Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її рідна бабуся [PERSON] , яка за своє життя склала два заповіти на її ім`я на земельні ділянки, площами 6,03 га та 5,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області. Після смерті бабусі вона звернулася протягом встановленого законом строку до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області та й отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серії ННІ №999970 від 27 листопада 2018 року, на земельну ділянку, площею 6,03 га, на підставі Держаного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ №904440. Однак, 15 серпня 2017 року нотаріус Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 5,97 га, мотивуючи своє рішення тим, що в заповіті, посвідченому секретарем виконавчого комітету Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області 8 листопада 2012 року за №294, не вказано ніяких характеризуючих ознак цієї земельної ділянки, крім її місця знаходження, що унеможливлює встановити склад спадкового майна та з`ясувати справжнє волевиявлення заповідача заповісти позивачці саме земельну ділянку, площею 5,97 га. У зв`язку з цим, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області 8 листопада 2012 року та зареєстрованим в реєстрі за №294, після смерті [INFO] [PERSON] , на земельну ділянку, площею 5,97 га, розташовану на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, яка належала спадкодавцю, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії Р1 №460518 від 27 березня 2001 року, а справу розглядати без її участі. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суду не повідомив, однак, голова сільської ради Кутовий М.В. на адресу суду надав заяву №368/02.25.15 від 30 листопада 2020 року, якою позов не визнає, обгрунтувуючи це тим, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами населених пунктів, а з 1 січня 2013 року розпорядником є ГУ Держгеокадастру в Одеській області, а тому заперечує проти його задоволення та під час запровадженого в Україні дії карантину справу просить розглядати без участі представника сільської ради. Залучена до участі у справі третя особа, а саме Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, яке сповіщене також належним чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання представник його не з`явився та про причини неявки суду не повідомив, проте, своїм письмовим поясненням №9-15-0.6-4770/2-20 від 30 квітня 2020 року перший заступник начальника Соловійчук Г. звернув увагу на те, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу та інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до наявних у Березівському відділі Книг записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за [PERSON] зареєстровано відомості щодо реєстрації права власності (користування) земельною ділянкою, площею 5,97 га, яка розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку №460518 від 27 березня 2001 року, але, що стосується набуття права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, то це може мати місце за наявності ухваленого рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки. Представник Воскресенської об`єднаної територіальної громади Вітовського району Миколаївської області, також будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився та про причини неявки суду не повідомив, проте, своєю письмовою заявою №813/02-54 від 9 квітня 2020 року селищний голова Шаповалов О. зазначив, що проти заявлених вимог Воскресенська селищна рада не заперечує та справу просить розглядати без участі представника селищної ради. За правилами ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. \~ \~ \~ \~Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернусь до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповіт це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що земельна ділянка, площею 5,97 га, що розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області та передана у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала померлої [INFO] [PERSON] , згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 №460518 (а.с.7,13). Спадкодавцю [PERSON] також належала на праві власності земельна ділянка, площею 6,03 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЯБ №904440 (а.с.9). З матеріалів цивільної справи видно, що інших земельних ділянок, що розташовані на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, спадкодавець [PERSON] на праві власності не мала. Заповітом, складеним секретарем виконавчого комітету Воскресеньскої селищної ради Жовтневого району Миколаївської області Кухтик Л.Г. 21 лютого 2008 року та зареєстрованим в реєстрі за №251, підтверджується, що на ім`я позивачки спадкодавцем [PERSON] на випадок її смерті було зроблене особисте розпорядження щодо належної їй, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЯБ №904440, земельної ділянки, яка надана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області (а.с.8,9). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Моторним М.О. 27 листопада 2018 року та зареєстрованого в реєстрі за №2-126, позивачка після смерті своєї бабусі [PERSON] успадкувала земельну ділянку, площею 6,0258 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЯБ №904440 (а.с.10). \~ \~ \~ \~Іншим заповітом, складеним секретарем виконавчого комітету Воскресеньскої селищної ради Жовтневого району Миколаївської області Кухтик Л.Г. 8 листопада 2012 року та зареєстрованим в реєстрі за №294, теж підтверджується, що на ім`я позивачки спадкодавцем [PERSON] на випадок її смерті було зроблене особисте розпорядження щодо належної їй земельної ділянки, яка надана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області (а.с.6). Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~ Користуючись правом на спадкування за заповітом, позивачка для оформлення спадщини у встановлений законом строк зверталася до державної нотаріальної контори, однак, постановою державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Моторного М.О. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15 серпня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 5,97 га, що розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, за відсутністю, крім її місця знаходження, характеризуючих ознак вказаної земельної ділянки (а.с.80). Проте, як свідчить із заяви Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області №813/02-54 від 9 квітня 2020 року, яка залучена до участі у справі третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки, селищна рада проти заявлених вимог позову не заперечує та й, при цьому, слід вважати, що фактично підтверджує особисте розпорядження спадкодавця [PERSON] на випадок своєї смерті щодо земельної ділянки, площею 5,97 га, розташованої на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, на ім`я позивачки та складання з цього приводу 8 листопада 2012 року секретарем виконавчого комітету Воскресеньскої селищної ради Жовтневого району Миколаївської області Кухтик Л.Г. заповіту. Крім того, з досліджених судом наданих учасниками справи доказів з достовірністю свідчить, що спадкодавець [PERSON] мала на праві власності лише дві земельні ділянки, площами 6,03 га та 5,97 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані саме на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області. Отже, суд дійшов однозначного висновку, що складений 8 листопада 2012 року без зазначення необхідних ознак спадкового нерухомого майна секретарем виконавчого комітету Воскресеньскої селищної ради Жовтневого району Миколаївської області Кухтик Л.Г. заповіт [PERSON] на ім`я позивачки безпосередньо стосується земельної ділянки, площею 5,97 га, що розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За\~ст.6 Європейської конвенції з прав людини\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Таким чином, враховуючи, що позивачкою повністю підтверджено право на спадщину за заповітом, суд у відповідності до положень ст.1216 ЦК України вважає, що успадкування нерухомого майна, а саме земельної ділянки, площею 5,97 га, що розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, повинно бути здійснено на користь останньої. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved