Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кримського Республіканського позашкільного учбового закладу «Центр дитячої і юнацької творчості», неодноразово уточнювала позовні вимоги та в останнє просила стягнути з відповідача середню заробітну плату за час затримки видачі трудової книжки, зобов'язати повернути трудову книжку, диплом про освіту. Свої вимоги мотивує тим, що 17 жовтня 2012 року вона була прийнята на роботу до Кримського Республіканського позашкільного учбового закладу «Центр дитячої і юнацької творчості» на посаду психолога з окладом 1474 грн. на місяць. 17.02.2012 року вона передала відповідачу трудову книжку та оригінал диплому про отримання освіти. У липні вона звернулася до відповідача із заявою про звільнення за власним бажанням та 29.07.2013 року її звільнено на підставі ст.. 38 КЗпП. Однак, трудову книжку при звільненні їй не видано, з наказом про звільнення її не ознайомлено, диплом про освіту не повернено. Вона зверталася до відповідача з питання повернення трудової книжки, диплому про освіту, однак її вимога залишена без задоволення. У зв'язку з затримкою видачі трудової книжки позивач просить стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за час затримки видачі трудової книжки за період з 30.07.2013 року по 16.12.2013 року в розмірі 9826, 60 грн., повернути трудову книжку та диплом про освіту. Ухвалою суду від 02.12.2013 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору з боку відповідача залучено директора Кримського Республіканського позашкільного учбового закладу «Центр дитячої і юнацької творчості» Кочетову Валерію Валеріївну. Ухвалою суду від 20.02.2014 року за заявою [PERSON] її позовні вимоги про зобов'язання повернути трудову книжку та диплому про освіту залишені без розгляду. В судовому засіданні позивач - [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з вищенаведених підстав. [PERSON] пояснила, що заяву про звільнення вона написала дні за два до звільнення, після чого секретар подзвонила їй і повідомила, що заява підписана 29.07.2013 року, але вона не змогла прийти 29 липня на роботу у зв'язку із знаходженням в іншому місті. Після звільнення їй кілька разів дзвонила секретар та пропонувала забрати трудову книжку. На початку серпня вона прийшла за трудовою книжкою, але від неї стали вимагати повернути борг перед підприємством, на що вона відмовилася, у зв'язку з цим їй трудову книжку не видали. Представник відповідача - Сич О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що в день звільнення [PERSON] була на роботі, інспектор відділу кадрів пояснила [PERSON], що їй необхідно з'явитися за трудовою книжкою в другій половині дня. Однак, [PERSON] за трудовою книжкою не з'явилася. 30.07.2013 року інспектор відділу кадрів [PERSON] дзонила [PERSON] та повідомила про необхідність забрати трудову книжку і ознайомитися з наказом про звільнення. [PERSON] обіцяла з'явитися на роботу, однак, знов не прийшла. Після чого інспектор відділу кадрів знов неодноразово дзвонила [PERSON] на мобільний телефон з проханням забрати трудову книжку, однак, [PERSON] не приходила. 15.08.2013 року [PERSON] направлено лист про необхідність отримання трудової книжки. В цей же день [PERSON] прийшла на роботу, однак, трудову книжку відмовилася отримати, про що складений відповідний акт. Аналогічний акт складений 21.11.2013 року, оскільки [PERSON] знов відмовилася від отримання трудової книжки. Третя особа - директор Кримського Республіканського позашкільного учбового закладу «Центр дитячої і юнацької творчості» Кочетова В.В. в судовому засіданні пояснила, що 29.07.2013 року до неї звернулася [PERSON] із заявою про звільнення та просила звільнити її без відпрацювання, оскільки вона знайшла іншу роботу, пообіцяла розрахуватися з підприємством. Трудову книжку в день звільнення не забрала з невідомих їй причин. На наступний день [PERSON] дзвонила інспектор відділу кадрів з проханням забрати трудову книжку, однак, [PERSON] не приходила. Через два тижні [PERSON] надіслано письмове повідомлення про необхідність забрати трудову книжку. Після чого [PERSON] з'явилася на роботу, але отримати трудову книжку відмовилася. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за таких підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. Згідно з п. 4.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року (далі - Інструкція), якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] прийнята на посаду практичного психолога до Кримського Республіканського позашкільного учбового закладу «Центр дитячої і юнацької творчості» з 17.10.2012 року (а.с.52). Наказом № 161/1-к від 29.07.2013 року [PERSON] звільнена з посади за власним бажанням (а.с.48). Згідно з табелем обліку робочого часу та особовою карткою (а.с.83) [PERSON] перед звільненням знаходилася у відпустці. В останній день роботи - перший день виходу на роботу після відпустки - [PERSON] знаходилася на роботі. Таким чином, надсилати повідомлення про необхідність отримання трудової книжки у відповідача не було. Частиною 4 статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Судом при розгляді справи по суті не встановлена наявність вини відповідача в неотриманні позивачем трудової книжки. Так, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], яка працює на підприємстві на посаді інспектора відділу кадрів та [PERSON] - секретар закладу, пояснили, що в день звільнення [PERSON] була на роботі, інспектор відділу кадрів пояснила позивачу, що їй необхідно в кінці робочого дня з'явитися за трудовою книжкою, однак, [PERSON] за трудовою книжкою не прийшла, про що [PERSON] написала доповідну записку на ім'я директора Кочетової В.В. (а.с.86). Вказані обставини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] На наступний день, та в подальшому інспектор відділу кадрів неодноразово дзвонила [PERSON] на мобільний телефон та просила забрати трудову книжку, [PERSON] обіцяла прийти, однак, не приходила у зв'язку із знаходженням у іншому місті, що підтвердила в судовому засіданні [PERSON] 15.08.2013 року, 21.11.2013 року позивач з'явилася до Кримського Республіканського позашкільного учбового закладу «Центр дитячої і юнацької творчості», але відмовилася отримати трудову книжку, про що складені відповідні акти (а.с.26,27). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили зазначені в актах обставини. Також позивачу надсилалися листи про необхідність отримання трудової книжки від 15.08.2013 року та від 25.11.2013 року. Заяву про надіслання трудової книжки поштою позивач відповідачу не подавала, у зв'язку з чим відповідач був позбавлений таким чином виконати свій обов'язок щодо повернення трудової книжки. Тобто будь-які перешкоди позивачу в отриманні трудової книжки відповідач не чинив. При цьому суд враховує, що сама [PERSON] в судовому засіданні пояснювала, що не могла одразу після звільнення приїхати за трудовою книжкою, приїхала на початку серпня, однак, трудову книжку не отримала, оскільки між нею та відповідачем існує спір про сплату заборгованості. Листи [PERSON] від 09.08.2013 року та від 19.11.2013 року також не свідчать про наявність перешкод з боку відповідача в отриманні трудової книжки, крім того, даних, які підтверджують фактичне надіслання та отримання відповідачем листа від 09.08.2013 року суду не надано, також, як слідує з акту позивач 21.11.2013 року відмовилася від отримання трудової книжки. До показань свідків [PERSON], [PERSON], які пояснили, що 15.08.2013 року [PERSON] знаходилася в м. Ялта та проходила стажування на підприємстві, суд відноситься критично, оскільки вони не підтверджені іншими належними доказами. Враховуючи наведене, з урахуванням законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до Кримського Республіканського позашкільного учбового закладу «Центр дитячої і юнацької творчості» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки необхідно відмовити. На підставі викладеного, ст. ст. 10, 11, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed