Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 02 серпня 2008 року у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №173. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 02 серпня 2008 р. між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, прощо зроблено актовий запис за №173. У шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Як зазначає [PERSON] шлюб із відповідачем склався невдалим, оскільки останній з часу одруження ніде не працював та матеріально сімю не забезпечував. Крім цього, в нетверезому стані влаштовував сварки та скандали із нею, виражався в її сторону нецензурними словами, чим принижував її людську гідністю. Враховуючи вищенаведене, а також те, що вони протягом року проживають окремо, не спілкуються, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, тому просить позов задоволити. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до позову. Просила позовні вимоги задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 02 серпня 2008 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Личаківському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №173, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серія І-СГ №270024. /а.с.7/. У шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, серія І-СГ №490401. /а.с.9/. Як зясовано у судовому засіданні, [PERSON] проживає та перебуває на утриманні [PERSON] Крім цього, судом встановлено, що спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не складається, оскільки протягом року проживають окремо, не спілкуються, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Також, судом встановлено, що [PERSON] остаточно втратила почуття любові та поваги до [PERSON] на протязі тривалого часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Малолітня дитина проживає із позивачкою та перебуває на повному її утриманні та вихованні. Отже, враховуючи вищенаведене та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved