Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

[PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідачів [PERSON],\~[PERSON] про визнання їх таким, що втратили право на користування квартирою за №207 в будинку №54 по вул. Бродівська в м. Тернополі. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 20 листопада 1991 року її чоловіку [PERSON] було видано ордер на право вселення в кімнати за №207-208 в будинку за №54 по вул. Бродівська в м. Тернополі. У звязку із частковою приватизацією кімнат мешканцями гуртожитку за №54 по вул. Бродівська в м. Тернополі, блоку кімнат за №207-208 присвоєно порядковий номер квартири 207. На даний час крім неї, у вказаній квартирі також зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідачі більше 10 років не проживають за вищевказаною адресою без поважних причини, не приймають участі в утриманні житла та не цікавляться ним. Посилаючись на наведене, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою. \~ В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомили суд про причини своєї неявки. Відзив та заперечення на позов не подавали. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що на підставі ордеру на житлову площу в гуртожитку серії М/С за №230 від 20 листопада 1991 року, в гуртожитку по вул. Бродівська, 54, у кімнати за №207-208 вселено сімю з пяти членів: [PERSON], [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (син), [PERSON] (донька). Як вбачається із довідки за №227 від 26 жовтня 2018 року, виданої ПП «Люкс», згідно проведеної часткової приватизації мешканцями гуртожитку кімнат та проведеної ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» в 2010 році інвентаризації житлового комплексу по вул. Бродівська, 54 в м. Тернополі, блоку кімнат за №207 (житловою площею 12,7 кв.м.) та за №208 (житловою площею 12,2 кв.м.), у зазначеному будинку, присвоєно порядковий номер квартири 207 (загальною площею 42 кв.м.). Відповідно до довідок за №879 від 03 серпня 2016 року та №2828 від 17 жовтня 2018 року, виданих ПП «Люкс» вбачається, що у квартирі за №207 вул. Бродівська, 54 в м. Тернополі, зареєстровані: [PERSON] власник особового рахунку, [PERSON] донька, [PERSON] син, [PERSON] онука, [PERSON] правнучка, [PERSON] правнучка. З акту за №103 від 03 серпня 2016 року, складеного ПП «Люкс-1» та акту обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) від 16 липня 2018 року, складеного ПП «Люкс» встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але не проживають [INFO]. Факт відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON] у квартирі за №207 по вул. Бродівська, 54 в м. Тернополі більше року підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є сусідом позивача з 1992 року та даний факт йому достовірно відомий. Відповідачі в судове засідання не зявилися та будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не надавали. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи із аналізу зазначених правових норм член сімї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користуватись житловим приміщення з підстав відсутності понад шість місяців у цьому житлі, якщо він був відсутній протягом усього строку підряд без поважних причин, і саме ці факти повинні бути встановлені судом при вирішенні спору згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України. Положеннями ст. 9 ЖК визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуванні житловим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбачених Законом. Судом встановлено, що позивач є наймачем спірного житлового приміщення. Відповідачі є відповідно сином та донькою позивача, тобто членами її сімї. Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі більше десяти років не проживають у спірній квартирі, не цікавляться квартирою, не приймають участі в її утримані та не сплачують комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталися. Вказане житло залишили добровільно та їх місце перебування позивачу не відомо. \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за №207 в будинку №54 по вул.\~Бродівська в м. Тернополі на підставі вимог ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі у судове засідання не зявилися та не представили суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. Крім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі по 704,80 грн. з кожного.

Outcome: approved