Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 3,66 га, з кадастровим номером 5323284600:00:008:0034, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №071143, виданого 08 квітня 2005 року. В позові посилається на те, що 02 червня 2017 року померла [PERSON] бабуся позивача. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,66 га, з кадастровим номером 5323284600:00:008:0034, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №071143, виданого 08 квітня 2005 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку. В звязку цим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину і вона звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву в якій свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві, справу просила розглянути у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 38). Відповідач Остапівська сільська рада Миргородського району, в судове засідання свого представника не направила, до суду подала заяву, в якій заперечень проти позовних вимог [PERSON] не висловила, справу просила розглянути у відсутність її представника (а.с.30). Представник Третьої особи Управління Держгеокадастру в Миргородському районі Полтавської області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, по час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 37). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] бабуся позивача, померла 02 червня 2017 року. За життя [PERSON] належала земельна ділянка з кадастровим номером 5323284600:00:008:0034, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №071143, виданого 08 квітня 2005 року (а.с. 4). Позивач є спадкоємцем після смерті бабусі за заповітом (а.с.5), єдина прийняла спадщину, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи (а.с. 6), але спадкове майно не змогла юридично оформити на себе у нотаріуса по тій причині що правовстановлюючий документ на земельну ділянку відсутній (а.с. 7). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Оскільки за спадкоємцем [PERSON] згідно Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 3,6598 га, з кадастровим номером 5323284600:00:008:0034, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №071143, виданого 08 квітня 2005 року (а.с.23), суд вважає, що [PERSON] прийняла спадщину, і успадкувала належну померлій [PERSON] земельну ділянку площею 3,6598 га, а не 3,66 га, як зазначено в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №071143, виданому 08 квітня 2005 року. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, суд вважає можливим ухвалити рішення про часткове задоволення позову. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд виходить із засад диспозитивності цивільного судочинства відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України.

Outcome: partial