Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити той факт, що [PERSON], який помер 15 березня 1988 року, був її батьком, а також те, що [PERSON], який помер 15 березня 1988 року, знаходився у зареєстрованому шлюбі з її матірю Луцяк (прізвище до шлюбу - [PERSON]) [PERSON], яка померла 10 квітня 2012 року. Свої вимоги мотивує тим, що вона постійно проживала разом з батьками у будинку №39 по вул.Партизанській в с.Сімер Перечинського району Закарпатської області, в якому продовжує проживати і на даний час. Фактично вона прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на час відкриття такої постійно проживала з матір'ю, що стверджується рішенням Перечинського районного суду від 12 квітня 2012 року, яким встановлено факт родинних відносин між нею та померлою матір'ю та факт постійного проживання з нею на час відкриття спадщини. На даний час вона бажає оформити спадкування обовязкової частки за матірю та отримати свідоцтво про право на спадщину. Однак, для цього необхідно встановити коло спадкоємців матері та склад спадкового майна, зокрема потрібно встановити факт, що саме [PERSON] являвся її батьком і такий помер 15 березня 1988 року. Разом з цим, згідно паспорта громадянина України її батько був [PERSON], [INFO]. Такі ж дані батька вказані у пенсійному посвідченні. Однак, у свідоцтві про смерть, та актовому записі про смерть №4 від 16 березня 1988 року, складеного виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, вказані його дані, як [PERSON], який помер 15 березня 1988 року у віці 77 років. Крім цього, у свідоцтві про смерть вказані імя та по батькові її батька, які відрізняються від його імені та по-батькові згідно його паспорта, а також від запису про батька у її свідоцтві про народження та від запису про нього у актовому записі про шлюб між батьком та її матірю [PERSON] «Янош Констянтинович», а не «Іван Іванович». Вказані невідповідності у документах перешкоджають їй оформити спадкування за матірю, тому просить суд встановити факт, що померлий [PERSON] був її батьком та чоловіком її матері. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], помер 16 березня 1988 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №196326, виданим повторно 01 вересня 2012 року виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Також встановлено, що [PERSON], померла 10 квітня 2012 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ФМ №135464, видане 12 квітня 2012 року виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Разом з цим встановлено, що заявниця [PERSON] постійно проживала разом зі своїми батьками у будинку №39, що знаходиться на вул.Партизанській в с.Сімер Перечинського району Закарпатської області, в якому продовжує проживати і на даний час та бажає оформити спадщину за батьками. Крім цього встановлено, що у свідоцтві про смерть серії І-ФМ № 196326 її батька вказано, як «Луцяк Янош Констянтинович», тоді як у всіх інших документах (пенсійному посвідченні №2149/346, архівній довідці № І-3187-24, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00015752161, свідоцтві про народження, виданого на ім»я [PERSON] тощо) його зазначено, як «Луцяк Іван Івнович». Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до розяснень, які містяться у п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно розяснень, які містяться у п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Отже, з урахуванням вищевикладеного, з метою захисту права заявника на оформлення спадщини, суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити. Тому

Outcome: approved