Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути із [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 11 вересня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час син проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні. Також на її утриманні перебуває двоє інших неповнолітніх дітей. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини. Не бере ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. На даний час їхнє матеріальне становище погіршилося у зв'язку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів першої необхідності. Відповідач молодий, фізично здоровий і працездатний, тому вона вважає, що він має можливість допомагати утримувати спільного сина. Відповідач про своє місце роботи не повідомляє, тому про розмір його доходів їй невідомо. 04 січня 2019 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 04 лютого 2019 року на 09 годину 30 хвилин. Визначено строк відповідачеві для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження шість днів з дня вручення ухвали. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачеві десятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачеві - строк у сім днів з дня отримання останнім відповіді на відзив для подання заперечення. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином, однак не викликалися. Відповідач [PERSON] 04 лютого 2019 року за вхід.№838 через канцелярію суду подав письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заява відповідача [PERSON] про розгляд справи у його відсутність та визнання позову у повному обсязі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, про що постановлено ухвалу окремим документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.4) судом встановлено, що позивачка народилася [INFO] у селі Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області. Місце проживання зареєстроване у [ADDRESS]. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25 січня 2016 року (а.с.5) судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 11 вересня 2012 року (а.с.6) судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Із довідок №702 та №916 виданих 09.08.2018 виконкомом Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с.7, 8) судом встановлено, що позивачка проживає у селі Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області без реєстрації місця проживання, до складу її сім'ї входять: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], діти знаходяться на її утриманні. Із довідки про доходи №415 від 25.10.2018 (а.с.9) судом встановлено, що позивачка навчається у Михайловецькому професійному аграрному ліцеї і загальна сума її доходу за період з вересня 2018 по жовтень 2018 року без урахування аліментів становить 980 грн. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає коштів на утримання свого неповнолітнього сина, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання їхньої спільної дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, так як позивач заявив саме такий спосіб захисту прав дитини - його матеріальне забезпечення, тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітнього сина, який є здоровими та у певній мірі матеріально забезпеченим. Матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, молодим та фізично здоровим, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, так як ніхто із сторін про це не заявив, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом 17 грудня 2018 року за вхід.№8903, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 17 грудня 2018 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок, на момент звернення позивача до суду із позовною заявою. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved