Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, в якому все належне їй майно заповіла своїм дітям. Відповідач відмовилася від прийняття спадщини і не претендує на неї, а брат позивача [PERSON] помер до відкриття спадщини. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, який звернувся у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 31), 6 лютого 2020 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі (а.с. 34). Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, 6 лютого 2020 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутності (а.с. 35). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № [NUMBER] / [NUMBER] ) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги № 5 за 2011-2015 роки Перевалівської сільської ради Турійського району Волинської області (а.с. 14). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано. Відповідно до технічного паспорту до складу спадкового домоволодіння входить житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 75,6 кв. м, житловою площею 43 кв. м, хлів «Б-1», хлів «б», хлів «б1», вбиральня «В», колодязь «1» (а.с. 16-19). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що за життя [PERSON] 1 лютого 1994 року склала заповіт, відповідно до якого належний їй житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в селі Торговище Турійського\~району Волинської\~області, заповіла своїм дітям: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] на день смерті постійно проживала з дочкою [PERSON] (а.с. 11). Позивач та відповідач є дочками спадкодавця [PERSON] . Третій спадкоємець за заповітом [PERSON] - син спадкодавця, помер [INFO] (а.с. 13). 5 жовтня 2012 року позивач подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 39). Відповідач [PERSON] разом із спадкодавцем не проживала на день її смерті, заяву про прийняття спадщини після смерті матері відповідно до вимог статей 1269, 1270 ЦК України нотаріусу не подавала, 4 березня 2013 року подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с. 39 на звороті). Інших спадкоємців немає. Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 1 лютого 1994 року, не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося (а.с. 37). З огляду на вказане, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка у встановленому законом порядку та строки відповідно до положень статей 1268, 1270 ЦК України прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 9 грудня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок з господарськими спорудами у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 15). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 284/2012 до майна померлої [PERSON] (а.с. 38-45), з яких також видно, що, окрім позивача, ніхто з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, свідоцтва про право на спадщину на інше нерухоме майно спадкодавця (земельні ділянки та грошові заощадження) видані також позивачу. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 384 грн 20 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 384 грн 20 коп. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1218, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України та

Outcome: approved