Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй [PERSON] , [INFO] атестату, посилаючись на те, що через помилки в написанні її імені в правовстановлюючих документах унеможливлює призначення їй пенсії за віком, що зумовило її звернення до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В. І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 23 липня 2019 року провадження у справі відкрито. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій заяву підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність. Від представника заінтересованої особи - Арцизького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, згідно якій представник заінтересованої особи заяву визнає та не заперечує проти її задоволення. Крім того, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 12 березня 2002 року, заявник [PERSON] народилася [INFO] і ім`я заявника вказано українською мовою як « [PERSON] », російською мовою як « [PERSON] » (а. с. 3-4). Так, відповідно до копії атестату № [NUMBER], виданого 24 липня 1976 року про закінчення міського професійно-технічного училища № 49 у м. Ворошиловград заповненого українською мовою ім`я заявника записано як « [PERSON] » (а. с. 5). Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25 вересня 1982 року, яке заповнено російською мовою заявник [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. 6). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначенів документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Крім того, суд враховує, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки від нього залежить реалізація гарантованого Конституцією України та іншими законами права на працю за отриманою професією та спеціальністю. Спір про право в даному випадку суд не вбачає. За таких обставин, враховуючи, що факт належності заявнику атестату № [NUMBER], виданого 24 липня 1976 року про закінчення міського професійно-технічного училища № 49 у м. Ворошиловград, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і має для заявника юридичне значення, цей факт необхідно встановити за рішенням суду. Таким чином, з представлених заявником доказів вбачається, що доводи заявника є законними та обґрунтованими. Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та об`єктивно, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню та необхідно встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , атестату № [NUMBER], виданого 24 липня 1976 року про закінчення міського професійно-технічного училища № 49 у м. Ворошиловград, в якому невірно зазначено ім`я заявника - « [PERSON] ». Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та об`єктивно, прийшов до висновку, що вимоги заявника [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved