Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO] та встановлення над ним опіки, посилаючись на те, що вона є його рідною сестрою. З рідних та близьких йому осіб, які б мали бажання доглядати за ним, окрім заявника не має. [PERSON] з самого дитинства хворіє тяжкою психічною хворобою вроджена розумова відсталість в стадії вираженої дебільності, з емоційно-вольовою нестійкістю. За станом свого здоровя, [PERSON] не може самостійно адаптуватися до нормального життя в навколишньому середовищі, потребує повсякденного та постійного контролю за собою з боку інших, сторонніх осіб, так як в звичайному житті він небезпечний для себе (не слідкує за своєю зовнішністю, неохайний, не орієнтується в часі), так і для інших осіб (погрожує іншим особам, збудливий, нікого не слухається), не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час він постійно перебуває на лікуванні в Київській обласній психіатричній лікарні №2 м.Ворзель. Для захисту його прав заявник просить встановити опіку над [PERSON], визнати його недієздатним у звязку з тяжким психічним захворюванням та призначити йому опікуна [PERSON]. У судовому засіданні заявник підтримала свою заяву у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію викладеними в заяві обставинами. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву підтримав, пояснивши суду, що дійсно [PERSON] необхідно визнати недієздатним та встановити опіку над ним. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, недієздатного [PERSON], дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.234 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Преамбулою\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 березня 1972 року №3\~«Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» із змінами та доповненнями, зазначено, що встановлений\~ЦК України\~судовий порядок вирішення питання про визнання громадянина обмежено дієздатним чи не дієздатним є важливою гарантією захисту прав і законних інтересів громадян. У відповідності до\~ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 39 ЦПК України передбачено, що фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] є рідний братом заявника, який з самого дитинства хворіє та тяжку психічну хворобу вроджена розумова відсталість в стадії вираженої дебільності, з емоційно-вольовою нестійкістю. Як вбачається з епікріз-повідомлення №3026 F70.8 від 04.12.2012 року, виписки із медичної картки стаціонарного хворого №1303 F70.01 від 06.06.2014 року, виписки із медичної картки стаціонарного хворого №1514 F70.01 від 02.07.2015 року, виданих Київською обласною психоневрологічною лікарнею №2, [PERSON], [INFO], має діагноз: легка розумова відсталість в стадії вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю, трудовою дезаптацією. Відповідно до довідки Комунального закладу Іванківського районної ради «Іванківська центральна районна лікарня», виданої лікарем-психіатром [PERSON], [PERSON], [INFO], перебуває з 2001 року на обліку в лікаря-психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість в стадії вираженої дебільності, з емоційно-вольовою нестійкістю, трудовою незадаптацією. Випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією №564 від 01.07.2015 року підтверджено те, що [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO], є інвалідом ІІ групи та має діагноз: легка розумова відсталість. Як слідує з Висновку судово-психіатричного експерта №17ц від 04.01.2017 року, [PERSON] страждає на хронічний психічний розлад легку розумову відсталість (МКХ-10, F70.1) олігофренію в ступеню легко вираженої дебільності із емоційно-вольовою нестійкістю, що обтяжена синдромом залежності від алкоголю (МКХ-10, F10.20), тому він за своїм психічним станом може, але не у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до\~ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що [PERSON] страждає на психічний розлад, який має хронічний стійкий характер, який може, але не у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, зловживаючи алкоголем ставить себе та свою сімю в скрутне матеріальне становище, враховуючи згоду заінтересованої особи, як органу опіки та піклування щодо цього, суд приходить до висновку, що є підстави відповідно до ч.2 ст.36 ЦК України для обмеження його дієздатності, призначивши заявника його піклувальником. У відповідності до положень ч.2\~ст.240 ЦПК України\~- судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: partial