Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 15 лютого 2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №31. Від спільного шлюбу у них є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось, внаслідок того, що між ними постійно виникали непорозуміння через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, у кожного є свої інтереси. Відповідач неодноразово вчиняв сварки, в ході яких нецензурно висловлювався та ображав позивачку, принижує її честь і гідність, внаслідок чого сторони проживають окремо. Шлюб носить формальний характер, подальше збереження сім'ї є неможливим, примирення неможливе, а тому, просила суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, зазначила, що протягом часу, який надавався судом для примирення, відповідач свого ставлення до неї не змінив, а тому просила суд розірвати шлюб.. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище - [PERSON]. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також просила стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] позов не визнав та заперечив щодо його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №31. Від шлюбу у сторін є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 жовтня 2015 року виданим виконавчим комітетом Городищенської сільської ради Шепетівського району. З матеріалів справи вбачається, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved