Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» м.Торецька про її звільнення, поновлення [PERSON] на посаді лаборанта, стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» м. Торецька заробітної плати за час вимушеного прогулу починаючи з 01.01.2021 року. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з серпня 2000 року по грудень 2020 року вона працювала фельдшером-лаборантом Міського територіального медичного об`єднання м. Дзержинська (з 2016 року м.Торецьк), лаборантом бактеріологічної лабораторії, лаборантом по бактеріології клініко-діагностичної лабораторії, лаборантом лабораторії Центральної міської лікарні м.Дзержинськ, з жовтня 2018 року у зв`язку з реорганізацією Центральної міської лікарні м.Торецьк у Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня» м.Торецьк працювала лаборантом клінічного відділу клініко - діагностичної лабораторії відповідача. \~ \~ \~ \~Наказом відповідача [PERSON] було звільнено 31 грудня 2020 року. Підставою звільнення, виходячи із запису № 19 трудової книжки позивача та зазначеного в даному записі наказу Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» м.Торецьк від 14.12.2020 № 280-к, є пункт 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Копія зазначеного наказу у позивача відсутня з підстав не вручення їй роботодавцем під час звільнення. Разом з тим, на запит позивача від 06.01.2021 року щодо надання засвідчених належним чином копій попередження про наступне звільнення та копії наказу про звільнення [PERSON] , відповідачем надано витяг з наказу № 257 від 26.10.2020 року «Про скорочення штатної чисельності КНП «Центральна міська лікарня». Позивач вважає наказ про її звільнення незаконним, виданим в порушення вимог чинного трудового законодавства та таким, що мав за мету створення саме для неї умов, пов`язаних з неможливістю подальшої реалізації закріпленого Конституцією України права на працю. Відповідач попередив позивача про наступне звільнення у зв`язку із скороченням штатної чисельності 28 жовтня 2020 року, зазначив у попередженні «…у підприємстві відсутні вакантні посади, згідно вашої спеціальності та кваліфікації, які б могли бути Вам запропоновані для подальшого працевлаштування». Разом з тим позивачам було подано до відповідача низку запитів на отримання публічної інформації від 06.01.2020 року, зокрема, стосовно надання переліку вакантних посад в КНП «Центральна міська лікарня» м. Торецька станом на 28 жовтня 2020 року (день вручення попередження про звільнення) та станом на 31 грудня 2020 року (день звільнення). Відповідь на зазначений запит відповідачем не надано. Отже, позивач вважає що відповідач навмисно приховує інформацію щодо наявних вакантних посад на підприємстві, оскільки враховуючи кількість вакантних посад, відповідач мав прямий обов`язок щодо здійснення заходів для працевлаштування працівників підприємства, тим паче тих працівників, які мають переважне право на залишення на роботі. Відповідачем проігноровано положення ст. 42 КЗпП щодо врахування переважного права окремих працівників на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку зі змінами в організації праці, оскільки правова норма закріплена у ч. 1 ст. 42 КЗпП визначає, що працівники з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці мають переважне право на продовження роботи в установі при скороченні її штату або чисельності. Крім того, ч. 10 ст. 42 КЗпП визначено переважне право працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. На день звільнення позивача її пенсійний вік складав 57 років 5 місяців і 7 днів. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійний вік для жінок складає 60 років. Так, на день звільнення позивача 21.12.2020 року до настання пенсійного віку, при досягненні якого вона буде мати право на отримання пенсійних виплат залишалося 2 роки 6 місяців і 23 дні, тож відповідачем під час її звільнення зазначений факт не враховувався як переважне право на залишення позивача на роботі, відповідно до вимог ч.10 ст. 42 КЗпП України. Станом на 31.12.2020 року стаж безперервної роботи у відповідача складав 20 років 4 місяці. Тож позивач наголошує на тому, що керівник відповідача в процесі звільнення позивача навмисно проігнорував необхідність дослідження наявності у позивача права на переважне залишення на роботі при скороченні штату або чисельності працівників. Крім того, за ч. ч. 1, 2 ст. 43 КЗпП розірвання трудового договору з підстав, передбачених а.1 ст. 40 КЗпП (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Приписи ч. 3 ст. 43 КЗпП зобов`язують виборний орган профспілкової організації розглядати подання власника за участі працівника. Позивач стверджує, що відповідачем не дотримано процедури отримання згоди на її звільнення, оскільки їй не повідомлялося про розгляд подання керівника відповідача про її наступне звільнення на засіданні профспілкового комітету Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» м. Торецьк, не було запрошено на жодне засідання профспілкового комітету Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» м. Торецьк, жодних письмових заяв стосовно розгляду подання керівника відповідача про звільнення позивача без її участі на засіданні профспілкового комітету нею не надавалося. Про проведення засідання профспілкового комітету Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» м. Торецьк, на якому нібито розглядалось питання про звільнення позивача, їй стало відомо з витягу з протоколу профспілкового комітету від 11.12.2020 № 12/1, який отримано нею 20.01.2021 року лише після надіслання на адресу відповідача 06.01.2021 року запиту на отримання публічної інформації стосовно надання засвідчених належним чином копій документів, підтверджуючих вжиття заходів з боку керівника КНП «Центральна міська лікарня» м.Торецька щодо отримання попередньої згоди профспілкової організації працівників зазначеного підприємства на розірвання трудового договору з [PERSON] у зв`язку із скороченням чисельності працівників, відповідно до вимог, встановлених чинним законодавством України. Зазначений витяг констатує відсутність позивача на засіданні профспілкового комітету під час розгляду питання щодо погодження її наступного звільнення. Таким чином позивач наполягає на наявності чисельних та істотних порушень вимог чинного законодавства з боку відповідача, які у своїй сукупності призвели до її протиправного звільнення, а саме: відповідач не виконав обов`язку щодо надання пропозицій по наступному працевлаштуванню, що прямо передбачено ч.3 ст. 49-2 КЗпП України; відповідач не врахував в процесі її звільнення факту наявності переважного права на залишення на роботі, що прямо передбачено ч.ч. 1,10 ст. 42 КЗпП України; відповідач провів звільнення позивача без дотримання вимог ст. 43 КЗпП України. 17.02.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву згідно з яким відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, та на доведеність такої позиції у відзиві зазначено, що Наказом № 254 від 20.10.2020 р. внесено зміни до штатного розпису КНП «ЦМЛ» та скорочено чисельність працівників лікарні згідно з розподілом за підрозділами. Цим наказом було скорочено 6,25 ставок лаборантів клінічного відділу клініко-діагностичної лабораторії, одну з яких займала позивач. Відповідно до ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу, підприємство самостійно визна\-чає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту (ч. 2 ст. 64 Господарського ко\-дексу). 26.10.2020 року позивача попереджено про звільнення та повідомлено про відсутність вакантних посад, згідно кваліфікації, які могли би бути запропоновані позивачу для подальшого працевлаштування, що підтверджується копією персонального пові\-домлення, в якому міститься підпис [PERSON] . Наказом № 280 к від 14.12.2020 року [PERSON] звільнено з посади лаборанта клінічного відділу клініко-діагностичної лабораторії з 31.12.2020 року у зв`язку зі скороченням штату та чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. З наказом про звільнення позивач була ознайомлена належним чином. При вивільненні працівників, у зв`язку із змінами в організації вироб\-ництва і праці в першу чергу підлягає оцінці кваліфікація та продуктивність праці працівників, що підлягають скороченню. І лише за умови рівноцінності кваліфікації та продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелі\-чені у частині другій статті 42 КЗпП України. За змістом статті 42\~КЗпП України коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, та які не мають такого права, стосується всіх працівників, які займають таку ж посаду. Відповідно до особового листка з обліку кадрів КНП «ЦМЛ», Позивач здобула освіту в Харківському медичному училищі № 1 за спеціальністю лаборант та кваліфі\-кацію фельдшер-лаборант, тобто, згідно Додатку 1 до Наказу Міністерства охорони здоров`я України. Підставою скорочення саме кандидатури Позивача, став рапорт завідувачки клініко-діагностичної лабораторії КНП «ЦМЛ» м. Торецька Т. Н. Житецької. Наказом КНП «ЦМЛ» № 254 від 20.10.2020 р. «Про скорочення штатної чисельно\-сті КНП «Центральна міська лікарня» проведено скорочення 6,25, в тому числі 1,25 вакантної ставки лаборанта клінічного відділу КДЛ КНП «ЦМЛ». Тобто станом на дату звільнення Позивача у підприємства були відсутні вакантні посади, які могли бути запропоновані позивачу за його кваліфікацією. Вакантні посади, які б відповідали освітньому рівню та кваліфікації позивача, та роботу на яких він міг би виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду у відповідача були відсутні. А саме, доводи позивача щодо неврахування відповідачем переважного права на залишення його на роботі є безпідставними, оскільки у КНП «ЦМЛ» не було праців\-ників, які виконували однакові з нею функції та посади яких були скорочені одночас\-но зі скороченням її посади і при цьому були залишені відповідачем на роботі, однак порівняно з ними скаржник мав вищий рівень кваліфікації і продуктивності праці (ч. 1 ст. 42 КЗпП України), або ж з такими працівниками він мав однаковий рівень квалі\-фікації і продуктивності праці та більшу кількість переваг на залишення на роботі (ч.2ст. 42 КЗпП України). Таким чином, у Відповідача не було можливості забезпечити реалізацію переваж\-ного права позивача на залишення на роботі, оскільки на час скорочення останнього не було осіб, перед якими він мав би переважне право на залишення на роботі. Наве\-дені обставини також підтверджує рапорт завідувачки клініко-діагностичної лабора\-торії КНП «ЦМЛ» м. Торецька Т. Н. Житецької. При визначенні показника продуктивності при скороченні штатної чисельності підприємства, Відповідачем досліджено, в тому числі, динаміку відсутності працівни\-ків на робочому місці. [PERSON] є людиною з інвалідністю третьої групи загального захворювання та по результа\-тах огляду МСЕК може виконувати роботу без фізичних навантажень. Звільнення людини з інвалідністю за ініціативою адміністрації з мотивів інвалідності не допуска\-ється, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан здоров`я інваліда перешкоджає виконанню професійних обов`язків, загрожує здо\-ров`ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її ха\-рактеру та обсягу загрожує погіршенню здоров`я інвалідів (ч. З ст. 17 Закону № 875). Згідно з відомостями особової справи [PERSON] , яка у період з 2017 по 2020 р. знаходилась у відпустках без збереження заробітної плати 158 діб та на листку тимча\-сової непрацездатності 190 діб.

Outcome: dismissed