Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису строком на шість місяців щодо [PERSON] . В обгрунтування заяви зазначено, що заявниця з 20 червня 2000 року до 04 травня 2018 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання з [PERSON] стало нестерпним, оскільки він постійно застосовував фізичне та психологічне насильство, яке виражається в нецензурній лайці, погрозах фізичної розправи, знищенні майна. Після розірвання шлюбу вони проживають окремо, однак [PERSON] продовжує застосовувати до неї психологічне насильство, продовжує вчиняти сварки, вживаючи при цьому нецензурну лексику, погрожує їй фізичною розправою. Заявниця просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , заборонити йому протягом шести місяців перебувати у місці її проживання та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, додатково пояснила, що [PERSON] не проживає в її житловому будинку. Однак між ними напружені відносини, постійно виникають сварки, [PERSON] вчиняє психологічне насильство відносно неї та їхнього повнолітнього сина [PERSON] , морально їх принижує. Вона постійно перебуває у стані страху за своє життя та здоров`я, за психологічний стан сина. Просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву визнав. При ухваленні рішення покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано у встановленому законом порядку, що підтверджується рішенням Рогатинського районного суду від 04 травня 2018 року, яке набуло законної сили 12 червня 2018 року. Щодо [PERSON] . Рогатинським районним судом було винесено обмежувальний припис терміном на шість місяців, термін дії якого закінчився в жовтні 2019 року. В подальшому працівниками поліції двічі виносилися термінові заборонні приписи стосовно кривдника - 12 грудня 2019 року, 05 січня 2020 року, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку №77 про прийняття заяви [PERSON] від 09 січня 2020 року про порушення заборонного припису від 05 січня 2020 року, довідкою Рогатинського ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області №79/108/49/01-2020 від 03 січня 2020 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. До основних засад запобігання та протидії домашньому насильству належить гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини ( п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Статтею 21Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать обмежувальний припис стосовно кривдника. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має постраждала особа ( п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ) Статтею 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3502 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Враховуючи встановлені обставини, з метою захисту прав та інтересів заявниці, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення [PERSON] насильства щодо [PERSON] , тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] строком на шість місяців. На [PERSON] слід покласти обов`язки: заборонити перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборонити наближатися на відстань ближче 100 м до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою [PERSON] та заборонити [PERSON] в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] , а саме - вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави (ст.3505 ЦПК України»). Відповідно до ч.4 ст.3506 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved