Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона, [PERSON], [INFO], уродженка сел.Костерево Петушинського району Володимирської області Росії, постійно безвиїзно проживала в Україні з 1983 року по 1986 рік. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона уродженка сел.Костерево Петушинського району Володимирської області Росії в 1979 році приїхала в Україну, працевлаштувалася у вагонне депо ст.Знамянка Одеської залізниці, де працювала до 1981 року. У липні 1981 року вона працевлаштувалася приймальником поїздів на станцію Знамянка Одеської залізниці, де працювала до січня 1982 року. З квітня по серпень 1983 року вона знову працювала у вагонному депо ст.Знамянка Одеської залізниці. З вересня 1983 року по червень 1985 року вона працювала в Знамянському підприємстві обєднаних комунальних котелень і тепломереж. З липня 1985 року по вересень 1986 року вона працювала в Знамянському підприємстві тепломереж. У звязку з виїздом за місцем служби чоловіка, який був військовим, 18.09.1986 вона звільнилася та виїхала в Росію. Таким чином, починаючи з 1979 року по 1986 рік включно постійно безвиїзно проживала в Україні зі своїм чоловіком [PERSON], з яким у 1996 році був зареєстрований шлюб. Вони проживали та були зареєстровані [INFO]. Проте, будинкова книга втрачена, тому підтвердити даний факт немає можливості. У 1996 році, після звільнення чоловіка в запас, вони повернулися в Україну, зареєструвалися та почали постійно проживати [INFO]. Вона знову працевлаштувалася. А в 1998 році вони знялися з реєстрації та почали проживати [INFO] без реєстрації. Її чоловік 25.12.2015 трагічно загинув. Поховавши його у м.Знамянка вона продовжує постійно проживати [INFO] без реєстрації. Їй 17.02.2017 виповнилося 60 років і вона має намір отримати громадянство України, проте вона мала лише паспорт громадянина СРСР, який за її заявою змінено на паспорт громадянина [PERSON] Федерації, оскільки держави СРСР на даний час не існує. Вона бажає мати громадянство України та в подальшому проживати в ній, оскільки в Олександрівському районі Кіровоградської області проживає її рідня з боку покійного чоловіка, у місті Знамянці знаходиться його могила. З [PERSON] Федерацією її ніщо не повязує, родичі там не проживають. Звернувшись до Знамянського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, вона отримала рекомендацію звернутися до суду з даною заявою. Заявниця в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Знамянського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог [PERSON], зазначивши, що заявниця постійно безвиїзно проживала в Україні в період з 06.09.1983 по 04.10.1986. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З паспорта громадянина [PERSON] Радянських Соціалістичних Республік, що виданий 02.11.1984, та паспорта [PERSON] Федерації, що виданий 15.06.2017, вбачається, що [PERSON] народилася 17.02.1957 у сел.Костерево Петушинського району Володимирської області Росії (а.с.4-5, 6). Трудова книжка свідчить про те, що [PERSON] у період з 04.10.1979 по 18.09.1986 працювала на різних підприємствах у м.Знамянці Кіровоградської області (а.с.7-9). Згідно з будинковою книгою будинку №30 по вул.Островського у м.Знамянці Кіровоградської області, [PERSON] була зареєстрована за даною адресою в період з 24.12.1997 по 24.11.1998 (а.с.10-13). У свідоцтві про укладення шлюбу вказано, що 01.03.1996 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). [PERSON] помер 25.12.2015, місце смерті село Водяне, місто Знамянка Кіровоградської області, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.15). Згідно з довідкою від 30.10.2017 №420, [PERSON] проживає без реєстрації по вул.7-ма Робітнича,3 у м.Знамянка Кіровоградської області (а.с.16). У листі Знамянського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 02.12.2017 №20/3051 вказано, що [PERSON] дійсно зверталася з приводу набуття громадянства України. За паспортними даними громадянина СРСР у період з 06.09.1983 по 04.10.1986 постійно була зареєстрована [INFO]. Проте, надати будинкову книгу вказаного будинку для підтвердження факту реєстрації не має можливості, оскільки вона не збереглася. У звязку з викладеним [PERSON] рекомендовано звернутися до суду (а.с.19). Тож, встановлення факту постійного проживання в Україні необхідно заявниці для отримання паспорту громадянина України. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту постійного безвиїзного проживання [PERSON] в Україні, породжує юридичні наслідки, не повязані з наступним вирішенням спору про право, надає заявнику можливість реалізувати своє право на отримання паспорта громадянина України, який є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved