Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення матеріальних збитків і відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.03.2018 року сторонами укладено договір на виконання робітпо виготовленню комплекту меблів для задоволення особистих потреб і їх монтаж (установлення). За домовленістю сторін вартість виконання робіт становить 14600 грн. На виконання умов договору позивач передала відповідачу в якості завдатку кошти в сумі 12700 грн., а залишок суми необхідно було сплатити в момент підписання акту прийому-передачі. Термін виконання робіт становив 30 робочих днів з моменту отримання коштів. Строк виконання договору закінчився, проте відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань та не повернув кошти отримані за договором, а тому позивач зазнала збитків у сумі 12700 грн. Усі спроби вирішити питання щодо повернення коштів в досудовому порядку, шляхом усних переговорів і направлення відповідачу письмових вимог, виявились безрезультатними. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача матеріальні збитки в сумі 12700 грн. і пеню в сумі 948,50 грн. Крім цього, невиконання умов договору викликало душевні та нервові страждання позивача, переживання, оскільки більше шести місяців позивач вимушена була витрачати свій час на спілкування з відповідачем, яким ігнорувались законні вимоги позивача, а тому позивачу заподіяно моральну шкоду в сумі 2000 грн., яку вона просить стягнути з відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилась, проте надала письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, а також не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.32). Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв, заперечень чи відзиву на позовну заяву не подавав. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з'явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Статтею 22 частинами 1 та 3 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно ст.ст.525, 526, 527, 530, 624 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст.849 ч.2 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Судом встановлено, що 13.03.2018 року сторони уклали договір на виконання робіт (далі - Договір), згідно якого фізична особа-підприємець [PERSON] (далі - Підрядник) узяв на себе зобов'язання за завданням [PERSON] (далі - Замовник), протягом 30 робочих днів з моменту отримання коштів, провести роботи за замовленням на виготовлення комплекту меблів для задоволення особистих потреб замовника та провести роботи з їх монтажу (установлення), а замовник зобов'язалась оплатити та прийняти виконану роботу (товар), що передбачено пунктом 1 Договору. Згідно пункту 2 Договору ціна товару є договірною та складає 14600 грн., яку Замовник оплачує Підряднику частинами, а саме у момент підписання договору замовник сплачує завдаток у сумі 11000 грн. і в момент підписання акту прийому-передачі замовник сплачує 3600 грн. У відповідності до пунктів 4.7, 9.2, 10.4 Договору у випадку прострочення строків поставки товару підрядник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період підписання цього договору; у разі неможливості досягнення домовленості у спорах сторони керуються законодавством України; в усіх питаннях, що не врегульовані даним Договором, сторони керуються законодавством України (а.с.7-9). На виконання умов Договору позивач передала відповідачу кошти на загальну суму 12700 грн., що відображено у Договорі, проте відповідачем не виконано умови Договору та не повернуто кошти отримані на виконання Договору. Позивачем на адресу відповідача направлявся лист про неналежне виконання умов договору та відмову від виконання договору з вимогою про повернення отриманих коштів і сплату пені, який залишено відповідачем без задоволення (а.с.10). Крім стягнення матеріальних збитків у сумі 12700 грн. позивач відповідно пункту 4.7 Договору просить стягнути з відповідача пеню, проте позивачем не правильно встановлено дату закінчення строку дії Договору, а тому допущено помилку при розрахунку суми пені за несвоєчасне виконання зобов'язання. Зокрема, термін дії Договору закінчився 25.04.2018 року, а не 14.04.2018 року, як вказує позивач у позові, оскільки пунктом 3.2 Договору визначено, що підрядник зобов'язується надати товар у розпорядження замовника протягом 30 робочих днів з моменту отримання коштів, саме робочих днів, а не календарних днів, як зазначено у позові та відповідно проведено розрахунок пені. За таких обставин, період прострочення виконання зобов'язання за Договором із 25.04.2018 року по 18.09.2018 року, а тому розмір пені становить 883,44 грн. Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконано зобов'язання за договором, а тому позовні вимоги про стягнення матеріальних збитків є обґрунтованими та підлягають задоволенню, проте лише частково на суму 13583,44 грн. Відповідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 2000 грн., яку обґрунтовує тим, що невиконання умов договору відповідачем викликало у позивача душевні та нервові страждання, переживання, оскільки більше шести місяців позивач вимушена була витрачати свій час на спілкування з відповідачем, яким ігнорувались законні вимоги позивача. Зваживши у сукупності надані докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки доказів, які підтверджують прямо чи опосередковано наявність будь-яких негативних наслідків і моральної шкоди заподіяної позивачу діями відповідача суду не надано. Крім цього, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивач просить стягнути моральну шкоду в сумі 2000 грн., однак обґрунтуванням даної суми є лише суб'єктивний висновок позивача, що саме вказана сума буде справедливою, проте будь-який обґрунтований розрахунок, а також докази, що свідчать про заподіяння позивачу моральної шкоди в будь-якому вигляді на вказану суму чи суму близьку до вказаної суду не надано. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн., що відповідає ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial