Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що 05.02.2007 року померла [PERSON]. Спадкоємцем за заповітом після її смерті є батько позивачки [PERSON], який помер 08.03.2014 року, однак через тяжку хворобу не зміг своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Після смерті батька позивачка звернулась у Хмельницьку районну державну нотаріальну контору вже як спадкоємиця пятої черги (двоюрідна онука) з метою оформлення спадщини до майна, яке залишилось після смерті [PERSON]. Однак, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки пропущений строк прийняття спадщини, тому змушена звернутися з даною заявою до суду. Представник позивача зявився позовні вимоги підтримав, просить задоволити. Відповідач, представник Чемеровецької селищної ради поклався на думку суду. Співвідповідач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій зазначила, що позов визнає і просить розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті 05.02.2007 року [PERSON] відкрилась спадщина, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БВ № 048689 від 05.02.2007 року. Як вбачається із копії свідоцтв про народження серії І-БВ № 264979 від 23.09.1973 року батьком позивачки є [PERSON]; серії І-БВ № 465591 від 14.08.1979 року батьками батька позивачки [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]; серії ЯР № 530800 від 05.09.1947 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 077075 від 26.10.2002 року позивачка змінила прізвище на «Ратушняк». [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом від 27.04.1995 року після смерті [PERSON] на все її майно. Відповідно до довідки №264 від 22.08.2012 року виданої Кормильчанською сільською радою [PERSON] в тому, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить житловий будинок з надвірними будівлями; присадибна ділянка з деревами; земельна ділянка (пай) . Як вбачається із заяви від 09.12.2011 року [PERSON] звернувся до Хмельницької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. З відповіді Хмельницької районної державної нотаріальної контори № 2575/01-16 від 13.12.2011 року вбачається, що [PERSON] звернувся до нотаріуса, але в звязку з тим, що пропущений строк, необхідний для прийняття спадщини йому відмовлено. Як вбачається із відповіді № 183/01-16 від 25.04.2018 року виданої Хмельницької районної державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-БВ № 226601 від 09.03.2014 року [PERSON] помер 08.03.2014 року. Як вбачається із спадкової справи №309/2014 до майна померлого 08.03.2014 року [PERSON], дружина померлого [PERSON] звернулась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, позивачка [PERSON] та співвідповідач [PERSON] відмовились від прийняття спадщини. Відповідно до листа відмови № 2337/02-14 від 03.10.2017 року Хмельницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] однак їй відмовлено та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 05.02.2007 року. Згідно зі\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3\~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3\~ст. 2 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За змістом ч.3 ст.\~12, ч.1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно розяснень, що викладені в абз. 6 п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Зазначені висновки відповідають правовим позиціям, котрі викладені у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 04 листопада 2015 року (справа 6-1486цс15) та Верховного Суду від 15.02.2018 року (справа № 180/1163/16-ц). Підстав відходження від правових позицій у суду не має. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] посилається на те, що пропустила зазначений строк, посилаючись на заповіт, який залишила [PERSON] на її батька, який мав прийняти спадщину, відповідно не зверталась із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що автоматично вступила у спадкові права, не відмовляючись від даного майна, однак вказані твердження спростовуються дослідженою відмовою від прийняття спадщини після смерті батька, майно якого, як вказує позивачка вона успадкувала автоматично, а також значного проміжку часу який сплив після смерті бабусі, а саме 11 років та батька 4 роки. Крім того зазначаючи, що батько не зміг прийняти спадщину внаслідок хвороби, з досліджених судом медичних довідок (копії при справі) протягом шестимісячного терміну після смерті [PERSON] [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 20.03.2007 р. по 2.04.2007 р. та з 5.06.2007 р. по 17.06.2007 р. тобто 24 дні. Крім того, вказуючи в своїх поясненнях, однією з причин неподання вчасно заяви про прийняття спадщини, представник позивача зазначив підставою, що майно після смерті [PERSON] повинна була успадкувати мати позивачки, дружина спадкодавця [PERSON] і останньою вчинялись дії щодо оформлення вказаного спадкового майна, одночасно з тим позивач стороною у справі мати [PERSON], яка також претендувала на вказане спадкове майно, не залучив. Суд позбавлений можливості такого залучення з власної ініціативи. Із врахуванням зазначених вище положень закону, суд не може визнати таку причину поважною, оскільки це не позбавляло можливості позивача вчинити дії щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] Враховуючи, що під час розгляду справи позивач не надала суду належних та допустимих доказів в підтвердження існування об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, за яких вона була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], суд дійшов висновку про відмову в позові.

Outcome: dismissed