Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментна на малолітню дитину. У позові зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 09.04.2010 року, який розірвано 17.08.2010 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, участі у її вихованні не приймає. Просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій у розмірі 2000 грн. щомісяця з індексацією до досягнення дитиною повноліття, а також за три минулі роки з дня подачі позову. В судовому засіданні позивач та її представники підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просили про його задоволення. Відповідач визнав позов частково, пояснивши, що у добровільному порядку надає матеріальну допомогу дитині шляхом щомісячних переказів на карту позивача по 10000 грн. Також купував дитині одяг, взуття та оплачував путівки на її оздоровлення. З цих підстав просив задовольнити позов частково, стягнути з нього аліменти на утримання його малолітньої дитини у розмірі 2000 грн., у задоволенні позову про стягнення аліментів за минулі три роки відмовити. Вислухавши пояснення позивача, доводи її представників, пояснення відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2010 року (а.с. 8), який припинено 17.08.2010 року на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис № 337 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження дитини її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с 4). Малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матірю, домовленість щодо участі батька в утриманні дочки не досягнута. За положеннями ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України на батьків покладено обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а способи виконання обовязку утримувати дитину батьки визначаються за домовленістю. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових кошті, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд за заявою одержувача аліментів визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначених судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За наведених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягненню з відповідача підлягають аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. і саме такий розмір з урахуванням визнання відповідачем позову та доходів позивача забезпечить належний рівень життя малолітньої дитини, необхідний для її гармонійного розвитку. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулі три роки задоволенню не підлягають з таких підстав. За змістом ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Всупереч зазначеної норми закону позивач не надала жодних доказів на підтвердження того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, а він ухилявся від їх сплати. З огляду на те, що цивільне судочинство у відповідності до вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін, суд не вбачає підстав для задоволення позову про стягнення аліментів за минулий час.

Outcome: partial