Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] не бере ніякої участі у вихованні та утриманні своїх синів [PERSON] та [PERSON] , не дбає про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню їх загальновизнаних норм моралі, не проявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не створює умов для здобуття ними освіти. Зі свого боку позивач, докладає всіх зусиль для забезпечення потреб дітей, але це не дозволяє їй повністю забезпечити і задовольнити потреби малолітніх дітей на повноцінне харчування, покупку необхідного: дитячого одягу, взуття, ліків у разі хвороби, та інші життєві потреби дитини. Відповідач не вважає за потрібне утримувати своїх малолітніх дітей. Позивач та її представник у судовому засіданні надали пояснення по справі, та наполягала на задоволені позову в повному обсязі, не заперечували проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, у зв`язку з чим зі згоди позивача та представника позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Представник третьої особи - також підтримала позовні вимоги, за викладених обставин вважає необхідним позбавити відповідачів батьківських прав та стягнути аліменти Вислухавши позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: -[PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом виданим повторно про народження від 14.04.2011 року серії [NUMBER] , актовий запис № 522 від 18.08.2004 року, виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області; (а.с.11); -[PERSON] , [INFO] що підтверджено свідоцтвом про народження від 13.03.2008 року серії [NUMBER] , актовий запис № 194 від 15.03.2008 року, виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. (а.с.12) Відомості про батька в свідоцтво про народження [PERSON] , внесені згідно ч.1 ст. 135 СК України згідно довідки Ізмаїльського міськрайонного ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 1721/02-2.18 від 03.06.2011 року. Батько дитини [PERSON] [PERSON] , помер [INFO] . Відповідно до заяви відповідача [PERSON] , яка не заперечує проти позову і просить заслухати справу про позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у її відсутність (а.с.24). Крім того, рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 03.11.2011 року за №1460 призначено [PERSON] , [INFO] опікуном над [PERSON] , [INFO] та визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з опікуном за адресою: [ADDRESS] .(а.с.9) Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 29.07.2011 року за №1103 тимчасово влаштовано [PERSON] , [INFO] , в родинну [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] до призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , [INFO] . (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 03.11.2011 року за №1461 призначено [PERSON] , [INFO] опікуном над [PERSON] , [INFO] та визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з опікуном за адресою: [ADDRESS] .(а.с.48) Частиною четвертою ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської Ради 20.11.2019 р.. дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] оскільки це буде доцільним та відповідатиме інтересам дитини. (ас.36-38) Відповідно до ст.164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.191 СК України аліменти стягуються з дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим, таким, що відповідає нормам діючого законодавства та найвищим інтересам малолітніх дітей.. На підставі викладеного,

Outcome: approved