Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що 31 серпня 2003 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок № 3 по провулку Жовтневий в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, але отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в нотаріальній конторі не може в звязку із відсутністю на нього правовстановлюючих документів. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 3 по провулку Жовтневий в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області з надвірними будівлями в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. В судове засідання представник Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був завчасно повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу у звичайному порядку в відсутності сторін за наявними у справі доказами, оскільки позбавлений можливості зясувати позицію позивача чи її представника щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 3 по провулку Жовтневий в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживала та була зареєстрована [PERSON], що підтверджується довідками Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 166 від 7 квітня 2016 року (а.с. 8) та № 197 від 25 травня 2016 року (а.с. 27). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] в цілому належав житловий будинок № 3 по провулку Жовтневий в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області, як єдиному члену колишнього колгоспного двору. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя не зареєструвала у встановленому порядку право власності на належний їй житловий будинок. 31 серпня 2003 року померла [PERSON], яка на день смерті проживала одна в житловому будинку № 3 по провулку Жовтневий в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6) та довідкою Степовохутірської сільської ради № 165 від 7 квітня 2016 року (а.с. 7). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В судовому засіданні встановлено, що 8 серпня 2000 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 26) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 31 травня 2016 року (а.с. 20-24). Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за вищезазначеним заповітом, який не змінений та не скасований. Відповідно до ст. 1223 ЦК України [PERSON], як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] З копії спадкової справи № 134 до майна померлої [PERSON] (а.с. 25-26) вбачається, що спадщину прийняла [PERSON], отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок з тих мотивів, що в матеріалах справи відсутні документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії, а саме правовстановлюючий документ на будинок, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 833/02-31 від 5 травня 2016 року (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що на будинок № 3 по провулку Жовтневий в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 10-12). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved