Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності правовстановлюючого документу, посилаючись на наступні обставини. [INFO] в с.Лиман, Татарбунарського району, Одеської області померла бабуся заявниці - [PERSON]. Після її смерті залишилась земельна ділянка площею 2,44 га, посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 083847, розташована на території Дмитрівської сільської ради, Татарбунарського району Одеської області, яку вона заповіла заявниці. У встановлений законом строк [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, у зв'язку з помилкою у написанні прізвища заявниці у заповіті, а саме: її прізвище записано помилково у заповіті як «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». [PERSON] вказує на те, що при складанні заповіту бабуся не взяла її паспорт і помилково вказала прізвище її матері. Оскільки вказані помилки не можливо виправити, тому заявниця змушена звернутись до суду. Представник заявниці у судове засідання надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, доводи заяви підтримав. Представник Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у судове засідання надав заяву, згідно якої просив справу розглянути у відсутність представника сільської ради, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7), видно, що [PERSON] померла [INFO]. Із копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 083847 (а.с 5) вбачається, що земельна ділянка площею 2,44 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Одеської області та передана у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала [PERSON]. Відповідно до заповіту (а.с.4), який засвідчений секретарем Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області 22 вересня 2008 року, [PERSON] заповіла належний їй Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 083847, виданий 24 лютого 2004 року, своїй онуці [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.9) серії [NUMBER], що батьками заявниці є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10) [PERSON] записана матір'ю [PERSON], яка змінила прізвище після укладення шлюбу на [PERSON] (а.с.11). Згідно повідомлення нотаріуса(а.с.11), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з розбіжністю в написанні прізвища заявниці у заповіті та рекомендовано звернутися до суду. У відповідності з п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище,ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Суд вважає, що у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що при складанні заповіту на ім'я спадкоємиці була допущенна помилка, а заінтересована особа не має можливості внести необхідні виправлення. Встановлення вказаного факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на успадкування земельної ділянки після смерті бабусі. На підставі викладеного,

Outcome: approved