Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину належить будинок [ADDRESS] . Відповідач є сином позивачки та зареєстрований у даному будинку, однак з 2003 року у ньому не проживає. Посилаючись на те, що з 2003 року відповідач у вказаному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачуває, участі в утриманні будинку не приймає, тому позивачка просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Позивачка у судове засідання 26.11.2019 року не з`явилася, надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила слухати за її відсутності. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.1998 року [PERSON] належить будинок [ADDRESS] (а.с.5). Відповідач [PERSON] , [INFO] , який є сином позивачки, зареєстрований у даному будинку, однак з 2001 року не проживає у ньому, що підтверджується довідкою №175426 та актом про непроживання від 01.07.2019 року, затвердженими Головою «квартального комітету №29 Гах Л.Ф. (а.с.9). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач, який є сином позивачки, [PERSON] , [INFO] , не проживє у будинку більше року, перешкод у користуванні квартирою позивачка йому не чинить, у зв`язку з реєстрацією відповідача за вказаною адресою позивачка змушена нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Також суд вважає стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved