Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину. Позивач у своєму позові, з урахуванням уточнення позовних вимог, посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, та 21 вересня 2002 року у них народилася донька [PERSON] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між ними розірвано. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини в сумі 400 грн. щомісячно. Дитина проживає разом з позивачем. В 2014 році дитина госпіталізована до КЗ «Дніпропетровський обласний клінічний центр кардіології та кардіохірургії» та їй встановлено кардіостимулятор, в звязку з чим дитина перебуває на обліку за станом здоровя та потребує додаткового нагляду з боку лікарів. [PERSON] визнана дитиною-інвалідом та потребує постійних додаткових витрат на лікування та на оздоровлення. Протягом 2015-2016 р.р. позивачем понесені затрати на медичні препарати для лікування доньки на загальну суму 6 407, 20 грн. Однак відповідач відмовився компенсувати їй частину цих витрат, посилаючись на те, що він сплачує аліменти в достатньому обсязі. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини [PERSON] в сумі 3\~203, 60 грн. фактично понесених витрат, а також 2000 грн. додаткових витрат на майбутнє. Окрім того позивач з метою захисту своїх прав та інтересів дитини звернулась до адвокатського обєднання за правовою допомогою та здійснила оплату за договором в сумі 500 грн., які вона також просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він за наявності фінансової можливості постійно придбає для дитини ліки, а також придбав для неї мобільний телефон. А тому просив суд врахувати понесені ним витрати на утримання доньки. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, та 21 вересня 2002 року у них народилася донька [PERSON] /а.с. 23/. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с.24/. Донька проживає разом з позивачем за адресою: м. Дніпро, пл. Новокодацька, 9/25 /а.с.8/ та знаходиться на її утриманні. Донька сторін [PERSON] є дитиною-інвалідом /а.с.7/ та перебуває на Д-обліку у кардіолога з діагнозом Вегетативна дисфункція, АВ блокада 1ст. /а.с.9/ В 2014 році дитині була проведена імплантація кардіостимулятора /а.с.10/. та вона постійно проходить планові обстеження та лікування /а.с.11/ В звязку з цим позивач вимушена звертатися за допомогою до медичних закладів, та нести витрата на лікування та медичні препарати, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме висновками лікарів та квитанціями /а.с. 15-19/. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, брати участь у додаткових витратах зобовязані обидва з батьків, незалежно від того з ким з них проживає дитина, оскільки Сімейний Кодекс України виходить із принципу рівності прав й обовязків батьків. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобовязаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обовязки щодо несення таких витрат. В звязку з тим, що [PERSON] є дитиною-інвалідом, позивач несе додаткові витрати на її лікування. Позивачем витрачено на медичні препарати 5\~140, 33 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, що містяться в матеріалах справи /а.с.62-64/ Врахувавши, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими обставинами станом її здоров'я, а законом обов'язок по утриманню дитини покладений на обох батьків, суд визнає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача половину вартості додаткових витрат в розмірі 2\~570, 17 грн. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на майбутнє у розмірі 2\~000 грн. щомісячно, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що саме такий розмір грошових коштів витрачається щомісячно на лікування дитини. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial