Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] , посилаючись на те, що спільне життя сторін не склалось, вони мають різні погляди на сімейне життя. Сторони втратили почуття любові та взаєморозуміння, вони не ведуть спільне господарство, а шлюб існує лише формально. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2021року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 27 жовтня 2021 року в судовому засіданні було оголошено перерву, у зв`язку з невизначеністю ситуації, що склалася в сім`ї до 30 листопада 2021 року. 30 листопада 2021 року прибули в судове засідання сторони. Позивач просила задовольнити позов, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 773. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні встановлено, що сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Згідно із статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Частиною 1 ст. 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Отже, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, не має наміру зберегти сім`ю, то наявні підстави для задоволення позову. Згідно частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн 00 коп. На підставі статей 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved