Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з [PERSON] , посилаючись на те, що [INFO] вона померла. За життя проживала з нею спочатку за договором найму до кінця 2004 року, потім внаслідок складення добрих сімейних відносин проживали однією сім`єю. Окрім них, в квартирі проживав двоюрідний брат [PERSON] - [PERSON] , який був призначений її опікуном, оскільки [PERSON] рішенням суду було визнано недієздатною. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті вона у 2018 році стала опікуном [PERSON] , здійснювала оплату комунальних послуг та після смерті останньої, понесла всі витрати на її поховання. Оскільки після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, інших родичів у померлої немає, вона є єдиним спадкоємцем померлої, [PERSON] просить суд установити юридичний факт проживання однією сім`єю з [PERSON] з серпня 2004 року по 06.05.2021 року. У судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] вимогу заяви підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення представника заявниці, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи із наступного. Судом установлено, що 05.08.2003 року між [PERSON] (наймодавець) та [PERSON] укладено договір оренди жилого приміщення, відповідно до якого [PERSON] орендувала квартиру [ADDRESS] до 05.08.2004 року (а.с. 5). Відповідно до дублікату свідоцтва про право власності від 28.09.1993 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та члену її сім`ї [PERSON] в рівних долях (а.с. 7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Леонтьєвою Н.Й., спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] , яке складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Фондом комунального майна Мінського району міста Києва 28.09.1993 року згідно з розпорядженням (наказом) № 3094 від 28.09.1993 року, дублікат якого зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації 08.12.1993 року у реєстровій книзі № 738 (а.с. 8). 21.01.2019 року приватним нотаріусом КМНО Сташковою А.Г. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємицею після смерті [PERSON] , 1932 року народження, який помер [INFO] є його двоюрідна сестра [PERSON] ; спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 9). Рішенням Дніпровського районного міста Києва від 07.07.2003 року заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин задоволено, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11). Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25.12.2003 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною (а.с. 12). Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 30.05.2018 року встановлено опіку над недієздатною [PERSON] , [INFO] , яка мешкає в Святошинському психоневрологічному інтернаті, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та призначено її опікуном [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] для захисту прав та законних інтересів недієздатної (а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 19). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.08.1994 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.11.2002 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 21). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с. 22). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.05.2021 року [PERSON] померла [INFO] (а.с. 23). З наданих заявницею копій квитанцій вбачається, що нею оплачуються житлово-комунальні послуги по утриманню квартири [ADDRESS] (а.с. 26-36, 42-44). Відповідно до договору-замовлення від 07.05.2021 року та квитанції, [PERSON] понесла витрати на поховання [PERSON] (а.с. 45, 46). Зі змісту повідомлення приватного нотаріуса КМНО Іванченка В.Ю. від 25.05.2021 року вбачається, що приватним нотаріусом відкрито спадкову справу № 07-2021 після померлої [INFO] [PERSON] , яка постійно була зареєстрована до смерті за адресою: [ADDRESS] ; станом на 25.05.2021 року єдиним спадкоємцем, з врахуванням визначеного для прийняття спадщини, який подав заяву на прийняття спадщини є [PERSON] , інших спадкоємців, які б прийняла спадщину за законом станом на 25.05.2021 року відсутні; згідно отриманої інформації зі Спадкового реєстру заповіти не складались (а.с. 47). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 416, заведеної Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем після його смерті є [PERSON] (а.с. 68-82). З матеріалів спадкової справи № 07-2021, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що єдиним спадкоємцем після її смерті є [PERSON] (а.с. 84-108). Допитані у якості свідків [PERSON] , [PERSON] підтвердили те, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою [ADDRESS] , в якій заявниця виконувала всі обов`язки по догляду своєї підопічної [PERSON] до дня її смерті. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Частиною першою, другою ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами третьою, четвертою, шостої ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК Українита роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на відсутність у померлої [PERSON] спадкоємців за законом та заповітом, [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем для отримання спадщини після смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Такий висновок був зроблений у Постанові Верховного суду від 23.09.2021 року у справі № 646/1310/20, в подібний правовідносинах, що стосувався встановлення факту проживання однією сім`єю. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи те, що факт, який просить встановити [PERSON] має для неї юридичне значення, заявниця надала належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] більше п`яти років до часу відкриття спадщини, можливість у інший спосіб підтвердити цей факт у заявниці відсутня, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved