Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Терпилівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області про визначення додаткового строку достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], яка померла 17 квітня 2004 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилалася на те, що в с. Гущанки Підволочиського району Тернопільської області по вул. Центральна, 8 проживала її бабця позивача - [PERSON], яка 28.11.2002 року склала заповіт згідно якого заповіла їй, [PERSON], належний їй державний акт на право приватної власності на землю серії РІ № 673988, який зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 22. Заповіт був посвідчений секретарем Терпилівської сільської ради Підволочиського району. Після смерті бабці вона фактично прийняла земельну ділянку площею 4,86 га у с. Терпилівка Підволочиського району. За її доручення батько [PERSON], сплачує за неї земельний податок про що свідчать квитанції про сплату земельного податку, які оплачені від її імені. Тобто нею були вчинені дії, що свідчать про вступ у фактичне управління спадковим майном в порядку визначеному п.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції, що діяла до 01.01.2004 р.). Однак, у серпні 2012 року коли вона звернулась до Підволочиської державної нотаріальної контори з приводу оформлення свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, їй було відмовлено, оскільки з прийняттям нового Цивільного кодексу України змінився порядок прийняття спадщини. Відповідно до ст.1269 Цивільного кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Така заява, згідно вимог ст. 1270 ЦК, повинна бути подана в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Таким чином вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк нею пропущений з поважних причин. Так, до 2004 року діяв Цивільний кодекс УРСР за яким не передбачався обовязок подання заяви до нотаріальної контори для кожного спадкоємця, який не проживав постійно із спадкодавцем на час смерті. Згідно ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець міг подати заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, або ж вступити у фактичне управління майном протягом шести місяців. Таким чином, [PERSON] не знала про ці зміни у законодавстві і вважала, що оскільки вона вступила у фактичне володіння спадковим майном, то строки для прийняття спадщини нею не пропущені і оформити своє право на спадщину вона зможе і після збігу шестимісячного терміну. Більше того, у цей період вона перебувала за кордоном, про це свідчить віза у її закордонному паспорті. Отже вона не мала можливості подати відповідну заяву до нотаріальної контори. Також позивачка зазначає, що вона одинока мати, сама утримує та виховує сина [PERSON], [INFO]. У 2007 році вона оформила іпотечний кредит на придбання квартири. Для того щоб виплачувати кредит, вимушена була шукати роботу за кордоном. Під час своїх рідких і нетривалих приїздів в Україну в основному займалась сином, а на вирішення питання оформлення права на спадщину часу ніколи не вистачало. Разом з тим, інших претендентів на спадкове майно не має, її право на спадкування після [PERSON] даної земельної ділянки ніким не заперечується. З огляду на вказане, просить встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після [PERSON], яка проживала в [INFO] та померла 17.04.2004 року. Даний додатковий строк встановити тривалістю у три місяці із початком перебігу з моменту набуття рішенням законної сили. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача - Терпилівської сільської ради Підволочиського району та залучений судом до участі в справі співвідповідач [PERSON] у судове засідання не зявилися, однак подали заяви, в яких позов визнали і просять розглянути справу у їх відсутності. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та оцінивши докази по справі, враховуючи заяву представника відповідача та співвідповідача [PERSON], суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №158812, виданого 17 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] померла 17 квітня 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №527. 28 листопада 2002 року за реєстровим записом №175 секретарем виконкому Терпилівської сільської ради Підволочиського району було посвідчено заповіт [PERSON], проживаючої в [INFO], відповідно до якого остання на випадок своєї смерті зробила наступне заповітне розпорядження: належний їй державний акт на право приватної власності на землю серії РІ № 673988, який зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 22 заповіла в користь [PERSON]. На день смерті заповідачки заповіт не змінено і не скасовано, що стверджується записом секретаря виконавчого комітету Терпилівської сільської ради посвідченим печаткою сільської ради. Таким чином позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] З довідки Терпилівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області №380 від 23 серпня 2012 року, вбачається, що на день смерті гр. [PERSON], померлої 17 квітня 2004 року та шість місяців по тому, разом з нею в житловому будинку №8 по вул. Центральна в с. Гущанки Підволочиського району Тернопільської області зареєстрованих осіб не було. Відповідно до довідки Терпилівської сільської ради Підволочиського району №381 від 23 серпня 2012 року, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,86 га, яка розташована на території Терпилівської сільської ради Підволочиського району, належала гр. [PERSON], яка померла 17 квітня 2004 року по даним, що містяться в сільській раді заборона/арешт відсутня. Спадщину після смерті [PERSON] згідно заповіту прийняла її онука [PERSON], яка здійснює по даний час повноваження власника даної земельної ділянки, надаючи їй у тимчасове користування для сільськогосподарського обробітку, щороку сплачує земельний податок з фізичних осіб за вищевказану земельну ділянку, про що свідчить довідка Терпилівської сільської ради № 190 від 29.05. 2015 року подана представником позивачки . Державним актом на право приватної власності на землю серія Р1 №673988, виданим на підставі рішення ХХ сесії 3 скликання Терпилівської сільської ради народних депутатів від 10 листопада 2000 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №22, стверджується право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,86 га, розташовану на території Терпилівської сільської ради Підволочиського району. Відповідно до постанови №1059/02-31 від 23 серпня 2014 року, винесеної державним нотаріусом Збаразької державної нотаріальної контори в.о. завідувача Підволочиської державної нотаріальної контори гр. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті гр. [PERSON], померлої 17 квітня 2004 року, у звязку з пропуском встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» вказано вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Пропуск позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини суд вважає з поважних причин, оскільки позивач дійсно одинока мати, що перебувала за кордоном у звязку із скрутним матеріальним становищем, про що свідчить свідоцтво про народження [PERSON], який народився 25 лютого 2004 року, серія І-ИД №144479, видане 09 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільского міського управління юстиції Тернопільської області; рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №2-5756/11 від 19 вересня 2011 року про розірвання шлюб, з якого видно, що 19 вересня 2011 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ; довідкою ПП « Наш дім» від 08 грудня 2014 року про склад сімї №3062, з якої вбачається, що 28 березня 2008 року позивачка та її син були зареєстровані в м. Тернополі за адресою : [ADDRESS] хх від 08 грудня 2014 року; іпотечним договором від 17 жовтня 2007 року серія ВКА №692018 та витягом про його реєстрацію у Державному реєстрі іпотек №14955672 від 17 жовтня 2007 року про надання позивачкою в іпотеку квартири [ADDRESS] для забезпечення виконання нею зобовязань за Кредитним договором № 102/07/26 N [від 17 жовтня 2007 року та додаткових угод до нього , за умовами якого зобовязана повернути Іпотекодержателю кредитні кошти в розмірі 59400 ( пятдесят девять тисяч чотириста ) доларів США з кінцевим терміном повернення 2032 року; паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія ЕН259588, виданий 25 серпня 2010 року, з відповідними відмітками про перетин кордону. Крім того, як вбачається із квитанцій про прийом податкових платежів серія МР №319891 від 09 вересня 2008 року, серія НВ №708745 від 04 вересня 2009 року, серія НС №743690 від 13 грудня 2010 року, квитанції про прийняття податків і зборів серія АА №869385 від 23 серпня 2013 року, податкових повідомлень-рішень від 30 квітня 2012 року №0005092800 та від 01 липня 2013 року №0279432800 позивачем сплачувався земельний податок, а тому є підстави для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Враховуючи наведене,

Outcome: approved