Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, який уточнила та в його обґрунтування зазначила, що з 17 лютого 2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За період спільного проживання до реєстрації шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають. Дитина проживає разом з нею та потребує коштів на утримання, які відповідач на теперішній час добровільно не надає, сама позивач самостійно не може утримувати сина. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотала про їх задоволення (а.с. 16). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові конверти які повернулися на адресу суду (а.с. 11,15), будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надав. Отже на підставі ст. ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим. Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2015 року що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії І-КИ № 297081(а.с. 6). Від відносин, які сторони мали до реєстрації шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії (а.с. 5). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка № 4 від 21.07.2016 року, видана Криворізькою обєднаною міською довідково-інформаційною службою «НОВАКОМ» (а.с.13). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли, про що в судовому засіданні стверджувала позивач та не спростовано відповідачем. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання малолітньої дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 640, 00 грн. на користь держави.

Outcome: approved