Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначала, що між нею та відповідачем неодноразово укладалися договори позики, на підтвердження яких відповідачем було складено розписки. Так, 16.10.2006 відповідач отримав від неї позику в розмірі 8500 дол. США, 20.12.2006 - 2000 дол. США, 20.01.2007 - 10000 дол. США, 04.02.2008 - 15000 дол. США, 09.04.2009 - 15000 дол. США, 20.12.2010 - 8500 дол. США. Згідно розписки від 04.03.2015 відповідач отримав від неї позику у розмірі 91487 грн. для придбання земельної ділянки та будинку. Крім того, 12.01.2017 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, згідно з п.1.1. якого [PERSON] отримав від неї грошові кошти в сумі 55 330 дол. США, що на момент укладення договору було еквівалентно 1 499 996,30 грн., на придбання квартири та транспортного засобу. На підтвердження якого відповідачем надано розписку про отримання вказаних грошових коштів. [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує та у нього утворилась заборгованість за договорами позики. Посилаючись на зазначені обставини [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договорами позики від 16.10.200, 20.12.2006, 20.01.2007, 04.02.2008, 09.04.2009, 20.12.2010, 12.01.2017 у розмірі 114330 дол. США та заборгованість за договором позики від 04.03.2015 у розмірі 91487 грн. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності та вказала на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності та вказав на те, що позов визнає у повному обсязі. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договори позики, на підтвердження яких відповідачем було складено розписки від 20.12.2006, 20.01.2007, 04.02.2008, 09.04.2009, 20.12.2010, 04.03.2015, 12.01.2017 (а.с. 6-14). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, про що 01.10.2021 на адресу суду подав заяву, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved