісією з розслідування нещасного випадку не було допитано усіх учасників події, якими, зокрема є неповнолітні [PERSON] , [PERSON] , а також учні, які були присутні під час події, яка сталася 08 листопада 2018 року. Вказані обставини свідчать про те, що відповідачем не виконано вимоги законодавства щодо всебічної перевірки заяви про нещасний випадок, а тому позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування акту про нещасний випадок № 10 від 28 листопада 2018 року підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про визнання викладеної в акті про нещасний випадок інформації недостовірною та такою, що принижує честь і гідність позивача, суд приходить до такого висновку. З роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009\~\~року (далі Постанова Пленуму ВСУ), вбачається, що позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Зі змісту ст. 297 ЦК України вбачається, що кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. У п. 15 постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Також, поширенням інформації є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. За п. 15 постанови Пленуму ВСУ недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму ВСУ у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження. У такому ж порядку не можуть розглядатися наукові спори, тобто вимоги про спростування інформації наукового характеру. Відповідно до ч.1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~Відповідно до ч.2\~ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, під способом захисту суб`єктивних цивільних прав та інтересів розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких суд здійснює поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав чи інтересів та вплив на правопорушника. Разом з тим, особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ч.1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зі змісту Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України 31 серпня 2001 року № 616 вбачається, що саме до дискреційних повноважень комісії з розслідування нещасного випадку належить право розслідувати нещасний випадок, обставини, за яких він стався та встановлювати наявність причинного зв`язку між тілесними ушкодженнями, що отримав потерпілий та нещасним випадком, який було зафіксовано відповідно до вимог чинного законодавства. Вказана обставина не дозволяє надати оцінку достовірності або недостовірності інформації, викладеної в акті про розслідування нещасного випадку, оскільки відноситься до компетенції комісії з розслідування нещасного випадку. В разі незгоди з таким висновком особа, висновок відносно якої безпосередньо стосується, не позбавлена можливості оскаржити акт про нещасний випадок в судовому порядку, чим позивач і скористався у зазначеному випадку. Тому зазначені позовні вимоги про визнання недостовірною і такою, що принижує честь і гідність інформації, що викладена у п. п.12,13,14 акту про нещасний випадок № 10 від 28 листопада 2018 року, що стався з учасником навчально-виховного процесу (вихованцем, учнем, студентом, курсантом, слухачем, стажистом, клінічним ординатором, аспіратом, докторантом навчального закладу) не підлягають задоволенню в силу неналежності обраного позивачем способу захисту. На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial