Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання її, [PERSON], на момент відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON], однією сімєю за адресою: м.Марганець, вул.Лермонтова, 15/55, оскільки даний факт має для неї юридичне значення. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, просили заяву задовольнити. [PERSON] додатково пояснила, що зі своєю бабусею [PERSON] вона проживала з 2004 року і по день її смерті 22 лютого 2009 року, вели спільний побут. Вона доглядала бабусю, яка на одне око була сліпа, купувала їй ліки, а після смерті займалася її похованням. [PERSON] листопада 1993 року склала заповіт, згідно якого заповідала їй квартиру [ADDRESS]. Однак, із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до нотаріуса не зверталася, свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримувала, оскільки вважала, що прийняла спадщину за фактом постійного проживання зі спадкодавцем. Приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про власність на житло від 18.08.1993 року, виданого виконавчим комітетом Марганецької міської ради 19.08.1993 року за № 585, квартира [ADDRESS] перебуває у власності [PERSON] (а.с.9). Відповідно заповіту від 19.11.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори [PERSON] 19.11.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5021, [PERSON] заповідала належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 008183, виданого 16.04.2005 року, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «Криворучко» (а.с. 6). 22 лютого 2009 року [PERSON] померла, про що видано Свідоцтво про смерть серії 1-КИ № 265283 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно квартиру [ADDRESS]. Приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку із пропущенням строку, який надано законом для прийняття спадщини (а.с.11, 12). Відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку (ч.1\~ст.1270 ЦК України) він не заявив про відмову від неї. З аналізу вказаної норми закону вбачається, що для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо, оскільки необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством розкривається поняття тільки місця проживання фізичної особи (ч.1\~ст.29 ЦК України), й не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов'язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] своєчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, бо вважала, що фактично прийняла її, оскільки з померлою постійно проживала без реєстрації за однією адресою у квартирі [ADDRESS]. Саме не звернення [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк й стало підставою для відмови в оформленні спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 23\~постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,\~якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 2\~ст.256 ЦПК України\~передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, окрім фактів, перелік яких визначено ч.1 вказаної статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 вказаної статті передбачає, що ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] дійсно проживала за адресою: квартира [INFO] однією сімєю з [PERSON] з 2004 року і до часу смерті останньої, здійснювала поховання бабусі [PERSON], вела з нею спільний побут, а також проживає у вказаній квартирі на даний час із своєю сімєю. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті та відкриття спадщини [ADDRESS] в м. Марганці Дніпропетровської області знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Оскільки факт, про встановлення якого просить позивач у справі, має для нього юридичне значення, так як надає право на отримання свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved