Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що зареєстрували з відповідачем шлюб 27 вересня 1986 року у Підволочиському райвідділі ЗАГС Тернопільської області, актовий запис № 61. Під час перебування у шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, з початку 2018 року подружні відносини припинені. Переконана, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, спору щодо місця проживання дітей немає, а тому просить позов задовольнити, терміну на примирення не надавати. Сторони, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду, в судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. Позивач позов підтримала, після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Відповідач позовні вимоги визнав, проти надання терміну на примирення заперечив. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позовні вимоги, з наступних підстав: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ИД №395148, виданого 27 вересня 1986 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Підволочиському райвідділі ЗАГС Тернопільської області 27 вересня 1986 року, актовий запис №61, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Атаманчук». Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO] Між сторонами досягнуто згоди щодо виховання та утримання дітей. Згідно із\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя ( ч.1\~ст.110 СК України). Згідно зі\~ст.112\~СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, судом встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя неможливе та суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Атаманчук», в своїй заяві зазначила про бажання надалі іменуватися цим прізвищем. За вказаних суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved