Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона народилася 08.02.1977 в Харківській області в сім»ї [PERSON] та [PERSON]. Матір»ю її батька [PERSON], а відтак і її бабусею була [PERSON], [INFO]. [PERSON] був єдиною дитиною в [PERSON]. [PERSON] померла 13 лютого 2006 року. Після її смерті залишилася земельна ділянка розміром 7,6151 га, кадастровий номер 6321882000:09:001:0032, розташована на території Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області, КСП «Колодязнянське», та майновий пай в ПСП «Колодязнянське» вартістю 4254 грн або 0,07 % майна пайового фонду підприємства станом на 1 травня 2000 року. Після смерті [PERSON] батько позивача [PERSON] фактично прийняв спадщину, але з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса не звертався, оскільки тяжко хворів. 12 червня 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті [PERSON] фактично вступила у спадщину. При житті померлою [PERSON] і померлим [PERSON] заповіти не складалися. Для отримання спадщини позивач не змогла у встановлений строк звернутися із заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки про наявність земельної ділянки дізналася лише в березні 2018 року під час прибирання в квартирі батька, після чого негайно звернулася до нотаріуса, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначивши додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком 1 місяць. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в підготовчому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили\~ їх задовольнити. Представник відповідача Колодязненський сільський голова [PERSON] в підготовче засідання не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним і витребуваних ухвалою суду за його клопотанням доказів встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ВЛ № 275103 від 12.03.1977, батьками позивача [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а. с. 11). Згідно свідоцтва про народження серії IV-УР № 2318916 від 12.10.1963, батьками [PERSON] (батька позивача) в графі батько не зазначений, мати [PERSON] (а. с. 11). Згідно повторного свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 571493 від 17 лютого 2017 року, [PERSON] померла 13 лютого 2006 року (а. с. 14). Згідно повторного свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 503579 від 16 червня 2015 року, [PERSON] помер 12 червня 2015 року (а. с. 15). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 006696 від 11 жовтня 2004 року, [PERSON] належить земельна ділянка, площею 7,6151 га на території Колодязненської сільської ради, КСП «Колодязнянське» (а. с. 16). Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства від 10 квітня 2002 року ХА № 044901, [PERSON] має право на пайовий фонд колективного сільськогосподарського підприємства ПСП «Колодязненське» (а. с. 17). Згідно письмової заяви сестри позивача - [PERSON] від 29.08.2018, вона не претендує на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 13 лютого 2006 року. Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] № 254/02-31 від 22.03.2018 року позивачу [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], в звязку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Згідно інформації Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 811/01-16 від 23.08.2018, після смерті [PERSON], яка померла 13 лютого 2006 року, за період з 2006 року по теперішній час спадкова справа в Дворічанській державній нотаріальній конторі Харківської області не заводилась, а також після смерті [PERSON], який помер 12 червня 2015 року за період з 2015 року по теперішній час спадкова справа не заводилася. Заяви про прийняття або відмову від спадщини до держнотконтори не надходили. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може\~ визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування,\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд враховує посилання позивача, на те, що вона не могла своєчасно звернутися з заявою до держнотконтори з обєктивних причин, в звязку з тим, що про наявність земельної ділянки та майнового паю, належних спадкодавцю, вона дізналася лише в березні 2018 року. В зв»язку з цим, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов»язані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, \~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз»яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, всебічно та повно з»ясувавши обставини, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи позовні вимоги [PERSON], суд вважає, що одного місяця буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved