Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнанння права власності на спадщину, третя особа: відділ держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що свого часу [PERSON] - чоловіку її рідної тітки, був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії РІ №688846 від 14 січня 2002 року, на підставі рішення виконавчого комітету Тавільжанської сільської ради №174 від 13 листопада 2001 року, яким посвідчується право останнього на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5, 2799 га (розбита на дві земельні ділянки розмірами 5,1440 га та 0,1359 га) яка розташована на території Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області. Цю земельну ділянку після його смерті успадкувала [PERSON] - рідна тітка позивачки, яка померла 19 квітня 2010 року. Після смерті останньої єдиною спадкоємицею стала матір позивачки [PERSON], яка в строк, передбачений законом прийняла спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом так і не встигла, вона померла 26 березня 2011 року. Позивач 19 жовтня 2012 року звернулася до Купянської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку як за спадкоємцем за законом. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, надавши до суду заяви в яких вимоги викладені в позовній заяві повністю підтримали, просили суд розглянути справу в їх відсутність. Представник відповідача Тавільжанський сільський голова [PERSON] до суду не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність. Представник третьої особи начальник відділу держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області [PERSON] до суду не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з посвідкою про народження №921024, [PERSON] народилася 04 червня 1936 року, про що в книзі записів громадянського стану про народження за 1936 рік зроблений відповідний запис №45. Батько [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно з посвідкою про народження №661896, [PERSON] народилася 16 травня 1938 року, про що в книзі записів громадянського стану про народження за 1938 рік зроблений відповідний запис №40. Батько [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯР №464433 від 28 листопада 1958 року, виданого Купянськ Вузловською селищною радою Харківської області, [PERSON] одружилася з [PERSON] 27 листопада 1958 року, після чого змінила своє прізвище на [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР №177879 від 10 січня 1962 року, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] одружилася з [PERSON] 10 січня 1962 року, після чого змінила своє прізвище на [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-АГ №686890, виданого Купянськ Вузловською селищною радою Харківської області, [PERSON] народилася 24 березня 1970 року, актовий запис №52. Батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №688846 від 14 січня 2002 року, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Тавільжанської сільської ради №174 від 13 листопада 2001 року, передана земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5, 2799 га (згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки вона складається з двох земельних ділянок розмірами 5,1440 га та 0,1359 га), яка розташована на території Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області. Згідно зі свідоцтвом про смерть, серії І-ВЛ №188782 від 01 вересня 2008, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] помер 31 серпня 2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис №37. Місце смерті: с. Горобївка Дворічанського району Харківської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №702 від 01 квітня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], який помер 31 серпня 2008 року спадкоємцем його майна в цілому є його дружина [PERSON]. Спадкове майно, складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,2799 га (з них ріллі 5,1440 га, сіножаті 0, 1359 га), яка розташована на території Тавільжанської сільської ради, Дворічанського району Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №688846 від 14 січня 2002 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Тавільжанської сільської ради №174 від 13 листопада 2001 року. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів за №466 від 14 січня 2002 року. Згідно зі свідоцтвом про смерть, серії І-ВЛ №269557 від 20 квітня 2010 року, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] померла 19 квітня 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис №16. Місце смерті: с. Горобївка Дворічанського району Харківської області. Відповідно до заяви [PERSON] №395 від 14 вересня 2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області, [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї рідної сестри [PERSON], яка складається з: житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Горобївка, вул. Соснова, б. 23, Дворічанського району Харківської області; земельної ділянки, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області; грошових вкладів з нарахованими відсотками. Згідно зі свідоцтвом про смерть, серії І-ВЛ №295038, виданого Купянськ Вузловською селищною радою Харківської області, [PERSON] померла 26 березня 2011 року, про що зроблено відповідний актовий запис №37. Місце смерті: смт. Купянськ Вузловий, м. Купянськ Харківської області. Постановою державного нотаріуса Купянської державної нотаріальної контори №2146/02-31 від 19 жовтня 2012 року, позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла 26 березня 2011 року. Відповідно до ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно з ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1262 Цивільного кодексу України, у другу чергу на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved