Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що15 вересня 2010 року вона та відповідач по справі [PERSON] зареєстрували шлюб в виконавчому комітеті Лука-Мелешківської сільської ради, Вінницького району Вінницької області. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , яка проживає з нею, позивачкою по справі. Оскільки сімейне життя у них не склалося, 10 червня 2015 року рішенням Вінницького районного суду Вінницької області шлюб було розірвано. Аліменти на утримання дитини, відповідач сплачує за рішенням суду Позичав зазначає, що їх донька [PERSON] з 2017 року по даний час постійно навчається у навчально-виховному комплексі загальноосвітній школі І-ІП ступенів - дошкільний навчальний заклад «Джерело Мудрості» на платній основі. Донька Маргарита з задоволенням навчається у даному навчальному закладі, їй дуже подобається, вона отримує гарні знання та розвиток, товаришує з однокласниками. Оскільки навчання платне, у період з 01 вересня 2017 рок по 31 травня 2018 року позивачкою по справі було сплачено, згідно з договором за № 25 на 2017 - 2018 рік на навчання у НВК «Джерело мудрості» від 01 вересня 2017 року - 18 600 гривень. Щомісячний платіж складав 2067 грн. Цей факт підтверджується довідкою НВК «Джерело мудрості» від 06.09.2018 року за № 69 . Також, вказує, що на період навчального року 2018 - 2019 роки вона з дошкільним закладом уклали договір за № 12 на 2018 - 2019 рік на навчання у НВК «Джерело мудрості» від 29 серпня 2018 року. Плата за навчання складає 24 000 гривень за дев`ять місяців навчання і щомісячний платіж складає 2666,67 грн. Позивач вважає, що батько дитини - [PERSON] повинен також приймати участь у витратах, пов`язаних з розвитком здібностей дитини, а саме у витратах на оплату навчання доньки у НВК «Джерело мудрості», тобто сплачувати половину від вартості навчання. Оскільки за навчання доньки з 01 вересня 2017 рок по 31 травня 2018 року позивачка сплатила 18 600 гривень, з відповідача підлягає до стягнення половина вказаних витрат, а саме, 9300 грн. Також, з відповідача, доцільно буде стягувати на її користь кошти за період навчання доньки з 01 вересня 2018 року по 31 травня 2019 року, половину щомісячного платежу за навчання - 2666,67 грн., тобто 1333, 33 грн. Оскільки на неодноразові звернення позивача до відповідача з проханням надавати кошти на навчання дитини в добровільному порядку, він відмовлявся від сплати коштів, позивачка була змушена звернутися до суду. Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву та 23.11.2018 року подав до суду відзив на позовну заяву, у якому виклав свою позицію щодо заявлених вимог позивачем. У відзиві зазначив, що після розірвання шлюбу з [PERSON] в добровільному порядку приймає участь в утриманні та вихованні доньки, а саме купує дитині необхідні речі - одяг, іграшки, періодично забирає дитину до себе додому. Вказує, що вони з позивачкою проживають в с. Тютьки, Вінницького району, найближчою до їх місця проживання школою є Прибузький НВК : « Прибузька ЗОШ І-ІІ ступенів -ДНЗ» в с. Прибузьке, Вінницького району Вінницької області. Однак, позивач без погодження з ним, прийняла рішення щодо вибору приватного закладу освіти, чим, на думку відповідача порушила його право щодо участі у її вихованні. Зазначає, що обрання позивачем приватного начального закладу не обумовлено будь-якими об`єктивними підставами. Також зазначив, що з 2014 році він перебуває у цивільному шлюбі з іншою жінкою, де також надає матеріальну допомогу на утримання її доньки від першої шлюбу, крім того, піклується про своїх літніх батьків. На даний час він офіційно не працює, має нестабільний дохід від випадкових заробітків. За рішенням суду від 22.10.2018 року він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання їх доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу ( заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, починаючи з 30.08.2018 року. Позивач, прийнявши на власний розсуд рішення щодо навчання їх дитини на платній основі у приватному закладі освіти, не врахувала його матеріального стану, відсутність постійної роботи, нерегулярний, мінливий дохід та наявність на утриманні інших осіб, тому в задоволені позову просить відмовити. Позивач [PERSON] та захисник позивача, адвокат Шибінський О.В. в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Заперечували проти поданого відповідачем по справі відзиву на позовну заяву. Суду показала, що говорила відповідачу про намір віддати дитину в дану школу і що вона там навчається він знав. Суду показала, що вказаний навчальний заклад обрала, так як дитина потребує спеціальної дієти, яку забезпечити у звичайній школі не взмозі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві. Вказав, що він, як батько, добровільно приймав та приймає участь у вихованні та утриманні доньки, крім того на даний сплачує аліменти за рішенням суду. Позивач, не порадившись з ним, прийняла сама рішення щодо приватного навчального закладу, та з ним це не оговорювала. Це рішення позивач прийняла самостійно, хоча в їх населеному пункті є інша державна школа. Позивач не врахувала його матеріальній стан і віддала дитину до школи, яку він не спроможній оплачувати. Суд, заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Завданням цивільного судочинства, відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Cудом встановлено, що з 15 вересня 2010 року по 10 червня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області 10.06.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний ( а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 04.10.2010 року ( а.с. 3) . [PERSON] 08.07.2015 року уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого повторно 11.04.2017 року ( а.с. 6). Лука - Мелешківська сільська рада Вінницького району Вінницької області стверджує той факт, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] ( а.с.14) . Як вбачається з довідки № 69 від 06.09.2018 року [PERSON] дійсно навчалася у 1-му класі в ПП НВК « Джерело мудрості» на платній основі. Плата за навчання згідно договору № 25 від 01.09.2017 року на 2017/2018 навчальний рік складала 18600 грн.. Оплата мала здійснюватися 9 місяців. Щомісячний платіж становить 2067 грн.. Вся сума сплачена, на момент видачі довідки боргу перед школою не було ( а.с. 13) . Згідно довідки № 63 від 29.08.2018 року , виданої директором ЗОШ І-ІІІ ст. дошкільного закладу « Джерело мудрості», вбачається, що [PERSON] , дійсно навчається в 2-му класі ПП НВК « Джерело мудрості» на платній основі. Плата за навчання згідно договору № 12 від 29.08.2018 року на 2018 / 2019 навчальний рік складає 24000 грн.. Оплата проводиться 9 місяців. Щомісячний платіж 2666 грн.67 коп. ( а.с.12) . Відповідно до договору № 25 від 01.09.2017 року про навчання у НВК «Джерело мудрості» загальний розмір плати за освітні послуги за період з 01.09.2017 по 31.08.2018 становить 18600 грн. ( а.с.8-9). Згідно з договором № 12 від 29.08.2018 року про навчання у НВК «Джерело мудрості» загальний розмір плати за освітні послуги за період з 01.09.2018 по 31.08.2019 складає 24 000 грн. ( а.с.10-11). Також в матеріалах справи наявна довідка вищевказаного навчального ( приватного) закладу за підписом директора НВК [PERSON] та медичної сестри [PERSON] за № 97 від 11.12.2-018 року, з якої вбачається, що [PERSON] , згідно Договору на навчання п.2.1.2 забезпечена харчування, яке відповідає раціону та дієті, визначеній лікарем. НВК « Джерело мудрості» забезпечена медичним доглядом. Діагноз дитини [PERSON] , [INFO] встановлено сімейним лікарем « Центру первинної медико- санітарної допомоги» Лука -Мелешківської АЗПСМ в виписці з медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого, де зазначено, що дитина хворіє часто, тривало на ГРВІ з подальшим наслідком - ацетономічним синдромом. Згідно з ст. ст.8,12 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада1991року. Захист прав дитини забезпечується державою, зокрема, створенням різноманітних навчальних закладів, як державної так і приватної форми власності. При цьому, згідно ЗУ «Про освіту», як державні так і приватні навчальні заклади І-ІІІ ступню забезпечуються медичним супроводом, а також харчуванням, виходячи з особливостей стану здоров`я дитини. Сімейне законодавство України дійсно виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Визначаючись щодо поняття додаткових витрат, суд виходить з того, що відповідно до ч.1, 2 ст.185 СК України зазначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Тобто, додаткові витрати є витратами пов`язаними з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Як встановлено судом, дитина сторін згідно медичної картки «хворіє часто, тривало на ГРВІ з подальшим наслідком - ацетономічним синдромом», однак доказ того, що дитина потребує особливих умов навчання, які не можуть бути забезпечені у державному навчальному закладі суду не подані. Також суду не є підтвердженим належними та допустимими доказами наявність домовленості між батьками, щодо навчання дитини у приватному навчальному закладі. Узгодження даного питання між батьками дитини, сторона відповідача категорично заперечив. Доказу зворотнього суду стороною позивача не подано. Вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат на дитину, суд враховує положення ч.ч.1, 2 ст.141 СК України, відповідно до яких мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Свої обов`язки щодо дитини відповідач виконує, шляхом сплати аліментів. Стягнення коштів на дитину, включаючи її навчання у школі, яка не є спеціалізованою у розвиток особливих здібностей дитини не є на думку суду додатковими витратами, а охоплюється аліментним зобов`язанням. Призначенням саме аліментів є забезпечення нормальних матеріальних умови для життя дитини. Лише в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові витрати. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Отже, виходячи з аналіз у статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Така ж позиція висловлена у рішенні Верховного Суду України, яка висловлена 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296-цс/15. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не наведено з розвитком яких здібностей дітей пов`язане їх платне навчання, тобто, фактично не доведено, що понесені нею витрати є додатковими і не охоплюються аліментними зобов`язаннями, тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed