Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачки вказавши, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Померла [PERSON] була рідною тіткою позивачки та відповідачки по справі. До моменту смерті остання була одинокою, оскільки за життя поховала чоловіка і сина. Оскільки [PERSON] мала у власності нерухоме майно : квартиру, яка розташована за адресою : [ADDRESS] , 04.07.2009 року вона на ім`я позивачки склала заповіт , яким все належне їй на день смерті майно та на що за законом вона буде мати право, заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори у Херсонській області Пасько Н.О., про що зроблено запис у реєстрі №2-1470. Зазначений заповіт було складено померлою за власною волею, про що вона особисто повідомила своїм рідним сестрам і племінницям. З 2011 року за померлою почали спостерігатися зміна поведінки та порушення сприйняття мислення, емоції, пам`яті та дійсності. Вона почала дуже часто забувати знайомих людей, іноді гукала і шукала сина, який помер у 2002 році, постійно відбувалися перепади настрою, змінювала свою думку, починаючи розмову забувала з чого вона починала і про що розповідала. У зв`язку із психічними розладами, які спостерігалися у [PERSON] було прийнято рішення та останню направлено на лікування. З 18 грудня 2015 року по день смерті [PERSON] постійно перебувала на стаціонарному лікуванні у Херсонській обласній психіатричній лікарні. З довідки №3769 від 04.08.2016 року, виданої Херсонською обласною психіатричною лікарнею вбачається, що [PERSON] знаходилася на лікуванні у Херсонській психіатричній лікарні з 18.12.2015 року по день надання довідки. На початку серпня 2018 року [PERSON] звернувшись до Новокаховської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Херсонській області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після своєї тітки [PERSON] , яка померла [INFO] дізналася про існування заповіту, яким померла [PERSON] у 2016 році заповіла все своє майно [PERSON] . У зв`язку із чим на ім`я приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу Олійник І.І. була подана заява про призупинення видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки даний заповіт в судовому порядку буде визнаватися недійсним. [PERSON] вважає, що [PERSON] у зв`язку із наявністю у неї стійких психічних розладів на день посвідчення нового заповіту 24.10.2016 року через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, а тому заповіт, складений на ім`я [PERSON] не відповідав волі померлої. Просила суд визнати недійсним заповіт [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , складений на ім`я [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Семиженко О.В. від 24.10.2016 року за реєстрованим № 750, стягнути з відповідача всі судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини справи. 18.01.2021 року надійшла заява від представника позивачки, в якій вона просила стягнути з відповідачки судовий збір та витрати на проведення комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи в сумі 17 270 грн. Відповідачка [PERSON] та її представник позову не визнали, вказавши, що вона була самою близькою людиною для [PERSON] в останні дні її життя. [PERSON] випивала, тому сусіди боялися, що вона може щось зробити в квартирі, що буде небезпечним для всіх мешканців будинку, тому вона вирішила її забрати. Вперше [PERSON] потрапила до психіатричної лікарні в травні 2015 року, вона постійно її провідувала. Потім деякий час [PERSON] проживала в будинку з її батьком в м. Каховка, але вони почали пиячити і вона забрала її до себе. В психіатричній лікарні [PERSON] перебувала час від часу, але вона підліковувалася і нормально себе почувала. [PERSON] сама запропонувала скласти заповіт на неї, повідомила, що раніше вона склала заповіт на [PERSON] , але його можна переробити. До нотаріусу вони їздили разом, в кабінет до нотаріусу вона не заходила, але через стіну чула, як нотаріус задавала їй запитання, роз`яснювала наслідки складання заповіту, [PERSON] на всі запитання нотаріуса чітко відповідала. Нотаріус не вимагала від них медичної документації [PERSON] , вона зазначала нотаріусу, що [PERSON] мала проблеми з пам`яттю. У [PERSON] був діагноз деменція, але це було пов`язано із зловживанням нею алкоголем, а не з психічними розладами. Коли [PERSON] поверталася з лікарні, вона не помічала відхилень в її поведінці, залишала її саму вдома, вона була адекватною. Третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу - Семиженко О.