Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича (далі - приватний нотаріус Швець Р.О.), Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Іванівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - Іванівський РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області), в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрований в реєстрі за №2897, про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» невиплачених у строк відповідно до умов кредитного договору № б/н від 26 травня 2008 року та розрахунку заборгованості за цим договором станом на 11 квітня 2017 року, грошових коштів у сумі 20163 гривні 47 копійок з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4706,42 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 5827,87 грн.; заборгованості по пені у розмірі 7280,92 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 1150 грн.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 948,26 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вказаний виконавчий напис приватним нотаріусом вчинений з порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки останнім не було враховано та не перевірено факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, оскільки визначена банком сума заборгованості не є безспірною. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий банком, зроблено останнім одноособово без урахування думки та позиції позивача, як позичальника, та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Крім того, заборгованість за кредитним договором нотаріусом була стягнута поза межами спеціального строку позовної давності (12 місяців) для вимог щодо стягнення штрафних санкцій. Жодної вимоги про сплату суми боргу за кредитним договором на її адресу банк не надсилав, порушивши її право на ознайомлення з розрахунком заборгованості та заявити клопотання про застосування строків позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, розмір яких значно перевищує тіло кредиту. Також зазначила, що стягнення одночасно штрафу і пені призводить до порушення ст.61 Конституції України. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити в повному обсязі, доповнивши тим, що письмового повідомлення про наявність заборгованості від ПАТ КБ «ПриватБанк» вона не отримувала і докази на підтвердження отримання такого повідомлення про наявність та розмір заборгованості у справі відсутні. Про вчинення виконавчого напису вона також не повідомлялась. Просила також у разі задоволення позову стягнути з відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» на її користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. Представник відповідача - ПАТ КБ «ПриватБанк» Логвіновська А.А. в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що між позивачкою та банком було укладено кредитний договір 26.05.2008 року, позивачка користувалася кредитною карткою, вносила грошові кошти на погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту. Перед зверненням до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, банк направляв на адресу позивачки цінним листом письмову вимогу про наявну заборгованість та строки її погашення. Просила в позові відмовити. Представник відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. - [PERSON], який діє за довіреністю, в судове засідання не з'явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, надіслав на адресу суду письмові заперечення проти позову, згідно яких позов не визнає, оскільки виконавчий напис нотаріусом був вчинений з дотриманням норм Закону України «Про нотаріат». ПАТ КБ «ПриватБанк» для вчинення виконавчого напису надав нотаріусу всі документи, які передбачені Переліком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. №1192. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Просив в позові відмовити. Представник третьої особи - Іванівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області Тишковець І.В. в судовому засіданні пояснив, що Іванівським районним відділом виконавчої служби 16.08.2017 року відкрито виконавче провадження та знаходиться на виконанні виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу від 19.05.2017 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором та витрат на вчинення виконавчого напису на загальну суму 21963,47 грн. Заборгованість позивачкою не сплачена, у зв'язку з оспорюванням виконавчого напису нотаріуса у судовому порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 26.05.2008 року між позивачем та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», було укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту Кредитка «Універсальна», зі сплатою за користування кредитом 1,9 % на місяць, а також інших платежів, передбачених умовами договору (а.с.44). Вказаний договір складається із анкети - заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, що підтверджується згодою та підписом відповідачки у анкеті-заяві (а.с.44 зворот). 19 травня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.42-43). 19 травня 2017 року на підставі вищевказаної заяви, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.05.2008 року з [PERSON] за період з 26.05.2008 року по 11.04.2017 року, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 4706,42 грн., заборгованості за відсотками - 5827,87 грн., заборгованості по пені у розмірі - 7280,92 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі - 1150 грн.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 250 грн.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 948,26 грн. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення нотаріального напису у розмірі 1800,00 грн., а всього на загальну суму - 21963,47 грн. Даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №2897 (а.с.41). Постановою начальника відділу Іванівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 16 серпня 2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №НМО 780725, виданого 19.05.2017 року (а.с.10). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 1.1., 3.2, 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вищевказаному Переліку. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172 до таких документів належать кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, як така, що визначена імперативною нормою закону - стаття 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). Проте не свідчить про наявність спору щодо заборгованості лише та обставина, що у виконавчому написі зазначена більша сума заборгованості, ніж у повідомленні, надісланому стягувачем боржнику в процедурі звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 20 травня 2015 року в справі № 6-158цс15). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі № 6- 887 цс17). Відповідно до п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (а.с.96). Пунктом 5.7 Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором (а.с.98). Тобто, про необхідність, за наявності підстав, дострокового погашення всієї суми кредиту, банк повідомляє позичальника шляхом направлення йому відповідного повідомлення. Перевіряючи доводи позову, судом встановлено, що належних і допустимих документальних доказів на підтвердження факту направлення вимоги або повідомлення про наявність заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк» позивачу [PERSON] рекомендованим листом у встановленому порядку, банком суду не надано. Вимогу про дострокове повернення всієї суми боргу із зазначенням всіх складових суми заборгованості Банк додатково боржнику не пред'являв. На письмовий запит суду приватний нотаріус Київського нотаріального округу Швець Р.О. надав всі наявні матеріали щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису (а.с.41-52). Зокрема, надана копія письмової вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про усунення порушень за кредитним договором (а.с.50), проте в матеріалах справи відсутні докази про отримання позивачем зазначеної вимоги банку. Таким чином, оскільки позивачкою оспорюється розмір нарахованої ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 26.05.2008 року, належних та допустимих письмових документальних доказів на підтвердження факту отримання позивачем вимоги банку про дострокове стягнення заборгованості з розрахунком цієї заборгованості, банком суду не надано, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, що свідчить про те, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, у зв'язку з чим, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Згідно квитанції №NOFWV від 30.08.2017 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 640,00 грн. (а.с.1), які підлягають стягненню з відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» на користь позивачки в повному об'ємі. На підставі викладеного та

Outcome: approved