Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом фізичної особи - підприємця [PERSON], третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору [PERSON] у якому просить зобовязати відповідача виконати його обовязок за договором купівлі продажу № 413 від 27 серпня 2012 року, та передати їй у власність вироби згідно проекту видаткової накладної № 427 від 29 серпня 2012 року за яку нею сплачені кошти у сумі 32618 грн. 35 коп. Обгрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що 27 серпня 2012 року між нею та відповідачем укладено договір № 413. Відповідно до укладеного договору відповідач зобовязаний передати їй у власність будівельні матеріали згідно видаткової накладної, а вона у свою чергу прийняти та оплатити їх вартість. В цей же день ними була підписана додаткова угода, відповідно до якої були змінені умови оплати та їй була надана розстрочка платежу. За умовами додаткової угоди вона мала сплачувати щомісячно обумовлену в угоді суму. Станом на день подання позовної заяви вона виконала свої зобовязання за договором та оплатила товар. Відповідач у свою чергу зобовязання за договором не виконав та не передав у її власність товар, перелік якого зазначений у проекті видаткової накладної. Її намагання вирішити спір у досудовому порядку виявились безрезультатними, оскільки відповідач ігнорував її вимоги. Позивачка вважає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зобовязання, що не допускається відповідно до закону. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду до участі у справі залучена [PERSON] у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити при цьому послались на обставини та докази, що їх стверджують. Зокрема наголошують на тому, що позивачка не підписувала видаткову накладну на підтвердження факту отримання нею товару, а відтак товар їй не передавався. Її власноручний напис на накладній № 427 від 29.08.2012 року «[PERSON] Л В - підпис» не може підтверджувати факт вручення товару продавцем покупцю, оскільки виконаний нею не на підтвердження отримання товару. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та суду пояснила, що вона працювала разом з [PERSON] та перебувала з нею у дружніх стосунках. [PERSON] облаштовувала свій приватний готель та попросила її взяти на своє імя товар у кредит, оскільки їй не видавали. В наступному вона повинна була повернути їй кошти, а також пообіцяла їй роботу у своєму готелі. [PERSON]А домовилась з [PERSON] Згідно домовленості вони прийшли до магазину. [PERSON] вибрала потрібний їй товар. Це були душові кабіни, раковини, унітази та інші товари для облаштування готелю. Всі товари завезли до готелю. Вона особисто бачила їх в готелі. Коли ж вона попросила повернути їй кошти за придбаний для неї товар, [PERSON] відмовилась та сказала, що вона нічого не знає та нічого віддавати не буде. З цього приводу вона зверталась до органів поліції. У звязку з тим, що [PERSON] відмовилась віддати їй кошти за придбаний для неї товар, вона звернулась до [PERSON] із даним позовом. На її думку [PERSON] повинен вирішувати питання з [PERSON] Свій підпис на накладній вона ставила у день отримання її копії, а не у день отримання товару. Відповідач ФОП [PERSON] та його представник [PERSON] проти заявленого позову заперечили та суду пояснили, що дійсно між ними існували договірні відносини з приводу придбання товару. Стверджують, що вимоги позивачки є безпідставними оскільки товар у повному обсязі поставлений за вказаною нею адресою. Оплата товару здійснювалась у розстрочку після його отримання. Факт того, що [PERSON] отримала товар свідчить її підпис на накладній, а також внесення нею регулярних платежів на виконання угоди про розстрочку. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] у судове засідання не зявилась про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Заслухавши доводи сторін, зясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, що склалися між сторонами. Встановлено, що 27 серпня 2012 року між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір № 413, відповідно до умов якого відповідач зобовязався передати у власність позивача будматеріали згідно видаткової накладної , а позичальник прийняти та оплатити їх вартість у сумі 32618 грн. 35 коп. В день підписання договору позивач сплачує відповідачеві 2708 грн. 00 коп.. (Т.1 а.с. 6) 27 серпня 2012 року сторони уклали Додаткову угоду № 003110 до Договору № 413 від 27 серпня 2012 року, якою змінили умови оплати товару та домовились про надання [PERSON] розстрочки платежу. Графіком платежів був встановлений щомісячний платіж у сумі 2719 грн. 12 коп., який мав бути внесеним до 01 числа кожного місяця починаючи з жовтня 2012 року по серпень 2013 року. (Т. 1 а.с. 7) Найменування товару його вартість, найменування постачальника отримувача а також адреса доставки зазначені у рахунку № 427 від 27.08.2012 року (Т. 1 а.с.8) Факт оплати товару покупцем [PERSON] підтверджується копіями квитанцій (Т.1 а.с. 12-22) Отже спірні правовідносини, які склалися між сторонами є зобовязальними та випливають з договору купівлі-продажу. Як визначено статтею 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 662 ЦК України на продавця покладається обовязок передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Частиною 1 статті 664 ЦК України визначено що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. За змістом пункту 2 договору № 413 від 27.08.2012 року підписання видаткової накладної Сторонами свідчить про фактичну передачу виробів у власність позивача. З видаткової накладної № 427 від 29 серпня 2012 року, (Т. 1 а.с. 58), яка виконана на частині аркушу формату А 4 встановлено, що постачальником товару є ПП [PERSON], отримувачем є [PERSON] Графа «Отпустил» накладної містить підпис та печатку ПП [PERSON] Графа «Товар получил. Претензий к» - не заповнена. Разом з тим на вільному полі зазначеного документа мається напис «[PERSON] підпис». Відповідач посилається на вказаний напис як такий, що підтверджує фактичну передачу виробів. У звязку з тим, що позивач заперечує проти того, що підпис на видатковій накладній від 29 серпня 2012 року виконаний нею не у день отримання товару, а 15 січня 2015 року під час отримання копії накладної судом призначена судова технічна експертиза документа. Висновком експерта № 2298 від 15 березня 2016 року підтверджується, що копія видаткової накладної № 427 від 29 серпня 2012 року з написом «[PERSON] підпис 15.01.15» виконана з оригіналу видаткової накладної № 427 від 29 серпня 2012 року з написом «[PERSON] підпис». В оригіналі видаткової накладної № 427 від 29 серпня 2012 року відсутня ділянка документа, відповідна тій ділянці копії видаткової накладної № 427 від 29 серпня 2012 року, на якій міститься зображення рукописного цифрового напису « 15.01.15», в звязку з чим неможливо встановити наявність або відсутність у оригіналі даного рукописного цифрового запису. (Т. 1 а.с. 129-130) Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд ставить під сумнів доводи відповідача стосовно того що напис «[PERSON] - підпис», який розміщений вільному полі видаткової накладної № 427 від 29 серпня 2012 року виконаний нею у момент отримання товару, а тому не бере до уваги як доказ підписання видаткової накладної [PERSON] про отримання товару. Разом з тим статтею 76 ЦПК України визначено що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Предметом доказування у даних спірних правовідносинах є обставини, що свідчать про виконання відповідачем ФОП [PERSON] зобовязань за договором купівлі-продажу, а саме фактичної передачі товару, визначеного у накладній, покупцю [PERSON] Із показань свідка [PERSON] вбачається, що вона у 2012 році працювала менеджером ФОП [PERSON] Підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] з метою придбання будівельних матеріалів звернулись до ФОП [PERSON] та уклали типовий договір про придбання товару у розстрочку. Обумовлений перелік товару був замовлений та доставлений на адресу зазначену покупцем. Наявність товару [PERSON] перевірила та прийняла. Видаткову накладну вона підписала. З метою економії канцелярських товарів видаткові накладні друкувались на частині аркушу формату А 4. Після отримання товару [PERSON] ще декілька раз приходила до магазину. При цьому будь-яких претензій стосовно недоліків товару та їх кількості не заявляла. Позивач [PERSON] надаючи свої пояснення підтвердила, що весь перелік товару завезли до готелю [PERSON] і на даний час товар знаходиться у цьому готелі. Аналізуючи рахунок від 27.08.2012 та видаткову накладну від 29.08.2012 року , суд враховуючи специфіку товару, а також його кількість приходить до висновку що за своїм призначенням він міг бути використаний у приміщенні готелю, що узгоджується з поясненнями позивача [PERSON] Статтею 694 ЦК України визначено, що договором купівлі-продажуможе бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі невиконання продавцем обов'язку щодо передання товару, проданого в кредит, застосовуються положення статті 665 цього Кодексу. Статтею 665 ЦПК України визначено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред'явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу. Матеріалами справи підтверджується, що товар був проданий покупцю [PERSON] та оплачений нею з розстроченням платежу. Перший платіж у сумі 2708 грн. 00 коп. був внесений нею 27 08.2012 року, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера. Наступні платежі у сумі 2719 грн. вносились нею щомісячно починаю з вересня 2012 року по липень 2013 року, що підтверджується квитанціями. Вказана поведінка сторін договору, а саме продавця ФОП [PERSON] та покупця [PERSON], свідчить про відсутність у них взаємних претензій щодо передання та оплати товару після укладання договору купівлі-продажу. Вказані докази у своїй сукупності доводять факт виконання відповідачем ФОП [PERSON] зобовязання за договором купівлі-продажу, а саме фактичного передання товару покупцю [PERSON] та відповідно оплати нею вартості товару. За таких обставин суд вважає, що умови договору купівлі-продажу є виконаними. Доводи позивача [PERSON] про відсутність її підпису у видатковій накладній у графі «Товар получил. Претензий к____» не спростовують даний висновок суду, а можуть свідчити лише про недоліки в оформленні документів на отримання товару, які мають місце у відповідача. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача спрямованих до відповідача ФОП [PERSON] При вирішені питання про розподіл судових витрат суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», а тому судовий збір компенсується за рахунок держави. Судові витрати повязані з призначенням та проведенням судової експертизи, а також витрати позивача на професійну правничу допомогу відносяться за рахунок позивача. На підставі викладеного та ст.ст.655,662,664,665,694 ЦК України,

Outcome: dismissed