overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору між ними немає. Позивач в судове засідання не з?явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити повністю, так як причин для примирення немає, майнового спору між ними немає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON]»,у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 15 листопада 2014 року який зареєстрований Куп?янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис за №305, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.6). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, родина фактично розпалась. Майнового спору між ними немає. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору між ними та спору про місце проживання дитини немає. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити повністю, так як причин для примирення немає, майновий спір між ними та про місце проживання дитини немає, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, на розірвання шлюбу погодився, претензій не має. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 12 листопада 1997 року який зареєстровано Кіндрашівською сільською радою Куп?янського району Харківської області, актовий запис за № 14, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.4), мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, родина фактично розпалась. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майнового спору між ними та спору про місце проживання дитини немає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Неповнолітніх дітей немає. Майнового спору між ними немає. Позивач в судове засідання не з?явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити повністю, так як причин для примирення немає, майнового спору між ними немає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]»,у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 20 жовтня 1979 року зареєстрований Відділом ЗАГС м. Алмалик, актовий запис за № 961, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.4). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, родина фактично розпалась. Неповнолітніх дітей немає. Майнового спору між ними немає. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, з урахування його уточнень, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі .Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина мешкає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання сторони не з,явилися , надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 червня 2014 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO]. Відповідно до довідки, виданої КП «Жилкомсервіс» дільниця №22 від 11.07.2014 року [PERSON] та її неповнолітній син - [PERSON], [INFO], мешкають за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки про доходи від 15.09.2014 року за №1-14-14 , відповідач [PERSON] працює у ТОВ «НЬЮ СИСТЕМ АМ» на посаді контролер на КПП , загальна сума доходу за період з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року становить 12330,64 грн. Таким чином , неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, з урахуванням заяви від 08.12.2014, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 червня 1990 року у Буківській сільській раді Житомирського району, актовий запис № 5. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини. Сімейних відносин вони не підтримують з 2008 року, та не проживають разом з цього часу. Під час їх спільного проживання, відповідач зловживав алкогольними напоями, матеріально сім'ю не утримував, практично увесь свій заробіток витрачав на алкогольні напої. Крім того, відповідач не займається вихованням дітей, грошей на їх утримання не надає, а тому шлюб існує тільки формально і його слід розірвати. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, натомість заявила суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Крім того, у відповідності із законодавчими приписами, які містить частина 2 статті 110 Цивільного процесуального кодексу України, даний позов підсудний Мукачівському міськрайонному суду Закарпатської області, з урахуванням довідки Закарпатського обласного відділу охорони здоров'я від 05.12.2014 №7591, в якій констатовано обставини щодо наявності у позивача ряду важких захворювань (кризовий перебіг гіпертонічної хвороби II ст., хронічний бронхіт нестійкої ремісії з частими обструкціями та ін..), з рекомендацією про необхідність утримання від далеких поїздок та переохолодження. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований 02 червня 1990 року у Буківській сільській раді Житомирського району, актовий запис № 5 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідно до частини другої ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин справи, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом,з урахуванням його уточнень, в якому просить: розірвати шлюб, зареєстрований з [PERSON] 05 березня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції , про що зроблено актовий запис № 212. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі .Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в зв,язку з різними характерами, різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння . У судове засідання позивач та відповідач не з,явилися , надали заяви про розгляд справи за їх відсутності . Позивач позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 березня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції , про що зроблено актовий запис № 212. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження родини - неможливе. Відповідно до ч. 2 ст.. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. Родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. Оскільки позивачем заявлено клопотання про залишення їй прізвища обраного при реєстрації шлюбу , суд вважає за необхідне , після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище -[PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. В позовній заяві вказує, що згідно записів в книгах по господарського обліку Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області за 1985-1990, 1991-1995 роки за адресою: [ADDRESS], в суспільній групі господарств зазначено - колгоспний двір. Головою сім'ї зазначено [PERSON], [INFO], членами сім'ї - [PERSON] (дружина), [INFO], [PERSON] (дочка), [INFO] та [PERSON] (мати), [INFO]. 24.03.2013 року вказана квартира з господарськими будівлями була передана на баланс Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області у комунальну власність. З 1987 року позивачка проживає у вказаній квартирі. Її батько [PERSON] помер [INFO] року, мати [PERSON] померла [INFO] року. Отримати належний правовстановлюючий документ на домоволодіння та зареєструвати право власності на нерухоме майно вона не може, тому що відсутні документи, які посвідчують речові права на квартиру з надвірними будівлями. Позивачка постійно проживає у вказаній квартирі, користуються присадибною земельною ділянкою, сплачує комунальні платежі та несе інші витрати по її утриманню, але право власності на дану квартиру належним чином не зареєструвала. Просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] Позивачка у судове засідання не з`явилася, в позові просила суд розглядати справу без її участі. Представник Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, з 1987 року та по цей час позивачка постійно проживає в квартирі, що розташована в [ADDRESS], але розпоряджатися домоволодінням не може, у зв'язку з тим, що не оформила право власності на вказану квартиру. Згідно записів в книгах по господарського обліку Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області за 1985-1990, 1991-1995 роки за адресою: [ADDRESS], в суспільній групі господарств зазначено - колгоспний двір. Головою сім'ї зазначено [PERSON], [INFO], членами сім'ї - [PERSON] (дружина), [INFO], [PERSON] (дочка), [INFO] та [PERSON] (мати), [INFO], що підтверджується довідкою, виданою Іваницькою сільською радою від 15.05.2015 року № 03-05/167 (а.с. 24). В судовому засіданні встановлено, що позивачка постійно проживає у вказаному будинку, але право власності на квартиру належним чином не зареєструвала, тому суд вважає, що вона правомірно набула право власності на вказане майно, тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, і зазначила, що 28. 09. 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] За час шлюбного життя 23. 11. 2012 року на ім.»я відповідача було придбано житловий будинок [ADDRESS], де вони разом з чоловіком та її дітьми від першого шлюбу мешкають по теперішній час. У них з відповідачем не було ніякої домовленості щодо поділу майна, шлюбний договір не укладався, а тому цей будинок являється спільним майном подружжя, частки сторін у якому є рівними, кожному по 1/2. Просить визнати житловий будинок спільним майном подружжя, поділити його по 1/2 частці кожному, і визнати за нею право власності на 1/2 частку цього будинку, залишивши у власності відповідача також 1/2 частку. В судовому засіданні представник позивача за договором і свідоцтвом адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі і пояснив, що відповідач вважає будинок своїм особистим майном, погрожує вигнати [PERSON] разом з дітьми, тому вона хоче визнати за собою право власності на 1/2 частку цього будинку. Відповідач [PERSON] до суду вдруге не явився, про день слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив, заперечень не надав, і суд розглядає справу за його відсутності зі згоди позивача у заочному порядку на підставі ст. ст. 169,224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб подружжя [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2011 року по теперішній час. 23 листопада 2011 року на ім.»я [PERSON] було придбано житловий будинок [ADDRESS], договір купівлі - продажу посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 667. На тій підставі, що будинок придбано під час подружнього життя, інших домовленостей щодо користування ним між ними не існує, позивачка просить визнати його спільним майном подружжя, визначити його частки між нею та відповідачем рівними, кожному по 1/2 і визнати за нею право власності на 1/2 частку цього житлового будинку. Згідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частина 1 ст. 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивачка заперечує існування домовленості між нею та чоловіком щодо розподілу часток у спільному майні подружжя та заявляє про відсутність шлюбного договору. Відповідач не надав ніяких заперечень щодо принципу розподілу майна. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі, доведені належними доказами, вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 17 жовтня 2014 року Відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської області було зареєстровано шлюб [PERSON] із [PERSON] та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Шлюб позивачем зареєстровано вперше. Від даного шлюбу у позивача та відповідача дітей немає. Тривали й час позивіач та відповідач проживають нарізно (позивач за межами України має постійне місце роботи), спільного господарства не ведуть. Тому у жовтні 2014 року сторони дійшли згоди розірвати шлюб. Відтак, за усним погодження м з відповідачем, позивач подала відповідну заяву до Відділу РАЦС Луцького МУЮ Волинської області. Але відповідач не підтвердив свою згоду на розлучення поданням відповідної заяви. Майновий спір відсутній. Примирення між сторонами неможливе. Просить суд розірвати шлюб. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 17 жовтня 2010 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 4). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони фактично припинили шлюбних відносини, тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету та не ведуть спільного господарства, сім'я існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу.

Outcome: approved