Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гривень щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином [PERSON] вісімнадцятиріччя до [INFO] року, починаючи з 19 листопада 2018 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Дослідивши подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18.09.2010 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції 13.01.2012 року. (а.с.20) Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 23 лютого 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Зазначене рішення набрало законної сили 06.03.2017 року. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю. На сьогодні позивач утримує сина за власні кошти. Відповідач постійно не працює, ніякої матеріальної допомоги на сьогоднішній день на утримання сина не надає. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року встановлено суми прожиткового мінімуму на 2019 рік, зокрема, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня 2019 року - 2118 гривень, з 1 грудня 2019 року - 2218 гривень. Суд враховує, що оскільки за даними Міністерства фінансів України середня заробітна плата по Одесі та Одеській області у січні 2019 року становить більше ніж 8296 гривень, а відповідач не надав до суду доказів того, що він не працевлаштований з поважних причин, та беручи до уваги, що відповідач визнав позов, а тому вважає за доцільне задовольнити позов у повному обсязі.

Outcome: approved