overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя у сторін не склалось через різні погляди на життя. На даний час разом не проживають, збереження шлюбу є неможливим. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечила. Відповідач належним чином, у відповідності до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Ч.3 ст.105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Як видно з матеріалів справи, сторони з 07.10.1994 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З огляду на наведене, враховуючи категоричну позицію [PERSON] щодо припинення шлюбу, відсутність клопотань про надання строку на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб, зареєстрований між сторонами, слід розірвати. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя у сторін не склалось через різні погляди на життя. На даний час разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, сім`я існує формально, тому подальше спільне проживання не можливе. В судове засідання позивач не з`явилася, в поданій до суду позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечила. Відповідач належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Ч.3 ст.105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Як видно з матеріалів справи, сторони з 10 серпня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу дітей не мають. З огляду на наведене, враховуючи категоричну позицію [PERSON] щодо припинення шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб, зареєстрований між сторонами, слід розірвати. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя у сторін не склалось через різні погляди на життя. На даний час разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, сім`я існує формально, тому подальше спільне проживання не можливе. В судове засідання позивач не з`явилася, в поданій до суду позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечила. Відповідач належним чином, у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Ч.3 ст.105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Як видно з матеріалів справи, сторони з 12.01.2019 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З огляду на наведене, враховуючи категоричну позицію [PERSON] щодо припинення шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб, зареєстрований між сторонами, слід розірвати. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя у сторін не склалось через різні погляди на життя. На даний час разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, сім`я існує формально, тому подальше спільне проживання не можливе. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечила. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав, а тому суд вирішив ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Ч.3 ст.105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Як видно з матеріалів справи, сторони з 03.06.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . З огляду на наведене, враховуючи категоричну позицію [PERSON] щодо припинення шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб, зареєстрований між сторонами, слід розірвати. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя у сторін не склалось через різні погляди на життя. На даний час разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, сім`я існує формально, тому подальше спільне проживання не можливе. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечила. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав, а тому суд вирішив ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Ч.3 ст.105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Як видно з матеріалів справи, сторони з 12.11.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З огляду на наведене, враховуючи категоричну позицію [PERSON] щодо припинення шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб, зареєстрований між сторонами, слід розірвати. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя у сторін не склалось через різні погляди на життя. На даний час разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, сім`я існує формально, тому подальше спільне проживання не можливе. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечила. Відповідач належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Ч.3 ст.105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Як видно з матеріалів справи, сторони з 04.10.1997 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З огляду на наведене, враховуючи категоричну позицію [PERSON] щодо припинення шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб, зареєстрований між сторонами, слід розірвати. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя у сторін не склалось через різні погляди на життя. На даний час разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, сім`я існує формально, тому подальше спільне проживання не можливе. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечила. Відповідач належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Ч.3 ст.105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Як видно з матеріалів справи, сторони з 17 березня 1990 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З огляду на наведене, враховуючи категоричну позицію [PERSON] щодо припинення шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб, зареєстрований між сторонами, слід розірвати. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з ним не склалось, через несумісність характерів між ними часто виникали сварки, непорозуміння. З 2015 року разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, сімя існує формально, тому подальше спільне проживання не можливе. Позивачка в судове засідання не зявилася подала заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзив не подав, а тому суд вирішив ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Ч.3 ст.105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Як видно з матеріалів справи, сторони з 19.10.1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають доньку Альону, [INFO]. З огляду на наведене, враховуючи категоричну позицію [PERSON] щодо припинення шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб, зареєстрований між сторонами, слід розірвати. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з ним не склалось, через несумісність характерів між ними часто виникали сварки, непорозуміння. На даний час разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, сімя існує формально, тому подальше спільне проживання не можливе. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, вказала, що близько одного року з відповідачем не підтримують сімейних стосунків. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав, а тому суд вирішив ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечила позивачка. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Ч.3 ст.105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Як видно з матеріалів справи, сторони з 18.05.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу 18.10.2014 року народилася донька Ніка. З огляду на наведене, враховуючи категоричну позицію [PERSON] щодо припинення шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб, зареєстрований між сторонами, слід розірвати. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з ним не склалось, через несумісність характерів між ними часто виникали сварки, непорозуміння. На даний час разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, сімя існує формально, тому подальше спільне проживання не можливе. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечила. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав, а тому суд вирішив ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Ч.3 ст.105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Як видно з матеріалів справи, сторони з 01.05.1996 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З огляду на наведене, враховуючи категоричну позицію [PERSON] щодо припинення шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб, зареєстрований між сторонами, слід розірвати. Крім того,

Outcome: approved