Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить призначити її опікуном відносно її недієздатної доньки [PERSON], [INFO] В обґрунтування заяви вказала на те, що її доньку [PERSON] рішення Звенигородського районного суду від 01.11.2012 року визнано недієздатною. 25.09.2015 року рішенням Звенигородського районного суду опікуном доньки було призначено її сина [PERSON] 21.06.2018 року [PERSON] помер. З часу смерті сина вона не може отримувати пенсії доньки, користуватися пільгами, а тому і виникла необхідність у зверненні до суду. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просить її задоволити. Представник зацікавленої особи - органу опіки та піклування у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить суд розглядати справу у його відсутності, подання підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення подання з таких мотивів. [PERSON], [INFO] відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серія 10 АА № 922306 є інвалідом з дитинства 1 групи «А», інвалідність встановлена безтерміново, потребує постійного стороннього догляду. Згідно висновку обласної спеціалізованої ЛКК від 07.04.2008 року [PERSON] має діагноз: вроджена аномія, ураження ЦНС, мікроцефалія з вираженим спастичним тетрапарезом, порушення функції кінцівок, виражена розумова відсталість. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 01.11.2012 року, [PERSON], [INFO] визнано недієздатною та призначено опікуном її матір [PERSON], [INFO]. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.09.2018 року звільнено опікуна [PERSON], [INFO] від обовязків опікунства над недієздатною [PERSON],25 11.1989 року народження та призначено опікуном [PERSON],[INFO], уроженця та жителя [INFO] над недієздатною [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР №330518, [PERSON] 21.06.2018 року. [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-СР №291246. Відповідно до висновку про стан здоров'я заявник [PERSON] може надавати соціальні послуги та може бути опікуном, захворювань, що перешкоджають встановленню опікунства не виявлено. Згідно характеристик наданих на заявника [PERSON] зарекомендувала себе позитивно, скарг на неї не надходило. Доцільність призначення заявника [PERSON] опікуном над недієздатною дочкою [PERSON], підтверджується рішенням виконавчого комітету Княжицької сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 26.07.2018 року №7-30 та поданням від 10.08.2018 року за №77/02-12. Перешкод для призначення [PERSON] опікуном судом не встановлено. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. [PERSON] не заперечує бути опікуном та здійснювати належний догляд над недієздатною дочкою [PERSON], що підтверджується письмовою заявою [PERSON], яка приєднана до матеріалів цивільної справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається заявник, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved