Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа орган опіки і піклування служба у справах дітей Смілянської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В обгрунтування свого позову позивачка посилається на те, що з відповідачем знаходится в зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005 року, від якого мають двох малолітніх дітей синів [PERSON] та [PERSON]. Спільне подружнє життя не склалося і з березня 2012 року сторони спільно не проживають, їхня сімя фактично розплася, відновлювати стосунки не бажають а тому просить розірвати шлюб укладений між ними. Також зазначила, що з часу припинення фактичних сімейних відносин відповідач діти залишилися проживати з позивачкою, а відповідач з ними не проживає, проживає з іншою жінкою. Сторони не досягли згоди щодо місця проживання їх дітей. Позивачка вважає, що діти повинні проживати разом із нею з огляду на ряд причин, у зв'язку з чим просила також суд визначити місце проживання дітей разом із матір'ю. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Представник служби у справах дітей Смілянської районної державної адміністрації в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснив сторонам, що відповідно до ст.174 ЦПК України наслідком визнання відповідачем позову є ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. Заслухавши пояснення позивача,відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2005 року. Від спільного шлюубу мають двох малолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося і з березня 2012 року сторони спільно не проживають, відновлювати стосунки не бажають їхня сім'я фактично розпалася, а тому в цій частині суд приходить до висновку про задоволення позову. Також судом встановлено, що з часу розпаду сім'ї, діти залишилися проживати з позивачкою, а відповідач з ними не проживає. З матеріалів справи вбачається, що позивачка за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, проживає разом зі своїми дітьми у власному будинку,сім'я благополучна, має все необхідне для проживання та виховання дітей . Згідно ч.ч. 1,2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не досягли згоди щодо місця проживання їх дітей. Приймаючи рішення суд враховує матеріальні та житлово-побутові умови сторін, вік та інтереси дітей, можливість їх влаштування до дитячих навчальних закладів, характеристику сторін та інші обставини. Також суд враховує ту обставину, що в судовому засіданні відповідач визнав позов повністю, не заперечує щодо проживання дітей разом з матір'ю. Тому, суд вважає за можливе визначити місце проживання дітей разом з позивачкою. Відповідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн.60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved