Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 30.12.1987 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у Пісочнянській сільській раді Миколаївського району Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 35. У шлюбі у них народилася спільна дочка, яка на даний час є повнолітньою. З відповідачем вони проживали разом до грудня 2006 року. Спільне життя не склалося через непорозуміння та побутові негаразди. У них різні погляди на життя та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини між ними припинені. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання є неможливим. Вони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо. Оскільки відповідач не бажає подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу, тому вона змушена звернутися до суду з такими вимогами. Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, до суду скерувала заяву, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, суду пояснив, що вони з позивачкою не проживають разом з 2006 року, а тому збереження сім'ї є неможливим. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 30.12.1987 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Пісочнянської сільської ради Миколаївського району Львівської області, актовий запис № 35, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] /а.с. 3/. Подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально. З позовної заяви та пояснень відповідача встановлено, що фактично шлюбні відносини припинено з грудня 2006 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, і може мати наслідки, встановлені законом, що передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved