Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обгрунтування позову посилається на те, що 25 серпня 2012 року у Дружбівській сільській раді Радивилівського району Рівненської області зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу двоє дітей: дочки [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Причиною звернення до суду послужило те, що відповідач зловживав спиртними напоями, та вчиняв сварки. В результаті із грудня 2015 року стали проживати окремо і не підтримують подружніх стосунків. [PERSON] не виконує належним чином своїх батьківських обовязків, а саме не надає матеріальної допомоги на утримання дітей на належному рівні, не проявляє батьківської турботи і власних коштів не вистачає для забезпечення нормальних умов проживання, харчування та розвитку дітей. Крім того, позивачка звертала увагу, що потребує значних коштів на лікування доньки [PERSON] повязаного із хворобою хребта. Враховуючи зазначені обставини, просила шлюб розірвати та стягувати із відповідача на її користь аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову і до досягнення ними повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заслухавши сторону, та вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Так, під час судового слідства встановлено, що сторони тривалий час спільно не проживають і не підтримують подружніх стосунків та окремо ведуть домашнє господарство. Подружжю надавався термін для примирення, однак примирення не відбулося і позивачка настоює на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалася остаточно і її збереження не можливе. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно\~\~ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам\~їхніх\~дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Під час судового слідства доведено, що діти перебувають на утриманні позивачки. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] (а.с.13) оформленого Дружбівською сільською радою 27.01.2016 року вбачається, що позивачка із донькою Анастасією [INFO] та Вікторією [INFO] проживає в будинку матері, яка постійно оплачує комунальні послуги, а батько із сімєю не проживає та матеріальної допомоги не надає. Сімя є малозабезпеченою. Дочка [PERSON] постійно хворіє, на що витрачаються майже всі кошти сімї. Із ст. 180 СК України слідує, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей та батьків які перебувають на його утриманні, розмір прожиткового мінімуму та всі інші обставини справи і те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. На підставі викладеного та

Outcome: approved