Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, посилаючись на те, що її мати [PERSON] , померла [INFO] , після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку. За життя своє майно на Ѕ частини [PERSON] , заповіла позивачці. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася з моменту смерті матері, у зв`язку з не обізнаністю про строки прийняття спадщини та тим, що тривалий час була у відрядженні, були періоди скрутного матеріального стану, фізичного стану. Позивач звернувся з заявою про оформлення спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно до приватного нотаріуса Олевського районного нотаріального округу Житомирської області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що вона пропустила передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Тому, просить визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини. Позивачка та її представник надали до суду письмові заяви про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надали до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти позовних вимог позивача не заперечують. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Таким чином, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи установлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] (а.с.8), після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом на квартиру, що складає Ѕ частину одноповерхового житлового будинку та прибудинкові споруди, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить за законом на праві особистої власності матері [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло №10 від 28.11.2000 року. Позивачка є дочкою і спадкоємцею за заповітом на майно після смерті матері [PERSON] , однак пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважної причини. Відповідно до заповіту посвідченого секретарем Дружбівської селищної ради Олевського району Житомирської області від 13.12.2016 року, спадкоємцем на квартиру, що складає Ѕ частину одноповерхового житлового будинку та прибудинкові споруди, що розташований за адресою [ADDRESS] , яка належать померлій [PERSON] , є її дочка [PERSON] (а.с.10) Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз`яснень, наданих у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Наведене свідчить про те, що позивач із поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачка пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON] , з поважних причин та з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд визнає достатнім додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved