Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання відповідачів знести за власний рахунок дворову вбиральню, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивованим тим, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 07 червня 2016 року є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . В сусідньому домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , проживають та зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями колишнього власника домоволодіння. Домоволодіння відповідачів розташоване вище рівня належного позивачу домоволодіння та однією із його надвірних споруд є дворова вбиральня, яка розташована з порушенням діючих державних будівельних норм, оскільки розташована не в глибині двору відповідачів, а на відстані 6 метрів від вхідних дверей будинку позивача, на рівні вище її будинку на 2 метри. Через уклон земельної ділянки та порушення державних будівельних норм при розташуванні вбиральні, відбувається переливання фекальних стоків, які підмивають грунт під фундаментом будинку позивача. Позивач зазначає, що внаслідок постійного стікання стічних вод її будинок може бути зруйнованим. Крім того, фекалії потрапляють до ґрунту земельної ділянки позивача, потім у воду колодязя, внаслідок чого вода не відповідає санітарно-мікробіологічним нормам та непридатна до вживання. На подвір`ї позивача стоїть постійний сморід. Як вбачається із повідомлення Мереф`янської міської ради від 13 липня 2020 року № 2537 при обстеженні земельних ділянок по [ADDRESS] та по [ADDRESS] було встановлено, що в домоволодінні по [ADDRESS] розташована цегляна вбиральня в 0,5 м. від межі земельної ділянки позивача, в 9 метрах від її будинку та в 9,7 метрах від свердловини. В повітрі відчувається сильних запах каналізаційних стоків. Будинок та свердловина [PERSON] знаходиться нижче рівня вбиральні більше ніж на 2 метри. При переповнені сусідської вбиральні відбувається перелив рідких нечистот до домоволодіння [PERSON] . Згідно санітарно- мікробіологічного дослідження води та ґрунту на території домоволодіння позивача, вода та грунт не відповідають нормативній документації, заражені кишковою паличкою. Відтак, відповідачами порушені вимоги як державних будівельних норм, так і вимоги державних санітарних норм та правил. Відповідачі свідомо, тривалий час не дотримуються правил добросусідства, порушують права позивача як власника суміжної земельної ділянки, тому єдиним способом захисту прав позивача є звернення до суду з позовом про зобов`язання відповідачів знести вбиральню. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 серпня 2020 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2020 року за клопотання позивача витребувані з КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» відомості щодо зареєстрованого права власності на житловий будинок [ADDRESS] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Позивач пояснила, що дворова вбиральня була побудована її свекром ще в 1956 році, ніколи ніяких конфліктів з приводу місця розташування вбиральні з сусідами не було. Конфлікти розпочалися, коли [PERSON] придбала будинок. В 2020 році відповідач усунула недоліки каналізаційної системи, вичистила вигрібну яму. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, від голови міської ради Сітова В. надійшла заява, в якій він просить розглядати справу за відсутності представника міської ради, позовні вимоги підтримує. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої\~статті 103 Земельного кодексу України\~власники та користувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно до статті 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об`єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об`єктів зобов`язані дотримувати вимог санітарного законодавства. Відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї для утримання худоби і птиці - не ближче 12 м. Господарські будівлі й гаражі допускається об`єднувати на суміжних ділянках (ДБН 360-92** п. 3.26). Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом, позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 07 червня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Жовнір В.П. за р. № 1561. Згідно інформації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за вих.. № 722 від 04 грудня 2020 року право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що межує із домоволодінням позивача, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в цілому за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 18 липня 1989 року, р.№ 3-2064, про що 13 вересня 1989 року внесено відповідний запис в реєстрову книгу № 1, р.№ 97. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 209. На теперішній час у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] та [PERSON] , що визнається сторонами по справі. Згідно зі\~статтею 152 ЗК України\~держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Із матеріалів справи вбачається, що як на доказ зазначених у позові обставин позивач посилається на акт візуального обстеження від 01 серпня 2019 року, складеного комісією у складі посадових осіб Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, з якого вбачається, що за зверненням позивача до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області 25 травня 2019 року було проведено візуальне обстеження її подвір`я за адресою: [ADDRESS] , в результаті якого встановлено: стійкий сморід, сусідська вбиральня знаходиться вище рівня будинку заявниці, що при переливанні стоків приводить до підтикання під будинок. Сусіди [PERSON] зобов`язалися усунути недоліки каналізаційної системи та своєчасно відкачувати нечистоти. У липня 2019 року до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області надійшла повторна скарга [PERSON] з приводу незмінної ситуації з сусідами, які мешкають за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим комісія повторно здійснила виїзд на місце та встановила, що сусіди [PERSON] не усунули недоліки каналізаційної системи за 67 календарних днів та відмовились їх усувати в подальшому. Згідно результатів санітарно-мікробіологічного дослідження № МБЛ 9874 від 02 вересня 2019 року,виконаного ХРФ ДУ Харківський ОЛЦ МОЗ України, зразка гранту, відібраного на території домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , виявлено Е.соlе <100 КУО в 1 г, ентерокок>100 КУО в 1 г. Патогенні ентеробактерії, в т.ч. сальмонели в 1,0 г відсутні, яйця гельмінтів відсутні, НД відсутня. За результатами санітарно-мікробіологічного дослідження № 9875 від 31 серпня 2019 року, виконаного ХРФ ДУ Харківський ОЛЦ МОЗ України, зразка води питної, відібраного з колонки на території домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , загальні колі форми в 10 см3 відсутні, Е.соlе в 100 см 3 відсутні, відповідає НД. Відповідно до протоколу № СГЛ 9875/2019 дослідження питної води від 02 вересня 2019 року, виконаного ХРФ ДУ Харківський ОЛЦ МОЗ України, досліджена проба води з колонки за адресою: [ADDRESS] ,за визначеними показниками не відповідає вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієничні вимоги до води питної, призначеної до споживання людиною», а саме встановлено перевищення нормативних вимог до вмісту нітратів (<50,0 мг/дм3) в 2,1 раз. Як вбачається із відповіді заступника Мереф`янського міського голови Єршова С. на звернення [PERSON] за № Л-203 від 01 липня 2020 року, комісією виконавчого комітету Мереф`янської міської ради в складі посадових осіб було здійснено виїзд за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Комісією при обстеженні земельних ділянок виявлено, що в домоволодінні по [ADDRESS] розташована цегляна вбиральня в 0,5 метрів від межі земельної ділянки заявниці та 9 метрах від її будинку, також в 9,7 метрах від свердловини. В повітрі відчувається сильний запах каналізаційних стоків. Будинок та свердловина заявниці знаходиться нижче рівня вбиральні більше ніж на 2 метри, що при переповненні сусідської вбиральні призводить до переліву рідких нечистот до домоволодіння. 01 жовтня 2019 року набрали чинності нові будівельні норми ДБН Б 2.2-12:2019 Планування та забудова територій , які серед іншого регулюють питання відстаней між будинками,будівлями та спорудами як на власній, так і сусідніх земельних ділянках,відстаней до меж ділянок, протипожежних розривів тощо. Згідно вказаних норм дворові вбиральні повинні знаходитись не ближче 20 м від житлових будинків,літніх кухонь та свердловин водопостачання (питних колодязів). Відтак, комісія прийшла до висновку,що вказана вбиральня розташована з грубим порушенням вказаних вище норм, що може призвести до забруднення довкілля та згубно вплинути на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельну ділянку. Крім того, порушені державні санітарні норми та правила утримання територій населених місць, затверджених наказом МОЗ України № 145 від 17 березня 2011 року. (п.2.21, п. 2.22). Власнику домоволодіння по [ADDRESS] винесено письмове попередження по недопустимість забруднення каналізаційними стоками земельної ділянки заявниці та необхідність перенесення вбиральні з урахуванням норм ДБН Б.2.2-12:2019. Положеннями\~ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Положеннями\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України\~визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи наведені норми закону слід зробити висновок про те, що обов`язок доведення факту порушення відповідачем прав позивача,\~покладається саме на позивача. Звертаючись до суду із вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення дворової вбиральні позивач повинен довести ті обставини, на які посилається у позовній заяві, підтвердити їх належними та допустимими доказами. Проте позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин. Під час підготовчого судового засідання 29 грудня 2020 року судом було роз`яснено позивачу право заявити клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання щодо дотримання вимог нормативних документів (ДБН, санітарних норм) при розміщенні дворової вбиральні, проте позивач відповідного клопотання не заявила. Відповідно до ч.4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позивачка повинна була довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилався як на підставу своїх вимог, однак не надала суду беззаперечних доказів на підтвердження порушення відповідачами її прав. Докази позивача ґрунтуються лише на припущеннях. Суд не бере до уваги відповідь заступника голови Мереф`янської міської ради Єршова С. на звернення [PERSON] , оскільки відомості, що містяться у даній відповіді не можуть бути належним, допустимим та достатнім доказом на підтвердження обставин, зазначених позивачем у позові, оскільки не підтверджені будь-якими об`єктивними даними, зокрема актами обстежень, в яких зафіксовані проведені обміри і встановлено відстань від житлового будинку позивача до спірної дворової вбиральні. Факт наявності у ґрунті домоволодіння позивачки Е.соlе та ентерококів не підтверджує того, що джерелом їх походження є саме дворова вбиральня відповідачів, а тому суд не бере до уваги копію результатів санітарно-мікробіологічного дослідження. Як вбачається із санітарно-мікробіологічного дослідження води та протоколу дослідження питної води, зразок води із колодязя позивачки взагалі не містить загальні колі форми та Е.соlе, в воді встановлено лише перевищення вимог норм по вмісту нітратів, що спростовує доводи позивачки щодо забруднення питної води каналізаційними водами з дворової вбиральні відповідачів. Такі посилання позивачки є лише її припущеннями та не можуть вважатися належним доказом на підтвердження того, що колодязь позивача забруднено саме з вини відповідачів. Позивачкою також не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження переливання фекальних стоків та підмивання ґрунту під житловим будинком позивача, а також не відповідність дворової вбиральні п.2.21 Державних санітарних норм та правил. Наявність у повітрі неприємних запахів за відсутності беззаперечних доказів на підтвердження порушення відповідачами прав позивача не є підставою для знесення дворової вбиральні. За вказаних обставин, аналізуючи підстави заявлених позовних вимог, надані позивачем докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про скасування державної реєстрації земельної ділянки. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed