Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 24 липня 2010 року уклала шлюб з відповідачем, в якому в них [INFO] народився син - [PERSON] та [INFO] донька - [PERSON] , які на даний час проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Позивач на даний час ніде не працює, перебуває в пошуках роботи, тому її доходів недостатньо для утримання дітей. Відсутність належної матеріальної допомоги з боку відповідача ставить її у скрутне матеріальне становище, при якому вона не має змоги забезпечити собі та дітям мінімального рівня життя в межах прийнятої людської гідності. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти (аліменти) на її утримання 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення молодшою донькою [PERSON] віку трьох років. Сторони в судове засідання не викликались, так, як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суду не надав, подав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та позов задоволити частково із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов`язків подружжя по утриманню. Відповідно до статей 75, 79, 80, 84 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу; аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви; аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Так, судом установлено, що сторони у справі є батьками дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією його свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.5) та [PERSON] , що підтверджується копією її свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Вказане також підтверджується копією свідоцтва про шлюб сторін серії [NUMBER] (а.с.3), копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.4). Таким чином, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що вимоги позивача слід задоволити частково та з відповідача слід стягнути на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною віку трьох років. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial