Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Куп'янського міськвиконкому Харківської області про встановлення факту володіння та користування 1/2 частиною квартири, визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом, зазначивши, що [INFO] помер її батько [PERSON], який по день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді квартири за вищевказаною адресою. Заповіту він не залишив. Вона є єдиною спадкоємицею за законом. Спадщину вона прийняла, звернувшись у встановлений законом строк з відповідною заявою до нотаріальної контори. 31.03.2015 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину цієї квартири, право власності на яку підтверджувалося договором міни, а на іншу 1/2 частину квартири їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки її батько [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті дружини [PERSON], але не зареєстрував своє право в органі, який здійснює державну реєстрацію прав. За захистом своїх спадкових прав позивачка звернулася до суду з даним позовом, згідно якого просить суд встановити факт володіння та користування 1/2 частиною квартири за адресою: [ADDRESS], за життя [PERSON], який помер [INFO] та визнати право власності на 1/2 частину цієї квартири за нею в порядку спадкування за законом після смерті її батька. До початку судового засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача за довіреністю у своїх поясненнях від 14.05.2015 р. вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] не вказує на набуття ним права власності на вказане нерухоме майно, тому свідоцтво не є належним доказом в даному випадку. Тому, при винесенні рішення просять врахувати надані пояснення. 22.05.2015 р. від відповідача, територіальної громади в особі Куп'янського міськвиконкому Харківської області до суду надійшла заява про розгляд справу без участі представника відповідача, додаткових пояснень щодо уточнених позовних вимог немає, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] у смт. Ківшарівка, м. Куп'янська, Харківської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.07.2014 р. /а.с.11/. [PERSON], донька спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження, свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.15,16/, звернулася до Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька. Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS], що належала померлому [INFO] її батькову [PERSON] та державним нотаріусом встановлено наступне. Заповіту на своє майно [PERSON] не залишив. До складу спадкового майна входить квартира у [ADDRESS]. Спадщину прийняла [PERSON] Крім неї інших спадкоємців за законом у померлого [PERSON] немає. [PERSON] одержала 31.03.2015 р. свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, право власності на яку підтверджувалося договором міни, посвідченим приватним нотаріусом Куп'янського міськрайонного нотаріального округу Харківської області [PERSON] 10.02.2003 р. за р. № 514. Другу половинну частку вказаної квартири, на яку після померлої 17.06.2011 року дружини [PERSON] її чоловік [PERSON] 07.02.2012 року за р. № 2-122 одержав свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] не змогла на своє ім'я одержати таке ж свідоцтво вже після померлого батька, оскільки він, отримавши свідоцтво на спадщину після смерті дружини [PERSON], не зареєстрував своє право в органі, який здійснює державну реєстрацію прав. Разом з цим, спадкодавцю фактично належала вся квартира № [ADDRESS]. Він мав право власності на 1/2 частину по договору міни. Друга половина квартири на підставі того ж договору міни належала дружині [PERSON] і вони проживали кожен до своєї смерті в цій квартирі, він після смерті дружини одержав свідоцтво про право на спадщину. Тобто можна зробити висновок, що батько [PERSON] фактично володів, а звідси, відповідно, управляв нею, незважаючи, що один з двох правовстановлювальних документів не був належним чином оформлений /а.с.13-14, 31, 5,6,17/. Згідно довідки КП «Куп'янське бюро технічної інвентаризації» від 17.03.2015 р., станом на 30.12.2012 р. на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстровано право приватної спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON], на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Куп'янського міськрайонного нотаріального округу Харківської області [PERSON] 10.02.2003 р. за р. № 514 /а.с.4/. [INFO] [PERSON] померла /а.с.7/. 07.02.2012 р. [PERSON] одержав свідоцтво про право на спадщину, на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS], що належала спадкодавиці [PERSON] на праві власності на підставі договору міни /а.с.12/. Але це право власності належним чином за життя [PERSON] не зареєстрував. Відповідно до ч. 11 ст. 346 ЦК України однією з причин припинення права власності є смерть власника майна. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обв'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя спадкодавця, який його пережив, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Визнання факту володіння та користування на праві власності 1/2 частиною спірної квартири необхідно позивачу для реалізації своїх спадкових прав за законом, оскільки на момент відкриття спадщини, як стверджується зібраними у справі доказами, [PERSON] фактично мав право на цю 1/2 частину квартири, отримав на неї свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дружини [PERSON], однак, право власності на неї не виникло, оскільки це право не було належним чином зареєстровано на його ім'я в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У відповідності до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На підставі встановленого юридичного факту за позивачем визнається право власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved