Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], зазначивши, що з 09 липня 2010 року перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] Подружнє життя між ними не склалося і рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09 січня 2014 року шлюб між ними розірвано. За час шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. З серпня 2011 року вони фактично припинили подружні відносини, відповідач став проживати окремо, його фактична адреса проживання їй невідома. Відповідач жодного разу з тих пір не бачив власну доньку і на теперішній час не виявляє жодного бажання зустрічатися з дитиною, приймати участі у її вихованні. Дитина є інвалідом, відвідує спеціалізований дитячий садок. Однак відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, зовсім не піклується про доньку, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 вересня 2011 року з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини, однак жодного разу відповідач нічого не сплачував. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.04.2012 р. [PERSON] було оголошено в розшук за несплату аліментів. 29 квітня 2014 рок вона звернулася до Довгинцівського РВ з заявою про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON]. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Пояснила, що не чинить відповідачу перешкод у спілкуванні з дочкою, однак він сам не виявляє бажання з нею спілкуватися. Через хворобу дитина часто перебуває у лікарні, вона вимушена купувати ліки. Вона отримує невелику пенсію. Відповідач засуджений Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 164 КК України за ухилення від сплати аліментів. Борг складає по аліментам більше 30000 грв. , до винесення вироку відповідач сплатив 1000 грв. і після цього жодної допомоги не надав. Таку ж думку в судовому засіданні висловила її представник [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позовом не погодився, пояснивши, що позивач не дає можливість спілкуватися з дитиною, однак до органу опіки з цього приводу не звертався. Через неприязненні стосунки з [PERSON] три роки не спілкувався з дитиною , а зараз бажає всеж- таки наладити стосунки з дочкою. Останній раз бачив дочку у жовтні 2011 року . Знає про хворобу дитини , однак сплачувати аліменти не має можливості через відсутність грошей. Завіряє суд , що в майбутньому чим зможе , тим і буде допомагати дитині. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у м. Кривому Розі ради Виноградов Д.В. вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] Прокурор Довгинцівського району м. Кривого Рогу Дубровська В.М. враховуючи всі зібрані у справі докази, наполягала, на задоволенні позовних вимог. Вислухавши сторони, представника третьої особи, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2010 року, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09 січня 2014 року шлюб між ними розірвано (л.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб, л.с. 7 - копія рішення суду). Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (л.с. 8 - копія свідоцтва про народження). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1 4 частки його доходу (заробітку) до повноліття дитини (л.с. 9 - копія рішення суду). Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2012 року [PERSON] оголошувався в розшук, оскільки боржник ухиляється від сплати аліментів, фактичне місцезнаходження його невідоме (л.с. 10 - копія ухвали суду). Малолітня [PERSON] є дитиною-інвалідом (л.с.6 - медична довідка), згідно довідки КУ «Центр соціальної реабілітації дітей-інвалідів у м. Кривому Розі» [PERSON] відвідує відповідні заняття та процедури разом зі своєю мамою, інші члени родини дитину не супроводжують (л.с. 12 - довідка). Згідно довідки КЗ «Навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад комбінованого типу - загальноосвітня школа І ступеню № 278», [PERSON] з 15.09.2013 року відвідує вказаний навчальний заклад, батько дитини за час навчання дівчинки в закладі успіхами дитини не цікавиться, заклад не відвідував (л.с. 13 - довідка). Відповідно до вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 07 2014 року [PERSON] засуджений за вчинення кримінального правопорушення за ст. 164 ч 1 КК України. Відповідно до вироку заборгованість по аліментах складає з 01 08 2011 року по 01 05 2014 року 28 802, 16 грв. , сплатив лише 1000 грв. до постановлення вироку. З часу постановлення вироку ( 09 07 2014 року ) і по день винесення даного рішення ( 18 11 2014 року ) аліменти не сплачує , заборгованість відповідно до довідки ДВС за період з 01 05 2014 року по 31 10 2014 року склала 4887, 33 грв. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до п.2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Суд вважає встановленим, що відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки [PERSON], так як не піклувався про неї, не займався її вихованням та духовним розвитком, не цікавився життям та здоров'ям дитини. Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 24 09 2014 року № 8/22-723 виконком вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON]. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому підлягають стягненню на користь позивача з [PERSON] понесені витрати по оплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved