Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що [INFO] помер [PERSON], який на день смерті мав у власності ? частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по [ADDRESS]. Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON] [INFO] померла [PERSON], яка за життя усе своє майно заповіла [PERSON], про що свідчить складений нею заповіт, посвідчений 10 березня 2003 року секретарем виконкому Кальницької сільської ради Іллінецького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 37. На день смерті [PERSON] заповіт змінений чи скасований не був. 10 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продаж житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS], та земельної ділянки площею 0,41 га, розташованої по [ADDRESS], з яких 0,25 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,16 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства,передана йому у власність відповідно до рішення 9 сесії 23 скликання Кальницької сільської ради Іллінецького району Вінницької області від 23 грудня 1999 року. Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. В рахунок виконання укладеного договору, 10 грудня 2013 року [PERSON] сплатила [PERSON] 35000 грн. вартості житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки. [PERSON] в свою чергу на виконання досягнутої домовленості надав [PERSON] розписку про отримання грошей в сумі 35000 грн., передав ключі від житлового будинку, при цьому через відсутність коштів та технічної документації на житловий будинок і правовстановлюючих документів на земельну ділянку під житловим будинком зобов'язався пізніше нотаріально посвідчити фактично укладений і виконаний сторонами в повному об'ємі договір купівлі-продажу. На даний час відповідач відмовляється оформити нотаріально договір купівлі-продажу. Тому вона просить суд визнати за відповідачем право власності на житловий будинок та земельну ділянку, встановити факт укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки та визнати за нею право власності на майно, придбане за договором купівлі-продажу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву із проханням вирішити справу в її відсутність і задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подавдо суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів Правовідносини, що є предметом спору між сторонами по справі, регулюються цивільним законодавством України щодо спадкових прав та правових наслідків недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Зокрема, відповідно до ст.ст.220, 328 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що сторони 10 грудня 2013 року дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки ціною 35000 грн. На виконання такої взаємної домовленості добросовісний покупець [PERSON] передала продавцю [PERSON] обумовлену ними суму грошових коштів у розмірі 35000 гривень, взамін фактично отримала придбане майно. На даний час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються також і поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.4), копією паспорта громадянина України відповідача [PERSON] (а.с.5), копією свідоцтва про смерть [INFO] [PERSON] (а.с.6), копією свідоцтва про смерть 14 вересня 2012 року [PERSON] (а.с.7), копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.8), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.9), довідкою виконкому Кальницької сільської ради Іллінецького району про те, що згідно по господарської книги №2 особовий рахунок [NUMBER] житловий будинок [ADDRESS] відносився до категорії колгоспних дворів, рік забудови 1943. Станом на 15 квітня 1991 року склад двору слідуючий: [PERSON], [PERSON] (а.с.10), довідкою виконкому Кальницької сільської ради про те, покійна жителька с.Кальник [PERSON] користувалася земельною ділянкою площею 0,41 га за адресою [ADDRESS]. Земельна ділянка була передана їй у власність рішенням 9 сесії 23 скликання Кальницької сільської ради від 23 грудня 1999 року (а.с.11), копією техпаспорта на житловий будинок (а.с.12,13), копією рішення [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.15), копією розписки [PERSON] про отримання від [PERSON] грошей в сумі 35000 грн. в рахунок придбаного житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки (а.с.16) . Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає вимоги позивача доведеними, тому слід визнати дійсним факт укладення позивачем 10 грудня 2013 року із відповідачем договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, за позивачем слід визнати право власності на майно в порядку їх придбання за договором купівлі-продажу як за добросовісним набувачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved