Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що вони тривалий час зустрічаються, мають взаємні почуття любові і поваги один до одного, спільні інтереси, бажають зареєструвати шлюб, однак вона не досягнула шлюбного віку. Просить надати право на шлюб із [PERSON] У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити, просила надати їй право на шлюб, оскільки це буде в її інтересах. [PERSON] заяву підтримав, пояснивши, що близько 2 років він зустрічається з [PERSON], з якою планує укласти шлюб та створити сім'ю. [PERSON] заяву підтримала, пояснивши, що вона є матір'ю [PERSON] та не заперечує проти укладення шлюбу дочки з [PERSON] Представник відділу реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, проти заяви не заперечив. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 22 Сімейного кодексу України, шлюбний вік для чоловіків і жінок в Україні встановлюється у 18 років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до даної норми досягнення шлюбного віку є обов'язковою умовою дійсності шлюбу. Закріплення у Сімейному кодексі шлюбного віку пояснюється тим, що для вступу у шлюб особа повинна досягти певного ступеню фізичної та психічної зрілості. Досягнення такої зрілості є необхідним для вільного укладання шлюбу та забезпечення народження здорового потомства. Згідно зі ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла 16-ти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно з п. 2 роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Загальна декларація прав людини у частині першій статті 16 проголосила право чоловіка і жінки, які досягли повноліття, одружуватися і засновувати сім'ю. Відповідно до статті 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, за чоловіками та жінками, які досягли шлюбного віку, визнається право на одруження і право засновувати сім'ю. Право на шлюб чоловіка і жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], тривалий час зустрічається з [PERSON], з яким бажає зареєструвати шлюб, однак не досягла шлюбного віку, звернулася до суду із даною заявою свідомо та добровільно. Закінчила навчання у школі, продовжувати навчання не планує. [PERSON] заяву про надання права на шлюб підтримав, має постійне місце проживання, офіційно працює, має стабільні доходи. Мати [PERSON] підтримала заяву, вважає, що укладення шлюбу з [PERSON] буде відповідати інтересам дочки, батьки [PERSON] підтримали намір сина одружитися з [PERSON] Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки надання [PERSON] права на шлюб буде відповідати її інтересам. Суд також враховує і те, що за сімейним законодавством протягом тривалого часу (а саме до березня 2012 року) шлюбний вік для жінки становив сімнадцять років. В даному випадку заявниця досягла такого віку, а [INFO] їй виповниться 18 років. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved