Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не залишив. В установлений законом строк позивач звернулася до Черкаської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи неможливість реалізувати свої спадкові права, позивач звернулася до суду з відповідним позовом в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння по [ADDRESS], після смерті [PERSON]. Враховуючи вище вказані обставини позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом. У судове засідання позивач не з'явилася, проте від [PERSON] надійшла заява про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, проте від сільського голови 04.12.2018 року через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника сільської ради та про відсутність заперечень, щодо позовних вимог [PERSON] У вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Це підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.08.2014 року [NUMBER] Згідно свідоцтва про одруження, [NUMBER] від 05.02.1963 року, [PERSON] є дружиною [PERSON] Відповідно до довідки Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 08.05.2018 року № 445, за померлим [INFO] [PERSON], 1940 року народження, рахується домоволодіння по [ADDRESS] Як на день смерті так і на цей час, крім померлого була зареєстрована та проживає його дружина [PERSON], 1941 року народження. Згідно довідки КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 04.09.2018 року №4130о, станом на 01.01.2013 року право власності на домоволодіння по [ADDRESS] не зареєстровано. На замовлення позивача, КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт від 01.08.2018 року, на домоволодіння по [ADDRESS] Згідно даних технічного паспорту, вбачається, що самочинне будівництво відсутнє. Відповідно до висновку Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Черкаської районної державної адміністрації від 29.10.2018 року №36, вбачається, що архітектурно-планувальна характеристика побудованих будівель по [ADDRESS] відповідає вимогам даного класу споруд. Приватним підприємством «ТОВА», на замовлення позивача, було здійснено оцінку ринкової вартості домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] та 31.10.2018 року надано висновок за яким ринкова вартість домоволодіння становить 40000 грн. без врахування ПДВ. Згідно з листом-роз'ясненням Черкаської районної державної нотаріальної контори від 06.11.2018 року за №2572/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння по [ADDRESS], у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вказане домоволодіння. Згідно з відомостями, які надійшли на запит суду з Черкаської районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулась [PERSON], заведено спадкову справу № 370/2018 від 24.07.2018 року. Інші особи із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї, до нотаріальної контори не зверталися. Спір щодо спадкового майна відсутній. Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України позивач відноситься до першої черги на спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З наявних матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] до нотаріальної контори, однак не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вище вказане домоволодіння, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу. В матеріалах справи відсутні дані, про наявність спору щодо спадкового майна померлого [INFO] [PERSON] Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом на домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON], є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи той факт, що позивачем не ставиться вимога про стягнення із відповідача на її користь судових витрат, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved