Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою у порядку ст. 317 ЦПК України про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території фізичної особи чоловічої статі - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, померлого [INFO] на території м.Ровеньки, Луганська народна республіка, вказуючи, що вона є донькою померлого, їй необхідно встановити факт смерті [PERSON] з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, документи про смерть видані органами/особами, які на території України не створюють правових наслідків, про що заявником отримано відповідну відмову. Тому вона звернулася до суду для встановлення факту, що має юридичне значення в судовому порядку. Ухвалою суду від 08.10.2019 відкрито провадження по розгляду заяви про встановлення факту смерті в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник у судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд заяви про встановлення факту, що має юридичне значення - без її участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви та встановлення факту смерті, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.01.1980, згідно якого 25.10.1979 у батьків: [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] , та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.07.2013, з якого вбачається, що [PERSON] після одруження присвоєно прізвище « [PERSON] ». Так, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м.Ровеньки, Луганська народна республіка, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.10.2019, виданого Відділом запису актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, та лікарським свідоцтвом про смерть №249, причина смерті - ракова інтоксикація, місце смерті - м.Ровеньки, Луганська Народна Республіка. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Згідно листа начальника Холодногірського районного у місті Харкові ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області Єлізарової Т.І. за вих.№1771/15.6-04-07 від 04.10.2019 заявнику відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] та видачі відповідного свідоцтва про смерть, адже документи, що підтверджують факт смерті видані органами, що не створюють правових наслідків на території України. Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з положеннями п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 р. будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У відповідності до пункту 7 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року підставою для реєстрації факту смерті може бути рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, м. Ровеньки відноситься до території, де діяльність держаних органів влади України, у тому числі органів державної реєстрації актів цивільного стану, припинена та фактично не здійснюються.. Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Таким чином, суд бере до уваги документи, надані заявником як доказ для встановлення факту смерті [PERSON] , а саме копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.10.2019, виданого Відділом запису актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, та лікарське свідоцтво про смерть №249. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті в порядку ст. 317 ЦПК України обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved