Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом про стягнення аліментів з відповідача на своє утримання як особи, яка проживає з сином [PERSON] , який не може обходитися без постійного стороннього догляду, у твердій грошовій сумі 5 000 грн. щомісяця до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дня подачі даного позову. В обґрунтування позовних вимог вказує, що під час перебування у цивільному шлюбі з відповідачем у сторін [INFO] народився син - [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, права та обов`язки, тривалий час сторони не проживають разом. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. За словами [PERSON] , на сьогоднішній день спільна дитина потребує постійного догляду, але вона позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе та свою дитину належним чином. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 27 листопада 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Як вбачається з копій довідки №10-14/12406 від 24.04.2019 Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради та довідки ПП «КВЖРЕП №8» №665 від 24.04.2019 року спільна дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю по [ADDRESS] . Судом також встановлено, що за судовим наказом Богунського районного суду м. Житомира за №295/8196/19 від 07.06.2019 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 29.05.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 91 СК України визначено підстави виникнення права на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Згідно із ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи та відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, на переконання суду, [PERSON] має право на утримання від [PERSON] , оскільки з нею проживає їх спільна дитина. Згідно із ч. 3 ст. 91 СК України указані права жінки та чоловіка на утримання припиняються з підстав, встановлених пунктами 2і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу. Отже, аналізуючи статті 91 та 84 СК України у їх взаємозв`язку, [PERSON] має право на утримання від [PERSON] до досягнення їх спільною дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), тобто у межах уточнених позивачем вимог. При цьому суд ураховує, що [PERSON] є працездатною особою, одержує регулярний стабільний дохід, що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією про доходи відповідача, наданою ГУ ПФУ в Житомирській області та ГУ ДПС у Житомирській області. При цьому доказів того, що відповідач не в змозі надавати таку матеріальну допомогу, матеріали справи не містять. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: approved