Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою, яку мотивує тим,\~що вона\~є власником\~житлового будинку\~№2\~за адресою:\~с.\~Ботфала по\~вул.\~Ш.Петефі,\~2\~Ужгородського району,\~в якому\~є зареєстрованим\~відповідач [PERSON]\~Однак,\~відповідач [PERSON]\~за вказаною\~адресою фактично\~не проживає\~з 2013\~року.\~Оскільки факт\~реєстрації відповідача\~за вказаною\~вище адресою\~порушує права\~позивача,\~щодо користування\~та розпорядження\~даним житловим\~будинком,\~позивачка не\~може отримати\~субсидію на\~комунальні послуги,\~а тому\~просить суд\~задовольнити позовні\~вимоги,\~та винести\~рішення,\~яким визнати\~[PERSON],\~[INFO],\~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщеннями,\~а саме:\~квартирою за адресою: с.Ботфала, вул. Ш.Петефі, 2, Ужгородського району. \~ \~ \~ \~ У судове засідання [PERSON] не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, однак на адресу суду позивачкою подано заяву, в якій остання просить розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. 04.02.2019 року та 13.02.2019 року судом було повідомлено відповідача [PERSON] про перебування у провадженні суду цивільної справи за №308/7442/18 та про його виклик в судові засідання, шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України. Представник відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання не зявився повторно, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, будинок, що за адресою: с. Ботфалва по вул. Ш.Петефі,2, Ужгородського району належить позивачці [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується довідкою виданою Ужгородським районним КП (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна за №152 від 17 листопада 2009 року, Договором дарування посвідченого нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] занесеного в реєстр за № 130 від 19.06.2007 року та витягом з Державного реєстру за №874880. З довідки №85 від 12.01.2019 року заступника голови Тарнівецької сільської ради слідує, що в будинку №2 по вул. Ш.Петефі в с. Ботфалва значаться зареєстрованими власник - [PERSON], донька - [PERSON], онучка - [PERSON], онук - [PERSON] та зять - [PERSON] З акту про встановлення факту не проживання особи за місцем проживання від 24.01.2019 року складеного головою Тарновецької сільської ради [PERSON] слідує, що [PERSON] за адресою: Ужгородський район, с. Ботфалва по вул. Ш.Петефі, 2, не проживає починаючи з 2013 року. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Виходячи з аналізу наведених вище норм матеріального права та враховуючи те, що [PERSON] є законним власником вищевказаного будинку і факт реєстрації [PERSON] за адресою с. Ботфалва, вул. Ш.Петефі, 2, Ужгородського району, перешкоджає позивачці у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй будинком, суд приходить до висновку, що поданий [PERSON] позов є обґрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved