Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, в обґрунтування якого зазначила, що 18.08.2015 року відповідач взяла у неї в борг грошові кошти у розмірі 80\~000,00 російських рублів та 700 доларів США, про що свідчить розписка, зі строком повернення 20.09.2015 року. Станом на 03.02.2016 року сума позики відповідачем не повернута. У звязку із цим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача зазначену суму боргу в розмірі 41807,62 грн. та понесені судові витрати в розмірі 826,80 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи, однак до судового засідання не зявився, причину своєї неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне: 18.08.2015 року відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти у розмірі 80\~000,00 російських рублів та 700 доларів США, про що було укладено розписку, згідно якої відповідач отримав у позивача грошову позику зі строком повернення 20.09.2015 року. За офіційним курсом НБУ станом на 02.02.2016 року 80000,00 російських рублів становить 23993,76 грн. За офіційним курсом НБУ станом на 02.02.2016 року 700 доларів США становить 17813,86 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В даному випадку відповідач підтвердив факт отримання грошей від позивача розпискою. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Сторонами при укладенні договору позики встановлено термін повернення грошових коштів 20.09.2015 року. Однак відповідач на даний час не повернув зазначені кошти позивачу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved