Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, вказавши, що після смерті 07 вересня 1995 року її тітки [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності КСП «Урожай», що на території [PERSON] сільської ради. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в оформленні спадкових прав на дану земельну частку (пай) у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті її тітки. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, однак, реалізувати своє право на спадкове майно не може, тому просить суд визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов свого довірителя підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ізяславського району в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданому до суду письмовому клопотанні просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Представник відповідача [PERSON] райдержадміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не зявився, хоча про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин поважності неявки в судове засідання не повідомив. У відповідності до положень ст.ст.224-226 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] І-БВ № 267335, [PERSON] померла 07 вересня 1995 року. Згідно заповіту, складеного 27 серпня 1993 року і посвідченого секретарем Завадинецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON] заповіла належний їй на праві особистої власності жилий будинок і все своє майно, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 травня 1996 року [PERSON] набула право власності на частину спадкового майна [PERSON], а саме житловий будинок з по господарськими будівлями, що знаходиться в с. Калетинці Ізяславського району, земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку для ведення підсобного господарства. Вказане також підтверджується копією спадкової справи № 250, заведеної 17 травня 1996 року [PERSON] державною нотаріальною конторою щодо майна [PERSON] Згідно довідки [PERSON] сільської ради Ізяславського району № 52 від 15.02.2017 року згідно із записами в по господарській книзі виконкому сільської ради, [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала в [INFO] одна. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Ізяславського району № 54 від 15.02.2017 року після смерті [PERSON] фактично в управління спадковим майном вступила її племінниця [PERSON], яка взяла спадкове майно під свою охорону. Таким чином, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], яка вказана в її заповіті та прийняла спадщину, є позивач [PERSON]. В той же час, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0373788 виданого 21 січня 1999 року, вбачається, що на підставі рішення [PERSON] РДА від 23 січня 1997 року № 8, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Урожай» с. Завадинці Ізяславського району Хмельницької області, площею 2,66 га в умовних кадастрових гектарів, що також підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 24 травня 2017 року. Тобто позивач належним чином оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий 21 січня 1999 року, тобто після смерті [PERSON] Таким чином суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року позивач прийняла спадщину, в тому числі і право на вищезазначену земельну частку (пай), яке [PERSON] набула ще за життя, але з незалежних від неї причин документи, що посвідчують таке право, були оформлені органами державної влади лише після смерті спадкодавця. За таких обставин, з урахуванням того, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON], прийняла спадщину після смерті останньої, однак належним чином оформити свої спадкові права на земельну частку (пай) немає можливості, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved