Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Гайворонської міської ради про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивовано тим, що 16 березня 2004 року померла рідна мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на жилий будинок з господарськими будівлями, розташований в м. Гайвороні, Кіровоградської області по вул. Степовій №7. Позивач вказує, що є спадкоємцем всього майна померлої по заповіту. Однак оформити спадщину позивач не має можливості, оскільки нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний цілий жилий будинок у звязку з протиріччями в правовстановлюючому документі. В звязку з викладеним позивач звернулася до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 14 жовтня 2014 року в якості співвідповідача по справі було залучено [PERSON]. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю та попросила суд їх задовольнити. Пояснила, що покійна матір [PERSON] на її імя залишила заповіт. Після смерті матері вона знаючи заповіт прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. До недавнього часу прийняту спадщину не оформляла, оскільки проживала в м. Луганськ та за браком часу не могла приїхати до м. Гайворона. Жилий будинок з господарськими будівлями, розташований в м. Гайвороні, Кіровоградської області по вул. Степовій №7, як їй відомо зі слів матері, належав останній. Представник Гайворонської міської ради в судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву в якій зазначив, що заперечень щодо заявлених позовних вимог не має та просить розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що заперечує з приводу визнання за позивачем права власності на весь будинок, оскільки вважає, що будинок повинен бути поділений між ними порівну, як між братом та сестрою. Зазначив, що після смерті матері [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак там дізнався, що його матір залишила заповіт на все майно на користь його сестри [PERSON] Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи №139 до майна померлої 16 березня 2004 року [PERSON], суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 березня 2004 року померла [PERSON] (а.с.4). З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №139 до майна померлої 16 березня 2004 року [PERSON] встановлено, що після її смерті з заявами про прийняття спадщини звернулись діти померлої, відповідач [PERSON] 01 квітня 2004 року та позивач [PERSON] 15 квітня 2004 року. При цьому позивач в своїй заяві вказала, що приймає спадщину на підставі заповіту [PERSON] від 29 січня 2003 року. Сторони своєчасно звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Інші спадкоємці майна померлої [PERSON] судом не встановлені. Спадкове майно з приводу якого було заявлено позовні вимоги складає жилий будинок з господарськими будівлями, розташований в м. Гайвороні, Кіровоградської області по вул. Степовій №7, що не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами цивільної справи (а.с.7-9). Постановою від 18 вересня 2014 року державний нотаріус Гайворонської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на цілий спірний будинок у зв'язку з протиріччями у правовстановлюючому документі на вказане спадкове майно (а.с.6). Ця постанова є обґрунтованою, тому відповідно до роз'яснень, що містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» , позивач може звернутися до суду з вимогами про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що рішенням народного суду Гайворонського району Кіровоградської області від 06 жовтня 1976 року, яке набрало законної сили, домоволодіння розташоване в м. Гайвороні, Кіровоградської області по вул. Степовій №7 було визнане на праві власності за [PERSON] та [PERSON] по ? частині, при цьому в звязку з малою жилою площею домоволодіння, воно все було виділено в натурі [PERSON] (а.с.8-9). Враховуючи викладене суд вважає, що покійна [PERSON] мала право власності на ? спірного домоволодіння, а отже і успадкувати після її смерті можливо лише цю частину домоволодіння. З оглянутої в судовому засіданні копії заповіту [PERSON] від 29 січня 2003 року, чинність якого підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 11.05.2005 року, який міститься у спадковій справі, встановлено, що остання все майно яке їй належало на момент смерті заповіла [PERSON](а.с.5). З копії рішення Жовтневого районного суду м. Луганськ від 24 січня 2014 року за позовом [PERSON] до [PERSON] встановлено, що позивач після розірвання шлюбу відновила своє дошлюбне прізвище [PERSON]. Враховуючи викладене суд вважає, що позивачу згідно вищевказаного заповіту може належати лише 1/2 спірного домоволодіння, а тому позов підлягає задоволенню частково. Відповідач [PERSON] на момент відкриття та прийняття спадщини непрацездатним не був. В звязку з частковим задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] половину понесених документально підтверджених судових витрат в розмірі 322 грн. 51 коп. (а.с.1).

Outcome: partial