Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні. Позов мотивують тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 січня 2016 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/12 частини квартири [ADDRESS]. Згідно договору дарування від 19.03.2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON]Ю, позивачу належить 5/6 частки квартири [ADDRESS] та ? частка згідно рішення суду, що складає 11/12 частки квартири. [PERSON], яка є сестрою позивача, має право лише на 1/12 частку спірної квартири. Позивач вказує, що спільно користуватися та володіти майном не можуть, тому що відповідач проживає більшу частину часу в Німеччині та має постійне місце проживання у Львові, де отримує пенсію. Відповідачка не проживає у будинку, спільного господарства з позивачами не веде. В добровільному порядку досягнути згоди з відповідачкою неможливо. Покликаючись на викладені обставини, позивач просять суд припинити право власності [PERSON] на 1/12 частку в квартирі [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 1/12 частку вказаної квартири. Позивач зобовязується виплатити [PERSON] ринкову вартість 1/12 частини квартири [ADDRESS]. \~\~ Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. \~\~ Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи\~ належним чином\~ повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. \~\~ У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. \~ Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 січня 2016 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/12 частини квартири [ADDRESS]. Згідно договору дарування від 19.03.2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON]Ю, позивачу належить 5/6 частки квартири [ADDRESS] та ? частка згідно рішення суду, що складає 11/12 частки квартири. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 356\~ ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власності. Відповідно до\~ст. 365 ЦК України\~право особи на\~частку\~у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.\~\~ Для визначення вартості частки у спільному майні, на яку позивач просить припинити право власності, за клопотанням [PERSON], ухвалою суду від 23.01.2017 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи №8177-8178 від 23.05.2017 р. встановлено, що виділ 1/12 частини квартири [ADDRESS] є технічно не можливий. Ринкова вартість вказаної квартири станом на день проведення експертизи становить 530\~000,0 грн; ринкова вартість 1/12 частини квартири [ADDRESS], станом на день проведення експертизи становить 44\~167, 00 грн. (а. с. 51). Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.03.2014 року, договору дарування частки квартири частини, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON]Луцького міського нотаріального округу Волинської області 19.03.2014 року будинок №13 квартири 73 по вул. Шопена належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17-19). Судом встановлено, що позивач [PERSON] попередньо внесла вартість частки відповідача в спірному майні (44 167 грн.) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Волинській області, що підтверджується квитанцією №0.0.818437158.1 від 31.07.2017 року (а.с. 69). За таких обставин, суд вважає, що наявні передбачені\~ст. 365 ЦК України\~\~підстави для припинення права [PERSON]А на її частку у спільному майні.\~\~ Суд приходить до висновку також, що з позивача [PERSON] в дохід держави слід стягнути 640 грн. судового збору за вимогу немайнового та майнового характеру . Суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачами, оскільки останні не надали суду доказів про те,\~ що пропонували відповідачу питання припинення права\~ на частку у спільному майні\~ вирішити добровільно та, що відповідач заперечував проти цього, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом та понесення витрат по сплаті судового збору. На підставі ст.ст. 3, 11,\~15,\~16,\~316-319, 355-358, 360, 361, 365 ЦК України,

Outcome: approved