В. в судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, зазначила, що під час складання заповіту [PERSON] будь-яких ознак неспроможності усвідомлювати свої дії або керувати ними не проявляла , намір реалізувати своє право на заповіт висловила чітко та однозначно, нотаріальна дія щодо посвідчення зазначеного заповіту вчинена нею відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши вступні слова учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.07.2009 року Новокаховською державною нотаріальною конторою зареєстровано заповіт [PERSON] , [INFO] . З довідки про реєстрацію місця проживання від 10.05.2018 року слідує, що остання з 11.10.2004 року до 29.01.2018 року була зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . 27.08.2018 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу Новокаховського міського нотаріального округу Олійник І.І. із заявою про призупинення видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] , оскільки заповіт складений [PERSON] на користь [PERSON] буде оскаржуватися нею в суді. Із заповіту від 04.07.2009 року, складеного [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори Пасько Н.О., слідує, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , [INFO] . Із свідоцтва про смерть слідує, що [PERSON] померла [INFO] . З довідки Херсонської обласної психіатричної лікарні №3769 від 04.08.2016 року слідує, що [PERSON] знаходилася на лікуванні у Херсонській обласній психіатричній лікарні з 18 грудня 2015 року до 04.08.2016 року. Із спадкової справи [PERSON] , померлої [INFO] слідує, що 17.04.2018 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу Новокаховського міського нотаріального округу Олійник І.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 24.10.2016 року [PERSON] складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області Семиженко О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 750, яким [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , [INFO] . Зі спадкової справи №131/18 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведеної Новокаховською державною конторою слідує, що 11.05.2018 року [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 04.07.2009 року після смерті [PERSON] . Із спадкової справи [PERSON] вбачається, що в ній наявне свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.07.2004 року, відповідно до якого [PERSON] є власницею 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] та грошових коштів, які знаходяться на рахунках банку, після смерті сина [PERSON] померлого [INFO] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 17.08.2004 року, укладеного між Новокаховським міським спортивно-технічним клубом «Таврія» та [PERSON] , остання є власницею квартири [ADDRESS] . З відповіді КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради на запит суду № 8806/18 від 25.09.2018 року слідує, що [PERSON] ,1938 року народження, вперше надійшла до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР 21.05.2015 року з діагнозом : атеросклеротична деменція з транзиторними, переважно деліріозними розладами, після чого неодноразово лікувалася протягом 2015-2018 років. Хвору [PERSON] постійно відвідувала її племінниця [PERSON] , приносила їжу, виписувала додому, де здійснювала догляд в домашніх умовах. [INFO] [PERSON] померла, взята для поховання [PERSON] КЗ «Херсонською обласною психіатричною лікарнею» Херсонської обласної ради на запит суду № 8806/18 від 25.09.2018 року надано медичні картки стаціонарного хворого [PERSON] ,1938 року народження, які досліджені судом. Також судом досліджувалися медичні картки стаціонарного хворого [PERSON] з Центральної міської лікарні м. Нова Каховка, медична амбулаторна картка [PERSON] з психоневрологічного відділення ЦМЛ м. Нова Каховка, медична амбулаторна картка [PERSON] з диспансерного відділення Херсонської обласної психіатричної лікарні, копії медичних карт стаціонарного хворого [PERSON] з Херсонської міської геріатричної лікарні. З відповіді Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» від 12.02.2020 року слідує, що [PERSON] , яка проживала за адресою : [ADDRESS] на обліку в психоневрологічному поліклінічному відділенні лікарні та у лікарів нарколога і психіатра не перебувала. З висновку посмертної судово-психіатричної експертизи відносно [PERSON] від 13.07.2020 року № 13, слідує, що [PERSON] на момент складання заповіту 24 жовтня 2016 року виявляла тяжкий психічний розлад у формі мультиінфарктної деменції з маячними симптомами. [PERSON] на момент складання заповіту 24 жовтня 2016 року за своїм психічним станом була нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що він двічі підвозив [PERSON] разом з [PERSON] до нотаріальної контори в м. Херсоні, це було в кінці жовтня 2016 року, на протязі листопада 2016 року. [PERSON] казала, що хоче скласти заповіт на [PERSON] , всю дорогу спілкувалася з ним, нічого дивного в її поведінці він не помітив. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що він приходив в гості до [PERSON] і бачив там [PERSON] , її представили як тітку [PERSON] . Він спілкувався з нею, спорив щодо питань каналізації, їх думки були різними, також [PERSON] робила їм чай з бутербродами, в її поведінці нічого дивного не помітив, вона вела себе адекватно, спілкувалася на різні теми. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона знала [PERSON] , разом проживали в одному будинку. Після смерті чоловіка та сина [PERSON] почала часто випивати, іноді вони її затягували до квартири, бо вона лежала непритомна і не могла піднятися. Часто почали помічати неадекватну поведінку [PERSON] , вона перебуваючи вдома, вважала, що вона в іншому місці, кликала сестер, чоловіка, сина, які померли. Боялася залишатися вдома. Мешканці будинку поскаржилися на таку поведінку [PERSON] і її родичі відправили до психіатричної лікарні. Вона телефонувала їй по стаціонарному телефону із лікарні, вони спілкувалися. Після першої виписки [PERSON] знову проживала в своїй квартирі, але коли проявилася неадекватна поведінка, її забрала племінниця. Під час розмов по телефону [PERSON] розповідала, що проживає у племінниці в м. Херсоні, була задоволена умовами проживання, доглядом за нею. Одного разу вона бачила [PERSON] та [PERSON] вони приїздили разом із [PERSON] до її квартири, прибирали. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона знайома з [PERSON] з 1979 року, вона була компанійською людиною, любила випити. Після смерті чоловіка [PERSON] перебувала в шоковому стані, часто забувала зачиняти двері квартири, коли перебувала в стані алкогольного сп`яніння поводилася неадекватно, її вкладали спати сусіди. Сусіди почали скаржитися на її поведінку і її відправили до психіатричної лікарні. Після лікування [PERSON] не вживала алкоголь, поводилася нормально. Але через деякий час знову почала зловживати алкоголем і мешканці будинку написали заяву про направлення [PERSON] до психіатричної лікарні в с. Степанівку. Неадекватна поведінка була викликана вживанням алкоголю, вона була разовою, тоді вона нічого не розуміла, кликала покійних чоловіка та сина, вранці вже нічого не пам`ятала. Останній раз вона бачила [PERSON] в 2016 році, коли вона приїздила з племінницею і прибирали в квартирі. В положеннях ст.1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті та згідност.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Відповідно до роз`яснень, наданих в п.16, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р., заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК (435-15) немає відповідного правила. Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується на загальних підставах спадкоємцями за законом, до їх числа входять і ті спадкоємці відповідної черги за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Право на пред`явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК ( 435-15 ) є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Згідно зі змісту ст.202 ЦК України заповіт відноситься до односторонніх правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Разом з тим, Цивільним кодексом України передбачено можливість оскаржити заповіт у суді (ст.1256 ЦК України). Право на пред`явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Згідно з ч.1 ст.1257 ЦК України нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала права на це майно, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (ст. ст.1247,1248 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази надані учасниками справи, суд приходить до висновку, що заповіт складений [PERSON] 24.10.2016 року на ім`я [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Семиженко О.В. є недійсним, оскільки не відповідав дійсній волі заповідача - [PERSON] , бо остання відповідно до висновку посмертної судово-психіатричної експертизи від 13.07.2020 року № 13, на момент складання заповіту 24 жовтня 2016 року страждала на тяжкий психічний розлад у формі мультиінфарктної деменції з маячними симптомами та за своїм психічним станом була нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, про неадекватну поведінку [PERSON] засвідчили свідки [PERSON] та [PERSON] , які були сусідами [PERSON] , і знали її тривалий час та спостерігали за змінами в її поведінці. Суд критично відноситься до показань свідків [PERSON] та [PERSON] , оскільки вказані показання спростовуються висновком посмертної судової-психіатричної експертизи та вказані свідки бачилися із [PERSON] короткий проміжок часу, після чергового лікування в психіатричній лікарні, коли її стан покращувався. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦК України з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати - судовий збір в сумі 1060,37 грн., витрати на проведення посмертної судово-психіатричної експертизи в сумі 17 270 грн., всього в сумі 18 330,37 грн. На підставі ст.203, 215, 1233, 1257 ЦК України, п.16,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р,

Outcome: approved