Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її батька [PERSON] . Заяву мотивує тим, що її батько [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] на тимчасово окупованій території України в селищі Партизанське м. Ялта АР Крим, Україна. Для державної реєстрації смерті батька вона подала документи до Олександрійського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, але отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті батька, оскільки на тимчасово окупованій території України, де помер її батько, неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». В судове засідання [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлена про час, дату і місце судового засідання, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на вимогах заяви наполягає. Олександрійський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання, в судове засідання свого представника не направив, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника та зазначив, що проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Згідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особою, створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому Конституцією України та Законами України, є недійсним і не створює правових наслідків. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд встановлює факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 13.03.1992 року, свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 01.06.2013 року. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 1 частини 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] на території тимчасово окупованої території України в с. Партизанське м. Ялта Автономної Республіки Крим, про що окупаційною владою видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . Олександрійський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області листом від 05 вересня 2019 року вих. № 2603-14,19-04-10 відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у зв`язку із тим, що надане заявником свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 22 грудня 2015 року Ялтинським міським відділом ЗАГС Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства Юстиції Республіки Крим, що не входить до переліку документів, на підставі яких відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» проводиться державна реєстрація смерті. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для реалізації спадкових прав. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник, що не може реалізувати свої спадкові права, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] , про встановлення фактусмерті її батька [PERSON] на тимчасово окупованій території України, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту. Відповідно до ч. 4 ст. 317 та п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Частиною 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved