Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] визнання права власності на спадкове майно. Адвокат Холудєєв Б.Є. , який діє в інтересах позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просить слухати справу в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати. В судове засідання представник відповідача Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 23.12.2010 року виконавчим комітетом Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №42. Той факт, що [PERSON] , був батьком позивача, підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] видане 08.07.1965 року виконавчим комітетом Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №34. 30.12.1984 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , та після укладення шлюбу взяла прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 30 грудня 1984 року виконавчим комітетом Стеблвської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, актовий запис №32. На день смерті спадкодавцю належало - земельна ділянка № [NUMBER] , площею 5,88 га, що розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, та підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 03 лютого 2004 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №397/11, кадастровий номер: 5120884200:01:001:0054 та земельна ділянка № [NUMBER] , площею 1,5002 га, що розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив «Маразліївка» та підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 10 березня 2004 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №904, кадастровий номер: 5120884200:01:001:0148. Позивач звернувся до державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Саданова О.В. з метою вирішення питання про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Садановим О.В. йому було відмовлено. На даний час позивач фактично прийняв спадщину після смерті її батька [PERSON] оскільки володіє та управляє спадковим майном. У відповідь на запит суду Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою у листі за вих. № 2038/01-16 від 17.08.2019 року, зазначено про наявність спадкової справи №183/2011 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідач [PERSON] , вже прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме 2/3 частки земельної ділянки № [NUMBER] , площею 5,88 га, що розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 03 лютого 2004 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №397/11, кадастровий номер: 5120884200:01:001:0054 та 2/3 частки земельна ділянка № [NUMBER] , площею 1,5002 га, що розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив «Маразліївка», та підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 10 березня 2004 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №904, кадастровий номер: 5120884200:01:001:0148. Також в матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON] , з якої вбачається, що проти задоволення позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, а саме на: 1/3 часток земельних ділянок, які розташовані на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області не заперечує. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved