Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що вона є власницею квартири [ADDRESS]/ Морозова, 2 в м. Бердянську Запорізької області на підставі договору про довічне утримання від 09. 08. 2007 року. Після смерті [PERSON] 04. 06. 2011 року, яку вона доглядала у відповідності до укладеного договору довічного утримання, вона не може потрапити до належної їй квартири, бо в ній постійно мешкають родичі померлої і перешкоджають користуватися квартирою зривають вхідні двері, самовільно вселяються в квартиру, користуються нею, за комунальні послуги не сплачують, псують належне їй майно. Вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів з відповідними заявами, проте вони залишаються без вирішення. Згідно акту державного виконавця в даний час в квартирі постійно мешкає [PERSON] з двома малолітніми дітьми, [PERSON] змінив вхідні двері й замок на них, що не дає їй змогу зайти в квартиру. Просить вселити її у належне їй нерухоме майно, і зобовязати відповідачів не чинити їй перешкоди у користуванні своєю власністю. В судовому засіданні позивачка з представником за договором і свідоцтвом адвокатом [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала і пояснила, що вона разом з державним виконавцем намагалася зайти у свою квартиру, але відповідачі її не пустили, дозволили зайти лише державному виконавцю, який склав акт і вказав, хто саме у теперішній час мешкає в квартирі. Оскільки в квартирі мешкає [PERSON] з двома малолітніми дітьми, але перешкоджають їй, як власниці, зайти в помешкання і [PERSON], І [PERSON] вона вказала їх у якості відповідачів, і просить зобовязати їх також не перешкоджати вселитися у своє житло. Відповідачі до суду не явилися, про день слухання справи сповіщені за місцем своє реєстрації, причину неявки не повідомили, заперечень проти позову не надали, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з копії договору довічного утримання від 09. 08. 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, реєстр № 3-1715, витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно, виданого Бердянським комунальним підприємством з технічної інвентаризації 04. 09. 2007 року, № витягу 15808373 [PERSON] на праві власності належить однокімнатна квартира № 156 в будинку по вул. Кірова, 68/ Морозова, 2 у м. Бердянську Запорізької області. Протягом з 2013 року [PERSON] зверталася до Бердянського МВ УМВС України із заявами про неможливість потрапити до належного їй житла у звязку з тим, що в квартирі мешкають інші особи, що підтверджено копіями з витягів з кримінальних проваджень, висновками про результати звернення громадянина (громадянки). Факт помешкання в квартирі [PERSON] з двома малолітніми дітьми підтверджено актами державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ від 18. 12. 2015 року. Відповідачі не спростували твердження [PERSON] про те, що вони перешкоджають їй вселитися в своє житло, про те, що інші особи мешкають в квартирі без дозволу власника, отже суд вважає позовні вимоги [PERSON] щодо неможливості потрапити у належну їй квартиру такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено порушення права [PERSON] на вселення у належне їй на праві власності житлове приміщення з боку відповідачів, це право підлягає захисту, отже суд зобовязує відповідачів не перешкоджати у вселенні у квартиру її власника і не чинити перешкод у користуванні житлом, і не порушувати право її власності.

Outcome: approved