Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання її доньки [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказує на те, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . В будинку, крім неї, зареєстровані її чоловік [PERSON] і її донька [PERSON] . Донька не проживає у будинку з 2018 року. За місцем реєстрації не з`являється, її речей в будинку не має, грошових коштів на оплату комунальних послуг не надає. На даний момент фактичне місце проживання відповідачки їй не відоме. В добровільному порядку відповідачка не знялася з реєстрації місця проживання в будинку. Наявність реєстрації відповідачки в квартирі створює для неї перешкоди у здійсненні права у вільному розпорядженні своїм майном. Оскільки відповідачка більше року без поважних причин в будинку не проживає, посилаючись на\~ст.405 ЦК України, позивачка просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку. Позивачка і її представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси ( п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України). 05.05.2021 року на електронну адресу суду надійшла заява [PERSON] про визнання позову в повному обсязі, про розгляд справи за її відсутності (а.с.18). Проте ні заява, ні копія паспорту не засвідчені електронним підписом позивача, а тому суд не може взяти їх до уваги. За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників провадження, в заочному порядку, за наявними матеріалами. Дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив таке. Будинок [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 20.10.1989 року (а.с.10). Згідно з довідкою про склад сім`ї №01-100 від 06.04.2021р. за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] ( а.с.11). Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст.383ЦКУкраїни власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України\~передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка більше одного року без поважних причин в будинку не проживає. Іншої домовленості між відповідачкою та позивачкою щодо користування\~житлом судом не встановлено. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави, визначені ч.2\~ст.405 ЦК України, для визнання відповідачки такою, що втратила право\~користування житловим приміщенням в будинку.

Outcome: approved