Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона, на підставі договору купівлі-продажу від 25.02.2016 року, є власником квартири [NUMBER] що розташована за адресою: [ADDRESS] Також, в ній зареєстрований відповідач, який є колишнім власником цього житла. Відповідно до умов вказаного договору купівлі-продажу, [PERSON], разом із іншими співвласниками, зобов`язався знятися з реєстрації протягом двох місяців після нотаріального посвідчення цього договору, але до цього часу він свої зобов`язання не виконав, в добровільному порядку з реєстрації у вказаному жилому приміщенні не знімається, що позбавляє позивачку права вільно розпоряджатись своїм майном та покладає на неї тягар по сплаті комунальних послуг за відповідача. Позивачка у судове засідання не з'явилася, у своїй письмовій заяві просила її позовну заяву задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте, до судового засідання від його представника - [PERSON], яка діє на підставі доручення, надійшла письмова заява, в якій остання проти задоволення позову не заперечувала, справу просила розглядати в свою відсутність. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.02.2016 року, належить квартира [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] що підтверджується наявною в матеріалах справи ксерокопією договору купівлі-продажу від 25.02.2016 року НАТ 635707 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. серії [NUMBER] За умовами п.10 договору купівлі-продажу продавці зобов'язалися знятись з реєстрації протягом двох місяців з моменту нотаріального посвідчення цього договору, проте до цього часу [PERSON] свої зобов`язання не виконав, з реєстрації з реєстрації з вказаного жилого приміщення не знявся. З системного аналізу норм ЦК України, що регулюють право власності особи на житло, вбачається, що власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла, оскільки є від нього похідним. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач: [PERSON], як колишній власник вказаної вище квартири втратив право користування нею з моменту визнання права власності на спірну квартиру за [PERSON], а тому вимоги позивачки щодо визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [NUMBER] що розташована в [ADDRESS] ґрунтуються на вимогах закону, і є такими, що підлягають задоволенню. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України,

Outcome: approved