Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом Сернянської сільської ради Мукачівського районупро визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними до нього спорудами, що знаходиться за адресою с. Серне, вул. Кошут Лайоша, 2а, Мукачівський район за заповітом після смерті [PERSON], який помер 15.04.2013 року. Свої вимоги мотивує тим, що зазначений будинок належав його батьку [PERSON], який помер 15.04.2013 року. Разом з батьком в будинку на момент його смерті проживали та були зареєстровані він та матір [PERSON]. 24.12.2015 року також померла його мати [PERSON] При цьому вважає, що після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок в с. Серне, вул. Кошут Лайоша, 2а, Мукачівський район. За життя його мати склала заповіт, відповідно до якого все майно заповіла своєму сину [PERSON] Звернувшись до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, так як при житті його батьки не зареєстрували право власності на будинок. Спадщину він прийняв, так як прийняв її у визначений законом спосіб, однак у встановленому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння не може тому, що відсутні правовстановлюючі документи на нього. У звязку з цим просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними до нього спорудами, що знаходиться за адресою с. Серне, вул. КошутЛайоша, 2а, Мукачівський район. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії VІІ УР № 0444186 від 03.04.1971 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Також встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 153575 від 15.04.2013 року, батько позивача [PERSON] помер 15.04.2013 року. Крім того, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 201364 від 26.01.2016 року матір позивача [PERSON] померла 24.12.2015 року. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Сернянської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області 27.03.2006 року, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось та взагалі все те, що буде належати їй та те, що за законом матиме право своєму сину [PERSON] Звернувшись до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за померлим батьком [PERSON], 27.01.2016 року приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області [PERSON], розглянувши подані документи, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього про, що прийняла відповідну постанову. При цьому з постанови приватного нотаріусу слідує, що єдиними спадкоємцями майна [PERSON] є син [PERSON] (за заповітом) та [PERSON] (згідно з ст. 1241 ЦК України). Крім того також встановлено, що відповідно до довідки № 02-13/1996 від 11.09.2013 року, виданої Сернянською сільською радою Мукачівського району, на день смерті [PERSON], який помер 15.04.2013 року, в спірному будинку були зареєстровані його дружина - [PERSON], син - [PERSON], невістка - [PERSON], внучка - [PERSON], внучка - [PERSON] Згідно з довідкою № 02-13/1995 від 11.09.2013 року, виданої Сернянською сільською радою Мукачівського району, забудовником дворогосподарства за адресою с. Серне, вул. Кошут Лайоша, 2а, Мукачівський район, був [PERSON], який помер 15.04.2013 року. Житловий будинок побудований у 1971 році. Відповідно до технічного паспорту на будинковолодіння в с. Серне, вул. КошутЛайоша, 2а, Мукачівський район від 17.09.2013 року, до складу останнього входить житловий будинок позначений під літ. «А-А» (рік побудови 1978-1988 роки) та господарські будівлі. Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за померлим батьком за заповітом, так як на момент його смерті проживав разом з ним. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як розяснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Враховуючи вищевикладене, із врахуванням того, що позивач прийняв спадщину на належне спадкодавцеві майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою с. Серне, вул. Кошут Лайоша, 2а, Мукачівський район Закарпатська область, в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved