Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частини з усіх видів заробітку до досягнення сином повноліття. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є батьком дитини, проте належної допомоги на утримання не надає, а тому дитина перебуває на повному утриманні позивача. Позивач у судове засідання не з`явилась, проте подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу розглянути без її участі (а.с.18). Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв або відзиву на позовну заяву не подавав. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно ст.ст.181, 191 СК України позивач, як мати дитини, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу) від дня пред`явлення позову. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.10.2020 року розірвано шлюб укладений між [PERSON] і [PERSON] , після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне [PERSON] (а.с.3-4). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видано Кіровоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №85, де в якості батьків зазначені [PERSON] і [PERSON] (а.с.10). Дитина проживає разом із позивачем і перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №64 від 27.01.2021 року (а.с.11). Таким чином, зваживши у сукупності докази по справі, суд приходить до висновку, що позивач самостійно забезпечити належне утримання неповнолітньої дитини не може та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є батьком дитини та повинен її надати, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дитини, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. Відповідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved