Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , яку в подальшому уточнила, надавши заяву про зменшення позовних вимог, та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у загальному розмірі 3300 гривень, тобто по 1100 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем з 2009 року знаходилась у фактичних шлюбних відносинах. У них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження яких їх батьком зазначений відповідач. Діти на даний час проживають з позивачем, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 червня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. 26 листопада 2019 року відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що офіційного доходу не має і на даний час перебуває на обліку в центрі зайнятості, на його утриманні знаходиться хвора мати пенсіонерка 1934 року народження, а сам він, маючи діагноз вентральна грижа, потребує термінової операції. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала заяву про зменшення розміру позовних вимог та просила її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій заяву про зменшення позовних вимог визнав та не заперечував проти її задоволення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 серпня 2010 року Будянською селищною радою Харківського району Харківської області, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10 липня 2013 року Виконавчим комітетом Будянської селищної ради Харківського району Харківської області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 листопада 2016 року Виконавчим комітетом Будянської селищної ради Харківського району Харківської області. Зазначені обставини не заперечувались відповідачем у справі. Неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Будянської селищної ради Харківського району Харківської області №583 від 10 квітня 2019 року. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в твердій грошовій сумі. В матеріалах справи відсутні відомості щодо офіційного працевлаштування відповідача та отримання ним стабільного, регулярного доходу, крім того, відповідач у своїй заяві зазначені обставини підтвердив. Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено судом, малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем. Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей. У відзиві на позов відповідач посилався на наявність на його утриманні непрацездатної хворої матері, на підтвердження вказаних обставин додав до відзиву копію паспорту та копію посвідчення ветерана праці на ім`я [PERSON] , однак жодних доказів на підтвердження родинних зв`язків із вказаною особою, відповідачем не надано. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наявності у [PERSON] будь-якого захворювання. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей в матеріалах справи також відсутні. При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , окрім вищевказаних обставин, суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» для дітей віком до 6 років, який станом на 12 грудня 2019 року становить 1779 гривень; а при визначенні розміру аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , - прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 12 грудня 2019 року становить 2218 гривень. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від:05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Отже, враховуючи викладене, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у твердій грошовій сумі у розмірі по 1100 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. При цьому суд враховує, що такий розмір аліментів в ході судового розгляду повністю визнаний відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дітей у вищевказаному розмірі, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме 23 травня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. За змістом ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та покладає його на відповідача у повному обсязі у розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved