Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, у якій зазначила, що має необхідність оформлення пенсії, однак, цього не вдається зробити через неправильність запису прізвища та по-батькові у документах, що посвідчують її трудовий стаж та в інших правовстановлюючих документах. Так, у свідоцтві про народження вона записана як [PERSON]. В атестаті про отримання професійно-технічної освіти вже змінено її іменування по-батькові із «Зеновївна» на «Зеновіївна». При влаштуванні на роботу у 1976 році, їй була оформлена трудова книжка, в якій російською мовою записано її іменування як «Гарматюк Оксана Зиновьевна», аналогічний запис містить книга розрахунків заробітної плати працівникам та службовцям радгоспу ім. Кірова за 1987 1991 рр. 27.01.1979 року, уклавши шлюб, змінила прізвище «Гарматюк» на шлюбне прізвище «Хозєєва», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану, та у подальшому було відображено у свідоцтвах про народження її дітей, де вона записана як матір з вищевказаним шлюбним прізвищем. Також, після укладання нею шлюбу, у трудовій книжці зроблено відповідний запис - поряд з дошлюбним прізвищем через дефіс російською мовою вказано шлюбне прізвище «Хозеева». При укладанні шлюбу, однак, її іменування по-батькові в актовому записі зазначено як «Зеновіївна», а у свідоцтвах про народження дітей «Зіновіївна». У паспорті громадянки України ПІП заявниці записано як «Хозеєва Оксана Зіновіївна». Таким чином у свідоцтві про народження, атестаті, трудовій книжці, актовому записі про шлюб, свідоцтвах про народження дітей та паспорті громадянки України записи прізвища та по-батькові заявниці відрізняються одне від одного наступним чином: -[PERSON] Зеновївна; -[PERSON] Зеновіївна; -[PERSON] - [PERSON] Зиновьевна (російською мовою); -[PERSON] Зеновіївна; -[PERSON] Зіновіївна; -[PERSON] Зіновіївна. Кожен з указаних документів має значення для оформлення пенсії, оскільки підтверджує наявність трудового стажу, в який входить також період навчання та відпусток, повязаних з вагітністю і пологами та з вихованням дітей. При зверненні до управління Пенсійного фонду заявниці було відмовлено у прийнятті документів і вказано на згадані невідповідності у них, які унеможливлюють їх ідентифікацію як таких, що належать саме заявниці. З огляду на викладене [PERSON] просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме: атестату №4203 від 15.07.1976 р. про закінчення Технічного училища №2 м. Тернопіль; трудової книжки від 15.07.1976 р.; свідоцтва про народження доньки [PERSON], серії 11-НМ № 277005 від 15.09.1979 р.; свідоцтво про народження сина [PERSON], серії 11-НМ №355412 від 03.03.1982 р.; а також архівної довідки №9 від 10.04.2017 р., виданої Малокопанівською Сільською радою, Голопристанського району, Херсонської області. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, зазначених у заяві. В судовому засіданні представник заінтересованої особи [PERSON] не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Заслухавши думку заявниці, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та оглянувши оригінали відповідних документів, суд приходить до висновку. що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення \~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факти, що просить встановити заявник мають юридичне значення. Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У відповідності до ст. 56 вказаного закону, до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації; час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 зі змінами , внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З матеріалів справи вбачається, що заявниця розпочала свою трудову діяльність в «Тернопольському ХБК» з 15.07.1976 р., відразу після закінчення навчання у технічному училищі №2 м. Тернопіль, що підтверджується записами у трудовій книжці, яка заведена на [PERSON] [PERSON] (російською мовою). Підставою запису про навчання у трудовій книжці зазначено атестат, а кінцевою датою навчання зазначено 15.07.1976 р., що збігається з датою видачі атестату № 4203 [PERSON] про закінчення курсу технічного училища №2 м. Тернопіль за професією ткалі пятого розряду. Також, трудова книжка містить запис від 06.08.1986 р. про прийняття на роботу на «Совхоз-завод им. Кирова» на посаду двірника-садівника та про звільнення 04.06.1997 р., що узгоджується з архівною довідкою №9 від 10.04.2017 року, виданою Малокопанівською сільською радою, Голопристанського району, Херсонської області, про розрахунки заробітної плати працівникам та службовцям радгоспу ім. Кірова за 1987 1991 рр., де працівником значиться «Хозеева Оксана Зиновьевна» (російською мовою). Таким чином суд приходить до висновку, що атестат № 4203 про закінчення курсу технічного училища №2 м. Тернопіль та трудова книжка від 15.07.1976 року, оформлена на [PERSON] [PERSON], та архівна довідка №9 від 10.04.2017 року, видана Малокопанівською сільською радою, Голопристанського району, Херсонської області, про розрахунки заробітної плати працівникам та службовцям радгоспу ім. Кірова за 1987 1991 рр., належать одній особі. Згідно даних паспорта заявниці, серії МО № 710978, виданого Голопристанським РВУ МВС України в Херсонській області від 17.05.1999 р., її прізвище, імя та по-батькові російською мовою зазначено як «Хозеева Оксана Зиновьевна». Враховуючи викладене, суд вважає доведеним той факт, що вищевказані трудова книжка разом з архівною довідкою та атестатом про закінчення училища належать заявниці. Разом з тим, суд не може визнати належними [PERSON] такі документи, як свідоцтва про народження дітей: доньки [PERSON], серії 11-НМ № 277005 від 15.09.1979 р.; сина [PERSON], серії 11-НМ №355412 від 03.03.1982 р., оскільки відповідні вимоги заявниці порушують питання про встановлення факту родинних відносин, які по своїй суті, згідно ст. 256 ЦПК України та п.п. 1, 7 ППВСУ від 31.03.1995 року № 5, - відносяться до іншої категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а тому мають розглядатися за окремою заявою. Факти родинних відносин також мають бути підтверджені відповідними доказами. На підставі викладеного та

Outcome: partial