Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а саме: просила скасувати обтяження № 2073292 від 10.06.2005 року заборона на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] та виключити даний запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Заява обґрунтована тим, що позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що в 2020 році вирішила зареєструвати у вказаному житловому будинку свою невістку та трьох онучок. В Центрі надання адміністративних послуг відділу надання адміністративних послуг та реєстрації виконавчого комітету Токмацької міської ради отримала інформаційну довідку, з якої видно, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис від 10.06.2005 року за № 2073292 про зареєстроване обтяження у вигляді заборони (архівний запис) на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Токмацькою державною нотаріальною конторою. Відповідно до цієї інформаційної довідки власником майна вказано [PERSON] . Позивачка звернулась із заявою про зняття заборони відчуження об`єктів нерухомого майна до Токмацької державної нотаріальної контори, на що у відповідь отримала роз`яснення від 29.09.2020 року № 732/01-16, а саме: що «Згідно паперових носіїв, а саме реєстру заборон нотаріальної контори м. Токмак з 1951 року, запис щодо заборони 31 березня 1959 року за № 7 накладений на житловий будинок [ADDRESS] , власник - [PERSON] .» Вказала, що станом на 01 січня 2013 року нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] належить їй, з 02 січня 1959 року по 08 березня 1965 року мав поштовий номер та назву [ADDRESS] . Таким чином, в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно на її будинок було перенесено чужу заборону та для вилучення помилково перенесеної заборони, їй необхідно звернутися до компетентних органів, оскільки зазначене обтяження було накладено на майно, що належить іншій особі. Також, 08.07.2021 року позивачка звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області Діденка Віктора Анатолійовича із заявою про проведення державної реєстрації припинення обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно на житловий будинок з реєстраційним номером 2177161623110, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Держаним реєстратором відмовлено їй у проведенні державної реєстрації припинення обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, так як запис про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 2073292, був внесений 10.06.2005 року Токмацькою державною нотаріальною конторою без відповідних позначок, додаткових відомостей та іншої інформації щодо зміни ідентифікатора розташування об`єкта обтяження, що згідно Довідки КП «Абрис», містяться на паперових носіях інвентарної справи на зазначений житловий будинок. Вказала, що причина внесення заборони відповідачем виникла через зміну нумерації житлового будинку. Помилково під час перенесення обтяження Токмацькою державною нотаріальною конторою Запорізької області до нового реєстру не враховано, що відбувалась перенумерація будинків. Обтяження накладено на майно [PERSON] , з яким позивачка особисто не знайома, ніякого відношення до житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , дана особа не має та ніколи не мала, власником зазначеного житлового будинку він ніколи не був. Враховуючи вищевикладене, позивачка змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 15 липня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 26 серпня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Токмацької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини не явки суду не повідомила. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно зі\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 та 2\~ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Судом встановлено,\~щопозивачка [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS] , відповідно до за договору купівлі-продажу, посвідченого Державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною Є.О. від 03 жовтня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2436. Продавцем будинку являвся [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 223557340 від 11.09.2020 року вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис від 10.06.2005 року за № 2073292 про зареєстроване обтяження у вигляді заборони (архівний запис) на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] накладений Токмацькою державною нотаріальною конторою. Власником майна вказано [PERSON] . Позивачка звернулась із завою про зняття заборони відчуження об`єктів нерухомого майна до Токмацької державної нотаріальної контори, на що у відповідь отримала роз`яснення від 29.09.2020 року № 732/01-16, відповідно до якого «Згідно паперових носіїв, а саме реєстру заборон нотаріальної контори м. Токмак з 1951 року, запис щодо заборони 31 березня 1959 року за № 7 накладений на житловий будинок [ADDRESS] , власник - [PERSON] . Згідно довідки КП «Абрис» Токмацької міської ради № 321 від 21 вересня 2020 року станом на 01 січня 2013 року нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] раніше мав поштовий номер та назву вулиці з 02 січня 1959 року по 08 березня 1965 року - [ADDRESS] та обліковується за позивачкою. 08.07.2021 року позивачка звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області Діденка Віктора Анатолійовича із заявою про проведення державної реєстрації припинення обтяження у вигляду заборони на нерухоме майно на житловий будинок з реєстраційним номером 2177161623110, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Держаним реєстратором їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації припинення обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 59169876 від 08.07.2021 року, відповідно до якого запис про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 2073292, був внесений 10.06.2005 року Токмацькою державною нотаріальною конторою без відповідних позначок, додаткових відомостей та іншої інформації щодо зміни ідентифікатора розташування об`єкта обтяження, що згідно Довідки КП «Абрис», містяться на паперових носіях інвентарної справи на зазначений житловий будинок. А тому, за повного збігу всіх зазначених ідентифікаторів пошуку та/або кожного окремо із зазначених ідентифікаторів пошуку немає підстав вважати, що Реєстратором помилково перенесено запис про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно на даний житловий будинок, реєстраційний номер обтяження 2073292, до новоствореного розділу у Державному реєстрі речових прав, так як ідентифікатори об`єкта щодо якого була подана заява про державну реєстрацію права власності та об`єкта, щодо якого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна був активний запис про обтяження, є ідентичними. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із ч.5\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч.2\~ст.30 Цивільного процесуального кодексу України\~позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.ч. 1,2 ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що відповідно до\~ст.\~73\~Закону\~України «Про нотаріат»\~нотаріус за місцем розташування житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири). Згідно\~ст.\~74\~Закону\~України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. На теперішній час відсутні будь-які визначені\~законом\~підстави для заборони відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , власницею якого є позивачка. Безпідставний арешт на майно, яке належить позивачці обмежує її право власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом звільнення майна з-під арешту, що відповідає вимогам ч.2 ст. 16 ЦК України. Таким чином, суд, на підставі викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», ст. 47 Конституції України, ст.ст.15, 16, 20, 177,181, 182, 190, 316-319, 321, 325, 328, 355,368-370, 372, 386, 387 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77, 78, 81, 82, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved