Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 18.06.2011 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за №35. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що з 2017 року шлюбні відносини між ними фактично припинені, і з того часу вони спільно не проживають. Стверджує, що спільне життя не склалося, оскільки у сторін різні погляди на життя та різні характери, внаслідок чого виникають сварки, що призвело до втрати любові та взаємоповаги. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам позивача. Шлюб існує тільки формально, спільного господарства вони не ведуть. Донька проживає з нею. За таких обставин, позивачка [PERSON] просить суд шлюб, який був укладений 18.06.2011 року між нею та [PERSON] розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розглянути справу у її відсутні. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу у його відсутні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] заявлений до нього позов, відповідно до його заяви, визнав повністю, суд виходячи з вимог ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе вирішити виниклий між сторонами спір по суті у підготовчому судовому засіданні. Як вбачається з свідоцтва серії [NUMBER] від 18.06.2011 року про шлюб, 18.06.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за №35. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] з 2017 року фактично припинений, і з того часу сторони проживають окремо. Спільне життя з [PERSON] і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки [PERSON] . Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. У відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved