Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за час затримки виплати сум, що належать від підприємтсва. \~ \~ \~ \~Згідно позову, з 08.07.2016 року позивачка була прийнята, згідно Наказу від 07.07.2016 року №1/ОС на посаду електромеханіка дільниці ІІ групи у виробничий підрозділ «Донецька дистанція звязку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Звільнилася 19.04.2017 року з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, про що зроблена відмітка у трудовій книжці, яка була видана позивачці у день її звільнення і оформлена належним чином і підписала наказ про припинення трудового договору від 19.04.2017 року № 30/ОС. Відповідач для остаточного розрахунку вимагав первинні документи з позивачки: табелі обліку робочого часу, розрахунки заробітної плати, усі накази, форму П-2, форму П-54а та інші документи, відповідно до Порядку проведення остаточного розрахунку з працівниками структурних підрозділів «Донецька дирекція залізничних перевезень» та «Луганська дирекція залізничних перевезень», затвердженого наказом регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 26.06.2017 року № 899-Н, але всі первинні документи позивачки для остаточного розрахунку направила у структурний підрозділ «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (м. Лиман) до робочої комісії з опрацювання первинних документів. На день звільнення позивачці нараховано, але не виплачена заробітна плата з березня 2017 року по 19.04.2017 року та грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку, що у сумі складає: 6918 грн.10 коп. З 20 березня 2017 року у виробничому підрозділі «Донецька дистанція звязку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» був встановлений простій, згідно наказу начальника дирекції від 17.03.2017 року № 236/ДНД та наказу начальника регіональної філії. Позивачка вважає, що розрахунок заробітної плати, що поданий нею, містить посилання саме про оплату простою підприємства, а час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижчу від двох третин тарифної ставки, встановленого працівникові розгляду. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь зазначену заборгованість, а також суму середнього заробітку за період затримки з 20.04.2017 року по 31.10.2018 року 134938,56 грн., та донарахувати по день фактичного розрахунку. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивачка [PERSON] до суду не зявилася, про дату, час та місце здійснення засідання була повідомлені належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник відповідача [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, а також письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що у звязку з захопленням невідомим особами адміністративної будівлі та виробничих обєктів ПАТ «Укрзалізниця» розташованих, зокрема у м. Донецьк у відповідача з 20.03.2017 року відсутній доступ до документації підприємства, до компютерних баз та втрачено контроль над господарською діяльністю. За цим фактом за заявою відповідача порушено кримінальне провадження № 12017050420000286 за ознаками ст.341 КК України. Зазначає, що настання форс-мажорних обставин 20.03.2017 року унеможливлює виконання відповідачем своїх зобовязань згідно ст.ст.47,83,115,116 КЗпП України. Додає довідку та копію видаткового касового ордеру згідно яких [PERSON] 19.09.2017 року отримала заробітну плату за першу половину березня 2017 року у сумі 1361,41 грн. Просить суд у задоволенні позовних вимог позивачки відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши надані позов, заяви, заперечення та докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так з копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що останню було прийнято на роботу до виробничого підрозділу «Донецька дистанція звязку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» 08.07.2016 року та звільнено 19.04.2017 року за ст.36 п.1 КЗпП України за угодою сторін. Згідно розразунку заробітної плати виданої ВП ШЧ Донецьк СП «ДДЗП» філії «Дон.зал.» ПАТ « Українська залізниця» має перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі за квітень 2017 року 4581,36 грн., за березень 2017 року 3736,74 грн., однак позивачці було сплачено аванс за березень 2017 року у розмірі 1400 грн у вересні 2017 року про що свідчить надана відповідачем довідка. Отже заборгованість по заробітній платі та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку складає 6918,10 грн. Таким чином, в порушення ст.116 КЗпП України, в якій зазначено, що при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, з позивачкою [PERSON] не було проведено повного розрахунку та заборгованість по зарплаті не виплачена до цього часу. З огляду на вказане з ПАТ «Українська залізниця» на користь позивачки слід стягнути заборгованість по зарплаті в сумі 6918,10 грн. Також позивачка просить стягнути з відповідача суму середнього заробітку за період затримки з 20.04.2017 року по 31.10.2018 року в розмірі 134938,56 грн. та донарахувати по день фактичного розрахунку. Ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власних або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. У п.20 постанови Пленуму ВСУ « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року розяснено судам, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі,- наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до ст.1, ч.1 ст.2, ст.3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у то му числі з вини власника або уповноваженого ним органу. Згідно вимог ст.617 ЦПК України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У п.1 ч.1 ст.263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобовязання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Відповідно до ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в України», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини для субєктів малого підприємства видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють виконання зобовязань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючи ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Відповідно до ст. 117 КЗпП України підставою відповідальності власника за затримку розрахунку при звільненні є склад правопорушення, який включає два юридичних факти: порушення власником строку розрахунку при звільненні та вина власника. Однак, невиплата позивачу заборгованості по заробітній платі відбулося не з вини ПАТ «Українська залізниця», а при настанні обставин непереборної сили, що підтверджується Науково - правовим висновком Торгово-промислової палати України щодо унеможливлення виконання обовязків, передбачених законодавством про працю при вивільненні працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин від 20.03.2017 року. За вказаних підстав вищевказані вимоги є необґрунтованими. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України\~за рахунок\~відповідача на\~користь держави\~слід стягнути\~судові витрати\~пропорційне до\~розміру задоволених\~позовних вимог\~в сумі\~ 69,18грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial