Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Черченської сільської ради про: визнання недійсними записів в погосподарських книгах Черченської сільської ради за 1971-73 рр. щодо зазначеної площі належних [PERSON] земельних ділянокплощею 0,27 га; зобов'язати Черченську сільську раду внести зміни в погосподарські книги шляхом зазначення площі належних [PERSON] земельних ділянок в розмірі0,30 га; зобов'язати Черченську сільську раду вжити заходи з відновлення порушених меж між земельною ділянкою [PERSON] та земельними ділянками [PERSON], [PERSON], [PERSON]; зобов'язати Черченську сільську раду відновити знищені межові знаки між вказаними земельними ділянками згідно з погосподарськими книгами 1958-1960 рр. Обґрунтувала позов тим, що 09.08.2017 року звернулася в Черченську сільську раду з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з метою оформлення права власності на успадковані нею земельні ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства. Під час підготовки зазначеної заяви [PERSON] стало відомо, що площа належних її батькам земельних ділянок внаслідок незаконних рішень Черченської сільської ради зменшилась з 0,3 га згідно з погосподарськими книгами 1958-1960 рр. до 0,27 га згідно з погосподарськими книгами, починаючи з 1971 р. З огляду на відсутність будь-яких правових підстав, вилучення земельної ділянки з користування [PERSON] є незаконним, внаслідок чого Черченська сільська рада повинна вжити заходів для відновлення її порушених прав. Черченська сільська рада подала відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти позову повістю. Обґрунтувала свої заперечення тим, що [PERSON] не надала жодних доказів, які б підтвердили її право власності на земельну ділянку площею 0,3 га, а також доказів вилучення з її користування частини земельної ділянки. Також [PERSON] пропустила строк позовної давності, оскільки про межі земельної ділянки, якою вона користується, їй стало відомо, як мінімум з 2008 року, коли було проведено її обмір згідно акта від 17 квітня 2008 року. За вищезазнченим актом визначалися межі земельних ділянок суміжних землекористувачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] будь-яких претензій на час складення акта у позивачки не було. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачки адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. просили позов задовольнити повністю. У судовому засіданні представник Черченської сільської ради Желєзняков О.В. позову не визнав із підстав, зазначених у відзиві на позов. Крім того, пояснив, що фактично по всіх дововолодіннях, згідно записів у погосподарських книгах за 1958-1960 роки та в погосподарських книгах з 1971 р., розміри земельних ділянок змінилися. Ймовірно це пов'язано з неточностями в облікових записах, в подальшому з більш точними вимірами площ, які перебували у користуванні жителів села. Просив у позові відмовити. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали суду аналогічні пояснення. Пояснили, що є суміжними з [PERSON] землекористувачами. Користуються земельними ділянками понад 40 років. За цей період межі між суміжними доволодіннями жодного разу не змінювалися. Між господарствами [PERSON] та [PERSON] в 2008 році було встановлено межові знаки про що складено акт обстеження земельних ділянок, погоджені межі та жодний із суміжних землекористувачів не висловлював претензій щодо неправильного встановлення меж. Межі між суміжними землекористувачами проходять по рівній лінії, визначені бетонними стовпчиками, натягнутою металевою сіткою, природними знаками - багаторічними насадженнями. Просили у задоволенні позову відмовити повністю. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представників сторін, третіх осіб, дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником домоволодіння в [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності на будинковолодіння від 19.09.2002 року № 65. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.07.2018 батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 26.07.2018 [PERSON] та [PERSON] померли 1967 року. У листі виконавчого комітету Черченської сільської ради від 19.02.2018 № 52 у відповідь на заяву [PERSON] зазначено, що: 17.04.2008 року комісією сільської ради було проведено обстеження та обміри земельних ділянок на підставі генерального плану забудови с. Черче та картосхеми 1988 року і в місцях обміру встановлено межові знаки; 14.11.2011 року комісією сільської ради було розглянуто питання щодо відновлення меж земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] і на місці встановлено, що межі земельної ділянки не порушено і відповідають акту комісії від 17.04.2008 року, генеральному плану забудови с. Черче та картосхемі 1988 року; 03.11.2015 року комісією сільської ради було розглянуто питання щодо уточнення межі між [PERSON] та [PERSON] та встановлено, що межі не порушено. Рішенням Черченської сільської ради від 11.08.2018 року надано дозвіл на розробку технічної документації щодо відновлення (встановлення) меж земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства Відповідно до записів в погосподарській книзі за 1958-1960 роки по особовому рахунку [NUMBER], які оглянуті у судовому засіданні, членами цього господарства (колгоспного двору) були [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В 1958 році зазначено 0,25 га, як площу землі, що знаходиться в користуванні господарства, в 1959 та в 1960 роках - 0,30 га. Відповідно до записів в по господарських книгах за 1971-1973, 1974-1975, 1974-1976, 1977-1978 роки по особовому рахунку [NUMBER], частина яких оглянута у судовому засіданні, членами цього господарства (колгоспного двору) були [PERSON] та [PERSON] В 1971-1978 роках зазначено 0,27 га, як площу землі, що знаходиться в користуванні господарства. Відповідно до листа виконавчого комітету Черченської сільської ради від 04.05.2017 № 115 погосподарські книги за 1961-1970 роки в сільській раді відсутні. Статтею 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки та, зокрема, передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до частин третьої та п'ятої статті 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, спір вирішується судом. [PERSON] на даний час є користувачем земельної ділянки орієнтовною площею 0,27 га і користується цією ділянкою саме такої площі щонайменше з 70 років. Згідно з доводами [PERSON] Черченська сільська рада в невизначений час в період з 1960 року до 1971 року вилучила з її користування земельну ділянку 0,03 га. Відповідно до Земельних кодексів УРСР 1922 та 1970 років, які були чинними в період з 1960 року до 1971 року, земля була державною власністю. Земля передавалася громадянам тільки в користування. Згідно з п. п. 10, 117 Земельного кодексу УРСР 1922 право на землю могло реалізовуватись землекористувачем тільки в складі земельного товариства, перерозподіл землі здійснювався земельними товариствами. Також цим кодексом були передбачені підстави для припинення права на землю, вилучення землі. Статтею 63 Земельного кодексу УРСР 1970 року було передбачено право кожного колгоспного двору на присадибну земельну ділянку, яка надається в порядку і в межах норм, передбачених статутом колгоспу. Право колгоспного двору на присадибну ділянку засвідчується записом в земельній шнуровій книзі колгоспу. Відповідно до ст. 64 Земельного кодексу УРСР 1970 року присадибна земельна ділянка надається колгоспному двору за рішенням загальних зборів членів колгоспу (зборів уповноважених); її розміри встановлюються з урахуванням кількості членів двору та їх трудової участі в громадському господарстві колгоспу. Постановою РНК СРСР від 26.01.1934 № 185 «Про первинний облік в сільських радах» було зобов'язано РНК союзних республік ввести форми первинного обліку, зокрема погосподарську книгу основних виробничих показників господарств. Згідно із ст. 20 Земельного кодексу УРСР 1970 року право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад депутатів трудящих. Таким чином, станом на час внесення змін до погосподарських книг по особовому рахунку [NUMBER] щодо площі землі, якою користувався колгоспний двір, членом якого була [PERSON], в період з 1960 до 1971 року, повноваження щодо встановлення площі землі належали земельним товариствам та пізніше загальним зборам членів колгоспу, а сільські ради вели відповідний облік. [PERSON] аргументувала порушення її прав на землю положеннями ст. 149 чинного Земельного кодексу України, якою регламентується порядок вилучення земельних ділянок, зокрема в ч. 2 зазначено, що «вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів», а вона такої згоди не надавала. Цей аргумент є необґрунтованим, оскільки згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Як розтлумачено Рішенням Конституційного суду України від 9 лютого 1999 року у справі N 1-7/99 цей принцип треба розуміти так, що дія нормативно-правового акта в часівона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Тобто норми чинного Земельного кодексу України до відносин, які мали місце в 1960-1971 роках не застосовуються. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] не довела, що зміна площі землі, яка перебувала в користуванні колгоспного двору, членом якого вона була, була здійснення з порушенням діючого на той час законодавства; що Черченська сільська рада вчинила будь-які незаконні дії під час внесення записів до погосподарських книг по особовому рахунку [NUMBER]; що було порушено межі між земельною ділянкою [PERSON] та земельними ділянками [PERSON], [PERSON], [PERSON];що було знищено межові знаки між земельною ділянкою [PERSON] та земельними ділянками [PERSON] (на даний час [PERSON] домоволодіння подароване доньці [PERSON].), [PERSON], [PERSON]. У зв'язку з недоведенням [PERSON] обставин, якими вона обґрунтовувала свої вимоги, суд приходить до висновку, що її права на землю не були порушені, а тому не підлягають захисту судом.

Outcome: dismissed