Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вище вказаним позовом, в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2008 р. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Фактичні шлюбні відносини між ними припиненні, шлюб носить формальний характер, подальше його збереження та примирення не можливе. Спору щодо місця проживання дитини не має, дитина залишається проживати з нею, але його утримання потребує матеріальної допомоги. У звязку з цим, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених в ньому та наполягала на його задоволенні, також пояснила, що через постійні сварки спільне життя стало не можливим, на примирення з відповідачем не згодна. Після розірвання шлюбу прізвище бажає залишити без змін. Також зазначила, що оскільки відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, життям дитини не цікавиться, працює автомеханіком та має постійний дохід. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому порядку, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, оскільки по справі надано достатньо доказів, що підтверджують позовні вимоги. Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 27.10.2008 року виконавчим комітетом Брилівської селищної ради Цюрупинського району Херсонської області було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Відповідно до свідоцтва про народження серія І-КГ № 225474 від 20.10.2016, сторони по справі є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] Згідно довідки № 2019 від 21.10.2016 року, виданої виконавчим комітетом Голопристанської міської ради Херсонської області, [PERSON] проживає в [INFO] (Комсомольська), 4 разом зі своїм сином - [PERSON], [INFO], який знаходяться на повному її утриманні. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сімї. Основна причина розпаду сімї - це різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові і довіри один до одного, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до норм ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити за нею прізвище «Войтюк». Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Статтею 180 Сімейного Кодексу України, передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має регулярний дохід, працює автомеханіком. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Визначаючи розмір аліментів суд враховує майновий та фізичний стан відповідача, будь-яких доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, або має інших утриманців, суду надано не було. Враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає, що позовні вимоги в частині розміру стягуваних аліментів, який складає 900 грн. обґрунтовані, тому позовні вимоги підлягають задоволенню . Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved