Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Ладижинської міської ради, і просила визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що являється власником квартири [ADDRESS]. Співвласник [PERSON] помер [INFO], після смерті якого, вона являється єдиним спадкоємцем. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані у даній квартирі, однак не проживають у ній з червня 2009 року. Зазначає, що реєстрація в квартирі цих відповідачів обмежує її як власника нерухомості в частині користування майном, оскільки це чинить перешкоди їй у оформленні субсидії. Договір найму жилого приміщення у вказаному будинку між сторонами не укладався, відповідачі не є членами сім'ї власника квартири, а тому не мають права користування житловим приміщенням у даній квартирі. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачі були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, на що вказує наявне в матеріалах справи опубліковане оголошення у газеті «Вінниччина» (№ 51(5920) від 17 березня 2017року). У судове засідання вони не з'явилися, заяв про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення розгляду справи з поважних причин, до суду не подавали. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду подано клопотання, у якому третя особа при прийнятті рішення покладається на розсуд суду, просить справу розглядати за відсутності представника. Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За вимогами ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» внесено відповідні зміни до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та визначено, що органами реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до п. 1 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3 статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] являється співвласником квартири [ADDRESS]. Співвласник [PERSON] помер [INFO], після смерті якого, вона являється єдиним спадкоємцем. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані у даній квартирі, однак не проживають у ній з червня 2009 року. Реєстрація в квартирі цих відповідачів обмежує позивача як власника нерухомості в частині користування майном, оскільки це чинить перешкоди позивачці у оформленні субсидії. Договір найму жилого приміщення у вказаному будинку між сторонами не укладався, відповідачі не є членами сім'ї власника квартири, а тому не мають права користування житловим приміщенням у даній квартирі. Ці факти стверджуються сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.08.2016 року, що видане виконкомом Четвертинівської сільської ради, Тростянецької сільської ради, Вінницької області видно, що [PERSON] помер [INFO]. Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 77133322 від 27.12.2016року видно, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] - 1/5частки, [PERSON] - 1/5 частки власності та [PERSON] - 3/5 частки власності. Із довідки № 3499 від 23.09.2016 року, виданої відділом ведення реєстру територіальної громади Ладижинської міської ради Вінницької області видно, що за адресою: [ADDRESS], зареєстровані такі особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Із пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], видно, що відповідачі не проживають у вищезазначеній квартирі ще з 2009 року. Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів і не суперечать один одному. За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивачка правомірно вимагає усунення будь-яких порушень її прав, як власника житлового приміщення у даному випадку шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ч.3 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved