Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за участю третьої особи [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] в с. Кордишівка Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського ТОВ «Мрія» с. Кордишівка розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданий Вінницькою районною державною адміністрацією 15 травня 2003 року на ім'я [PERSON], на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 15 травня 2003 року за № 369, на. Однак оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] - відсутній. За життя бабуся [PERSON] почала оформляти державний акт на дану земельну ділянку і виділяти її в натурі, але не встигла оформити право власності на земельну ділянку до кінця за життя. Також до складу спадкового майна після смерті [INFO] [PERSON] входить і житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS], що належав померлій свідоцтва № [NUMBER] про право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами видане 18 березня 2004 року виконавчим комітетом Побережненської сільської ради на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Побережненської сільської ради від 18 .03.2004 року за № 27, тобто правовстановлюючий документ на будинок був виданий вже після смерті [INFO] спадкодавця [PERSON], коли її правоздатність припинилася. В зв'язку з цим позивачка не має можливості оформити свої спадкові права після смерті [INFO] [PERSON] в нотаріальній конторі. 13 березня 2003 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право онукам - [PERSON] та [PERSON]. Даний заповіт 13 березня 2003 року був посвідчений [PERSON], державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2-308. Таким чином, спадкоємцями за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Позивачка [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON]. Спадщину після смерті [INFO] [PERSON], позивачка фактично прийняла, так як на момент її смерті постійно проживала зі спадкодавцем за однією адресою: [ADDRESS], хоча її місце проживання зареєстроване за іншою адресою. Інший спадкоємець за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] - [PERSON], рідний брат позивачки, спадщину після смерті бабусі не прийняв та на неї не претендує, заяви про прийняття спадщини не подавав. В зв'язку з викладеним вище, позивач просить визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Змін та доповнень не має. Відповідач по справі, представник Побережненської сільської ради, в особі голови Король А.М. - не заперечують проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] також не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла спадкодавиця [PERSON] в с. Кордишівка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.09.2003 року (а.с.6). За життя 13 березня 2003 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право онукам - [PERSON] та [PERSON]. Даний заповіт 13 березня 2003 року був посвідчений [PERSON], державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2-308 (а.с.7). Факт родинних відносин між померлою та спадкоємцями підтверджено копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.8); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.9); та в подальшому свідоцтвом про одруження позивачки, згідно якого вона змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про право власності від 18.03.2004 року, житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.13,14-19). Право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського ТОВ «Мрія» с. Кордишівка розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належить померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданий Вінницькою районною державною адміністрацією 15 травня 2003 року на ім'я [PERSON], на підставі рішення Вінницької районної державної адміністрації від 15 травня 2003 року за № 369 (а.с.20). Однак оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] - відсутній, що підтверджується оголошенням в газеті «Подільська Зоря» від 29 грудня 2016 року (а.с.21). Відповідно до витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що належала померлій [PERSON], вартість земельної ділянки складає - 51 478 грн (а.с.22). Як вбачається з акту від 02.12.2016 року, затвердженого сільським головою с. Побережне, що дійсно [PERSON]. постійно проживала без реєстрації в будинку [ADDRESS] разом зі своєю бабусею [PERSON] з 2000 року і по день смерті бабусі [INFO]; онука за життя допомагала у всьому бабусі та в подальшому здійснила її поховання (а.с.27). Відповідно до довідки № 845 від 30.11.2016 року виданої виконавчим комітетом Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що дійсно [PERSON] за життя володіла, користувалася, розпоряджалася будинковолодінням, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.30). Як вбачається з довідки № 848 від 30.11.2016 року виданої виконавчим комітетом Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за [PERSON] в [ADDRESS] рахувалась 0,61 га землі, рішення про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] за її життя відсутнє (а.с.31). На момент смерті [INFO] [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою № 844 від 30.11.2016 року виданою виконавчим комітетом Побережненської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.32). Оформити свої спадкові права [PERSON] не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджується листом нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори № 3621/02-17 від 27.12.2016 року (а.с.43). Інших спадкоємців у спадкодавця не було. Заповіт не оспорювався. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За нормами п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження, цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, а саме [INFO], а встановлення його факту має юридичне значення для заявника, то з метою забезпечення реалізації її прав, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне встановити факт про який просить заявник. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та визнання за позивачем право власності, в порядку спадкування після смерті [PERSON] Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved