Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичних фактів, мотивуючи свої вимоги тим, що при подачі документів до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області для оформлення пенсії за віком, їй вказано на розбіжності, які містяться в наданих нею трудових книжках, що підтверджують її трудовий стаж. Так, в трудовій книжці [NUMBER] від 17.04.1989 року її по батькові помилково вказано «[PERSON]», а в трудовій книжці [NUMBER] від 24.01.1978 року її по батькові помилково вказано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Крім того, в свідоцтвах про народження її дітей [PERSON], [PERSON] [NUMBER] та [NUMBER], заявницю, як мати, помилково зазначено «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Просила заяву задовольнити та встановити факт належності їй трудових книжок, а також встановити факт родинних відносин між нею та її дітьми [PERSON] та [PERSON]. Встановлення даних юридичних фактів необхідне для подальшого оформлення пенсії. Заявниця у судове засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду подала заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі Представник зацікавленої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в судове не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті . Згідно рекомендацій, які містяться у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Так, відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER], виданого Кіцманським РВ УМВС в Чернівецькій області 06.08.2004 року, заявницю зазначено «[PERSON]». (а.с.4) Крім того, в картці платника податків ДПІ, виданій Кіцманською ОДПІ по-батькові заявниці значиться «[PERSON]» (а.с 5). Крім того, у свідоцтві про народження [NUMBER] заявниця значиться «[PERSON]» (а.с.6). Диплом про освіту [NUMBER] від 05.03.1979 року видано на ім'я «[PERSON]» (а.с.10) Однак, в трудовій книжці [NUMBER] від 17.04.1989 року по батькові заявниці помилково вказано «[PERSON]», а в трудовій книжці [NUMBER] від 24.01.1978 року її по батькові помилково вказано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». (а.с.11,12) Враховуючи обставини справи, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючих докуменів має юридичне значення для заявниці, в іншому порядку встановити факт належності вказаних документів, що підтверджують її трудовий стаж заявниця не має можливості, виходячи із наданих доказів, суд вважає за можливе заяву у цій частині заявлених вимог задовольнити. Крім того, Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно наявних в матеріалах справи копії паспорту [NUMBER] та копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, ім'я заявниці «[PERSON]». (а.с.4-5). Однак, в свідоцтві про народження [PERSON] [NUMBER] в графі мати помилково зазначено «[PERSON]». (а.с.8) В свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] в графі мати помилково зазначено «[PERSON]». (а.с.9) Так, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, що підтверджується паспортом громадянина, довідкою про присвоєння РНОКПП, свідоцтвом про народження, дипломом про освіту. Таким чином, судом встановлено, що заявниця [PERSON] є матір'ю [PERSON] та [PERSON] А тому, суд вважає, дану заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, так як встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки. На підставі наведеного, та

Outcome: approved