Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 3000 доларів США за курсом НБУ на день винесення рішення. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона 25 серпня 2016 року передала відповідачу в борг 3000 доларів США в строк до 25 серпня 2017 року, про що була складена розписка. Відповідач борг не повернула, тому позивач просить стягнути з відповідача борг за курсом НБУ. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтвердив, погодився на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання викликалася належним чином, але не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним. Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що форма договору позики, передбачена ст.1047 ЦК України, сторонами дотримана. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення. У судовому засіданні встановлено, що позивач передала відповідачу в борг 3000 доларів США в строк до 25 серпня 2017 року, про що була складена розписка від 25 серпня 2016 року (а.с.3). Відповідач борг не повернула. Форма та зміст розписки між сторонами відповідає вимогам ст.ст.1046,1047 ЦК України. Тому відповідач, відповідно до вимог ст.ст.533, 1049 ЦК України повинен повернути позивачу суму боргу. Відповідно до курсу НБУ на день розгляду справи - 11 квітня 2019 року - курс долару США до української гривні становить 2676,5228грн. за 100 доларів США. Таким чином сума заборгованості становить 80295грн. 68коп. (3000 х 2676,5228/100), тому позовні вимоги підлягають задоволенню саме у вказаних розмірах. Відповідач не надала суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст.77-79 ЦПК України в заперечення позовних вимог. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені у вказаних розмірах. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується ст.141 ЦПК України та відносить до них витрати на сплату судового збору в межах задоволених позовних вимог - 802грн. 96коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved