Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу, в обгрунтування якої вказала, що 09 листопада 2001 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], у якому народився син [PERSON], [INFO], на утримання якого з [PERSON] за рішенням Димитровського міського суду від 19.09.2011 року стягнуті аліменти. За вироком апеляційного суду Донецької області від 13.02.2004 року [PERSON] засуджений до п'ятнадцяти років позбавлення волі. Оскільки її чоловік скоїв умисний злочин та засуджений до позбавлення волі вона просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Заявник [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність та про наполяганні на розірванні шлюбу з [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] до суду не з'явився, згідно повідомлення від 27.07.2004 року перебуває в Слов'яносербській виправній колонії № 60, яка розташована у с.Лозовськой Слов'яносербського району Луганської області, що знаходиться на неконтрольованій українською владою території, про час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09 листопада 2001 року заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 330, у якому народився син [PERSON], [INFO] року, який мешкає разом із матір'ю та на утримання якого за рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 19.09.2011 року стягнуті аліменти у розмірі ? частки доходу батька. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-23» міста Димитрова, копії виконавчого листа (а.с.4, 10, 14, 21). [PERSON] за вироком апеляційного суду Донецької області від 13.02.2004 року засуджений за ст.ст.15 ч.2, 115 ч.2 сп.1, п.8, 70 КК України до п'ятнадцяти років позбавлення волі, вирок набрав законної сили. Зі змісту вироку вбачається, що [PERSON] засуджений за скоєння замаху на вбивство своєї дружини [PERSON] (а.с.5-8). Відповідно до ч.3 ст. 234 ЦПК України справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався понад десять років тому, примирення та збереження сім'ї заявник вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, спір про майно відсутній, місце проживання дитини узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Заявник висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище, вказавши це у своїй заяві. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved