Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться по вул. Городецького, 12а, в с. Вербилівці Рогатинського району Івано-Франківської області, а саме: житловий будинок (літ. А) загальною площею 52,1 кв. м, в т. ч. житловою площею 37,9 кв. м, стайню (літ. Б) площею 24,1 кв. м, літню кухню (літ. В) площею 19,1 кв. м, в порядку спадкування за заповітом після смерті її баби, [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 30 квітня 1998 року у с. Вербилівці Рогатинського району Івано-Франківської області померла [PERSON], якій належали вказані житловий будинок та господарські будівлі. Відповідно до заповіту [PERSON] призначила її своїм спадкоємцем. Зазначає, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття проживала разом із спадкодавцем, однак після звернення до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову у вчиненні цієї нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач та його представник, [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вербилівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно з копією свідоцтва про смерть І-НМ № 099328 від 01 травня 1998 року [PERSON] померла 30 квітня 1998 року в с. Вербилівці Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідно до копії заповіту від 21 березня 1998 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Вербилівської сільської ради, [PERSON] заповіла своє майно [PERSON]. На підставі копії свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 097192 від 02 вересня 2011 року судом встановлено, що [PERSON] змінила прізвище після реєстрації шлюбу на [PERSON]. Відповідно до довідки № 869, виданої 08.09.2015 виконавчим комітетом Вербилівської сільської ради, [PERSON] на день смерті [PERSON] проживала разом з нею в с. Вербилівці. Згідно із ст. 549 ЦК УРСР , чинною на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Це означає, що [PERSON] прийняла спадщину [PERSON]. Постановою № 1307/02-31 від 22 жовтня 2016 року державний нотаріус Рогатинської районної державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з неподанням нею документів, що підтверджують право власності [PERSON] на житловий будинок та господарські будівлі. Згідно з копіями технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 12 а по вул. Городецького в с. Вербилівці Рогатинського району Івано-Франківської області та довідки № 477, виданих ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 15 жовтня 2015 року, до його складу входять: житловий будинок (літ. А) загальною площею 52,1 кв. м, в т. ч. житловою площею 37,9 кв. м, стайня (літ. Б) площею 24,1 кв. м, літня кухня (літ. В) площею 19,1 кв. м. Відповідно до довідки № 477, виданої ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 15 жовтня 2015 року, та копії свідоцтва про право власності на жилий будинок від 16 січня 1989 року за колгоспним двором, головою якого була [PERSON], було зареєстровано право власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Городецького, 12 а, (вул. Леніна, 33) в с. Вербилівці Рогатинського району. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Як зазначено в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що [PERSON] була власником спірних житлового будинку та господарських будівель, судом не встановлено інших осіб, які прийняли її спадщину, окрім [PERSON], суд дійшов висновку, що позивач набула право власності на спадкове майно і це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved