Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання особи недієздатною. В якій прохала: визнати [PERSON], [INFO], що зареєстрована за адресою: [INFO] недієздатною. В обґрунтування позову зазначила, що вона [PERSON] є донькою [PERSON], [INFO]. Її матір [PERSON] є інвалідом першої «Б» групи загального захворювання. Останнім часом у її [PERSON] матері сталося загострення хвороби. Вона нічого не памятає і майже нічого не впізнає, в просторі не орієнтується, не може нічого зробити без сторонньої допомоги. Фактично є недієздатною. Ці обставини примушують її вирішувати питання визнання його недієздатним і встановлення над ним опіки. 29 травня 2015 року ухвалою суду залучено до участі у справі заінтересовану особу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала. Заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення виконкому Октябрської районної в м.Полтаві ради в судове засідання свого представника не направили, надіславши суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, зазначивши, що кандидатуру [PERSON] в якості опікуна над матір?ю [PERSON] у разі визнання її недієздатною. Заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради до суду свого представника не направили, будучи належним чином повідомлений (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи та не надала суду дані про причину неявки. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, особисту картку амбулаторного хворого на ім'я [PERSON]., вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Задонецьке, Зміївського району, Харківської області, зареєстрована за адресою [INFO]. [PERSON] є інвалідом першої «Б» групи, що підтверджується довідкою сер. МСЕ №0301471, виданою Міжрайонною спеціалізованою психіатричною ЛТЕК. Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 06 лютого 2015 року №27 [PERSON], [INFO], інвалід І-Б групи внаслідок психічного розладу, встановленої 05 березня 2010 року проживає разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] обмежена у самообслуговуванні; обмежена у здатності до самостійного пересування; обмежена у здатності до орієнтації; обмежена у здатності до спілкування; обмежена у здатності контролювати свою поведінку. Хвора [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Згідно акту судово-психіатричної експерта № 382 від 07 липня 2015 року експертної комісії при Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім.О.Ф.Мальцева: [PERSON], [INFO] на даний час страждає стійким психічним розладом у вигляді деменції внаслідок хвороби Альцгеймера. Ступінь вираженості наявного у під експертної стійкого хронічного психічного розладу позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28 березня 1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» : рішення суду в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним повинно відповідати вимогам ст.203 ЦПК. В резолютивній частині рішення слід зазначити лише висновок суду про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним або про відмову в задоволенні заявлених про це вимог. Суд, на підставі викладеного та аналізуючи акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи та амбулаторну карту [PERSON] приходить до висновку, що вона є недієздатним, через що заява про визнання [PERSON] недієздатною підлягає задоволенню.

Outcome: approved