Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Токмацької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування свого позову зазначила, що вона є власницею квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.08.2011 року та витягом про державну реєстрацію права власності на підставі свідоцтва про спадщину від 12.09.2011 року. Разом з позивачкою в будинку зареєстрована [PERSON] - відповідачка по справі. [PERSON] з 2013 року та по даний час в зазначеній квартирі не проживає. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачка не бажає, у зв'язку з чим, позивачка змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, не має змоги оформити субсидію, є непрацездатною особою - пенсіонером та інвалідом 3 групи, не може розпоряджатися належним їй майном у повному обсязі, через що змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимог підтримали та просили задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала, просила задовольнити. Представник третьої особи виконавчого комітету Токмацької міської ради в судове засідання не з'явився, до суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, повністю покладався на розсуд суду. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власницею 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.08.2011 року, який зареєстровано в реєстрі за № 2815, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.08.2011 року, витягом про державну реєстрацію прав КП «Абрис» Токмацької міської ради від 12.09.2011 року. Згідно довідки про склад сім'ї, виданої ОСББ «Альянс-62» від 29.03.2017 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] - позивачка по справі, та[PERSON] - відповідачка по справі, яка з 2013 року за даною адресою не проживає. Факт реєстрації відповідачки за адресою: [ADDRESS] також підтверджується даними відділу реєстрації виконавчого комітету Токмацької міської ради. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили доводи позивача з приводу того, що [PERSON]з 2013 року не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], місце її знаходження їм не відомо. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. [PERSON] являється повнолітньою особою, договір найму житла між позивачем та відповідачем не укладався. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрація місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в зв'язку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується.

Outcome: approved