Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Талалаївського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову вказала, що у кінці вересня 2013 р. домовилась із відповідачем [PERSON] та його матір'ю - [PERSON], померлою 25.11.2016 р., про придбання належного чоловіку [PERSON] - [PERSON], померлому 31.01.2007 року, житлового будинку, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., Талалаївський район, с. Мигурів, вул. Шевченка, 2. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син - [PERSON] На виконання зазначеної домовленості вона 01 жовтня 2013 р. сплатила [PERSON] погоджену вартість зазначеного будинку в розмірі 17000 грн., а остання передала їй будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами та ключі від будинку, після чого вона вселилась до будинку, перевезла до нього все своє майно, здійснила у ньому необхідні ремонтні роботи і до цього часу постійно проживає в ньому. [PERSON] обіцяв оформити спадщину на будинок після смерті його батька на своє ім'я, оскільки без такого оформлення неможливо нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу будинку, після чого посвідчити укладений зі нею договір купівлі-продажу будинку у нотаріальній конторі. Але відповідач не бажає оформляти спадщину на вищевказаний будинок та ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного між ними договору купівлі-продажу будинку. Тому [PERSON] просить визнати дійним договір купівлі-продажу нерухомого майна, розташованого за адресою: Чернігівська обл., Талалаївський р-н, с. Мигурів, вул. Шевченка, буд. 2, укладений 01 жовтня 2013 р. між нею та [PERSON], та визнати за нею право власності на вищевказане нерухоме майно. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити повністю. Представник позивача адвокат [PERSON] також просив задовольнити позов [PERSON] з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позов [PERSON] визнав повністю. Допитаний як свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у його присутності [PERSON] передала [PERSON], кошти в розмірі 17 000 грн. за придбання будинку в с. Мигурів. Власником будинку був чоловік [PERSON] та батько відповідача- Троян А.Д., який помер. Після сплати коштів позивачка вселилася до придбаного нею будинку, та проживає в ньому і на даний час. [PERSON] зробила у вказаному будинку ремонт, поміняла вікна та двері, зробила натяжні стелі. Суд, заслухавши сторони, свідка, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства України. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено, що право власності на будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, Талалаївський район, с. Мигурів, вул. Шевченка, буд. 2, зареєстроване за [PERSON], на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 16.10.1992 року, виданого виконкомом Корінецької сільської ради Талалаївського району (а.с.6 -7). З копії спадкової справи № 190/2007, заведеної після смерті 31 січня 2007 року [PERSON], вбачається, що заяву про прийняття спадщини подав син померлого [PERSON], а дружина померлого - [PERSON] надала заяву про відмову від спадщини. [PERSON] 17.08.2007 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом на наступне спадкове майно - земельну ділянку площею 3,87 га та грошові вклади, компенсаційні рахунки у ВАТ «Державний Ощадний банк України» (а.с.26-35). [PERSON] померла 25.11.2016 року, що визнається сторонами. Довідкою Корінецької сільської ради Талалаївського району Чернігівської області від 13.12.2017 року підтверджується, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: с. Мигурів, вул. Шевченка, 2, з жовтня 2013 року (а.с.8). Згідно технічного паспорта на житловий будинок № 2 по вул. Шевченка в с. Мигурів нерухоме майно складається із житлового будинку літ. «А-1», прибудови а-1, загальною пло¬щею 92,7 кв.м., житловою площею 34,0 кв.м., двох сараїв літ. «Б-1» та «В-1», навісів літ. «Г- 1», «г-1», «Д-1», «Е-1», «Ж-1», погребу літ. «пг» (а.с.9-11). Згідно звіту про незалежну оцінку майна, виконаного суб'єктом оціночної діяльності ринкова вартість вищевказаного нерухомого майна становить 35092 грн. (а.с.12). Рішенням сесії Корінецької сільської ради від 15.09.2017 року передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,8465 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Мигурів, вул. Шевченка, 2, (а.с.47). Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 658 ЦК України встановлено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно частини 5 ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні на підставі пояснень сторін та досліджених доказів, встановлено, що відповідач, як спадкоємець померлого власника будинку [PERSON], прийняв спадщину після смерті батька, але отримав свідоцтво на право спадщину лише на частину спадкового майна, а на будинок оформляти спадщину не бажає, що визнається відповідачем. Позивач [PERSON] сплатила кошти в розмірі 17000 гривень за придбання будинку, успадкованого відповідачем, та з жовтня 2013 року і на час звернення до суду з позовом постійно проживає в ньому. Також судом встановлено, що оригінал свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок розташований в с. Мигурів, вул.Шевченка, буд. 2, виданий 16.10.1992 року виконкомом Корінецької сільської ради на імя [PERSON], втрачений (а.с.48). Вказані обставини унеможливлюють нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу житлового будинку розташованого в с. Мигурів, вул. Шевченка, 2, укладеного між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного з відповідачем 01.10.2013 року, дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: Чернігівська область, Талалаївський район,с. Мигурів, вул.Шевченка, буд. 2, обґрунтований та підлягає задоволенню, так як іншим шляхом захистити її майнові права неможливо. За клопотанням позивача [PERSON] судові витрати з відповідача не стягуються.

Outcome: approved