Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON], у якому просила усунути перешкоди у здійсненні нею права користування квартирою [ADDRESS] шляхом визнаня відповідача таким, що втратив право користування цією квартирою. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вищевказана квартира належить їй на праві власності. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.03.2015 року, посвідчене державним нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори, згідно якого позивач отримала зазначену квартиру у спадок після смерті брата - [PERSON] Відповідач [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON], вона зареєстрована у вказаній вище квартирі, але не проживає в ній з 28 січня 2013 року. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Представник третьої особи Фрунзенського РВ ГУ ДМС України в Харківській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. Спірним жилим приміщенням є квартира [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] від 14 березня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Волохіною О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3-96 (а.с. 6). Відповідач [PERSON] є колишньою дружиною брата позивача - [PERSON] (а.с. 12), зареєстрована у цій квартирі, але фактично в ній не проживає з 28 січня 2013 року, її речі в квартирі відсутні, квартирою не цікавиться. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 150 Житлового кодексу УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 КПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене, реєстрація у квартирі інших осіб, які не є членами сім'ї власника житла - позивача по справі, обмежує право користування власністю останнього, а тому підлягає захисту шляхом усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого ним судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved