Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії [NUMBER] право на земельну частку (пай) розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені Чапаєва. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай). [PERSON] просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належало [PERSON] , у порядку спадкування після її смерті. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги [PERSON] та не заперечує проти розгляду справи у відсутності їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Чапаєва Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області, 5 грудня 1997 року на її ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № [NUMBER] від 5 грудня 1997 року, що підтверджується довідкою відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 16 травня 2019 року (а.с. 8). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що 27 червня 1999 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] , що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, та матеріалами справи (а.с. 9; 10). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] на її ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 9). Таким чином, [PERSON] успадкувала належне [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] , втрачений, що підтверджується оголошенням у газеті (а.с. 11). Позивач позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] втрачений, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved