Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, орган опіки та піклування Новодністровської міської ради про позбавлення батьківських прав. Посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, зареєстрованому 25.11.2006 року виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за актовим записом №126. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.02.2011 року шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу з відповідачем, дитина залишилась проживати разом з нею та знаходиться на її утриманні до теперішнього часу. На даний час вона створила нову сім`ю та зареєструвала шлюб з [PERSON] , від якого народила дитину [PERSON] , [INFO] . За рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області, на підставі виконавчого листа №2/722/93/13, виданого 19.03.2013 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання їхньої спільної дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист знаходиться на виконанні у Сокирянському РВ ДВС. Проте, за весь період, з дня винесення рішення суду і до дня подачі нею позовної заяви, відповідач взагалі не сплачує аліменти на утримання їхньої спільної дитини. Відповідно до довідки-розрахунку Сокирянського ВДВС, станом на 18.10.2019 року заборгованість по сплаті аліментів на її користь на утримання дитини складає 41920,60 грн. На даний час відповідач, не маючи постійного місця роботи, систематично вживає спиртні напої. Крім того, відповідач на підтвердження свого свідомого небажання приймати участь у вихованні їхньої спільної дитини 08.10.2018 року звернувся до приватного нотаріуса Сокирянського нотаріального округу Банковської О.Б., де оформив нотаріально посвідчену заяву до компетентних органів про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав на свого сина [PERSON] , [INFO] та дає свою вільну і безумовну згоду на його усиновлення її теперішнім чоловіком [PERSON] з відповідною зміною прізвища та по батькові сина. З тих підстав, що відповідач не тільки ухиляється від матеріального забезпечення дитини, але й не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, це стало підставою на її звернення у листопаді 2019 року із заявою до органу опіки та піклування Новодністровської міської ради про позбавлення батьківських прав відповідача. Заява була розглянута комісією з питань захисту прав дітей при органі опіки та піклування Новодністровської міської ради, яка з`ясувала всі обставини та встановила, що [PERSON] дійсно не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина [PERSON] , а тому Новодністровською міською радою, як органом опіки та піклування було прийнято рішення від 06.11.2019 року за №153/15 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, що і стало підставою звернення до суду. Просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] щодо його дитини - [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . Представник позивачки - адвокат Радамовський М.М. подав до суду письмову заяву, в якій просив суд справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки [PERSON] , позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Новодністровської міської радив судове засідання також не з`явилася, однак секретар міської ради Цимбалюк Н. подала на адресу суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила розглянути справу без її присутності. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ст.247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступні обставини. [PERSON] є батьком неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.10.2009 року виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.02.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01.02.2013 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.12.2012 року. Згідно копії розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів №37652891 від 18.10.2019 року, вбачається що заборгованість по сплаті аліментів становить 41920,60 грн. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, між [PERSON] та [PERSON] , 07.07.2018 року зареєстровано шлюб за актовим записом №23. Згідно довідки Новодністровської міської ради №4202 від 10.10.2019 року встановлено, що [PERSON] є членом сім`ї, яка складається з осіб, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , [INFO] - доньки, [PERSON] , [INFO] - сина, [PERSON] , [INFO] - батька, [PERSON] , [INFO] - матері, [PERSON] , [INFO] - брата. Копією довідки Новодністровської загальноосвітньої школи І ступеня №40 від 09.10.2019 року встановлено, що протягом 2016-2019 навчальних років забезпечення здобуття освіти в школі займалася мати. Батько дитини не бере участі у вихованні сина, жодного разу не відвідував батьківські збори, не спілкувався з вчителями, не цікавився навчанням та поведінкою [PERSON] . Згідно копії заяви, нотаріально засвідченої приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковською О.Б. від 08.10.2018 року встановлено, що [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківський прав на свого сина - [PERSON] , [INFO] , та дав свою вільну і безумовну згоду на його усиновлення [PERSON] , з відповідною зміною прізвища та по батькові сина. Виконавчий комітет Новодністровської міської ради №153/15 від 06.11.2019 року прийняв рішення надати суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у зв`язку із тим, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. У висновку №2168 від 16.11.2019 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Новодністровської міської ради зазначив, що вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO], по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO], у зв`язку із тим, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, предметом доказування по даній справі є належність виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина [PERSON] . Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. У відповідності до ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як вбачається з роз`яснень, які містять в п.18 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки судом з достовірністю встановлено, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться матеріальним, моральним та духовним життям сина, не цікавиться його навчанням та розвитком, що у сукупності суперечить інтересам дитини. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved