Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки з [PERSON]. В обгрунтування своїх вимог\~ зазначає, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 жовтня 2008 року,\~ від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO],\~ яка проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500.00 грн. щомісячно до досягнення останньою\~ повноліття з дня предявлення позову до суду, судові витрати покласти на відповідача.\~\~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. По початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1500 грн. визнає. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та\~ відповідач [PERSON] від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO],\~\~\~ що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої, де в графі «батько» зазначено [PERSON]. Відповідно до ч.. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України). Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 184 СК суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, дійсної участі батьків у її утриманні, стягненню підлягають аліменти в твердій грошовій сумі з\~ відповідача до досягнення повноліття дитиною. Враховуючи дані обставини, матеріальне становище позивача, місячний дохід відповідача,\~ суд вважає, що на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], необхідно стягнути аліменти в твердій грошовій сумі\~ у розмірі 1500 грн.\~ щомісячно, до досягнення останньою повноліття. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини 11 серпня 2017 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1), тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх дитини. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». У відповідності зі\~ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та,

Outcome: approved