Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третіх осіб - [PERSON], Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], який згодом уточнила (т.2 а.с.99,100), просила визнати за нею право власності на обовязкову частку у спадковому майні, що залишилося після смерті [PERSON], померлого в липні 2012 року. Позовні вимоги мотивувала тим, що з померлим [PERSON] перебувала у шлюбі з 12 лютого 1986 року. На час смерті шлюб розірваний не був. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно 59/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Броска, вулиця Жовтнева, 61 (далі: спірне майно). [PERSON] склав за життя заповіт, яким все майно заповідав [PERSON], який помер 30 січня 2017 року, спадкоємцем якого є відповідачка [PERSON] Позивачка вважає, що як непрацездатна вдова [PERSON] вона має право на обовязкову долю у спадковому майні, яку вважає розміром у 59/200 часток спірного майна. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали частково, не заперечували проти обовязкової долі [PERSON] в спірному майні, але вважають, що ця доля складає 59/600 часток спірного майна. Сама [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], Бросківської сільської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті [PERSON], який заповів спірне майно її покійному батьку - [PERSON], спадкоємцем якого вона є, долю в спірному майні просить визначити в розмірі 59/120 часток спірного майна (т.2 а.с.112-114). В судовому засіданні [PERSON] та її представник зустрічні позовні вимоги підтримали. Представник [PERSON] в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнала частково, в межах з урахуванням власних вимог [PERSON] [PERSON], Бросківська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області, приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] в судове засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позовів не заперечували. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним частково, позов [PERSON] - обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним. Судом встановлено, що спірне майно 59/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Броска, вулиця Жовтнева, 61, належало [PERSON], померлому в липні 2012 року (т.1 а.с.13,14). [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 12 лютого 1986 року, шлюб розірваний не був (т.1 а.с.6, 12). За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все своє майно [PERSON] (т.1 а.с.47). [PERSON] помер 30 січня 2017 року (т.2 а.с.13). [PERSON] заповів свою частку в спірному майні своїй доньці [PERSON] (т.2 а.с.24). Всі вказані вище обставини визнані сторонами по справі, а тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таку заяву [PERSON] подала (т.2 а.с.54), а тому вона спадкує після смерті свого батька [PERSON] частку спірного майна, що заповідав йому [PERSON] Відповідно до ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно наданих документів, вказаних вище, [PERSON] є непрацездатною вдовою [PERSON], а тому має право на обовязкову частку у спадковому майні. При розрахунку обов'язкової частки у спадщині слід виходити з того, що розмір усієї спадщини береться за одиницю, а частка спадкоємця за законом визначається шляхом поділу усієї спадщини на кількість спадкоємців за законом, які закликаються до спадкування, тобто тих, на користь яких відкрилася спадщина. Таким чином, після відкриття спадщини після смерті [PERSON] виявилося, що спадкодавець склав заповіт на усе майно на особу, яка не входить до числа спадкоємців за законом на [PERSON], а потенційними спадкоємцями за законом є три особи: дружина спадкодавця [PERSON], донька спадкодавця [PERSON], [INFO], та син спадкодавця [PERSON], [INFO], одна з яких [PERSON] має право на обов'язкову частку, розмір частки у спадщині обов'язкового спадкоємця дорівнює 1/6 (1/2 від 1/3), а спадкоємець за заповітом, відповідно, отримає 5/6 спадщини. При вирахуванні розміру обов'язкової частки припускається, що заповіту взагалі немає, а відтак враховуються частки усіх без винятку спадкоємців, закликаних до спадкування за законом, тобто тих, які були в живих на час відкриття спадщини (ст.1222 ЦК України). При цьому наступне «відпадіння» таких спадкоємців зі складу спадкових відносин жодним чином не впливає на порядок вирахування обов'язкової частки. Тому суд не бере до уваги пояснення представника [PERSON] про те, що діти [PERSON] не звернулися за отриманням спадщини. Таким чином, обовязкова частка для [PERSON] складає 1/6 частину від 59/100 частин спірного майна, тобто 59/600 (59/100 : 6 = 59/600), а доля [PERSON] складає 59/120 (59/100 59/600= 354/600 59/600 = 295/600 = 59/120). Таким чином, суд доходить висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов має бути задоволений повністю. На підставі викладеного,

Outcome: partial