Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 008682 право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували у колективній власності колишнього КСП ім. Куйбишева. [PERSON] за життя склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] при житті [PERSON] здійснювала за нею догляд, допомагала по господарству, приносила продукти, ліки тощо, а після смерті - організовувала поховання і поминальні обіди, а тому в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, але отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008682 та було успадковане [PERSON] після її смерті, не має можливості у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] ,, а також через те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008682 виданий на ім`я [PERSON] після її смерті. [PERSON] просила суд: - встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008682 належало [PERSON] та було успадковане [PERSON] після її смерті. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили задовольнити у повному обсязі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності представника відповідача та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання, суть яких зводиться до того, що вони добре знають заявника та знали [PERSON] і її дочку [PERSON] . [PERSON] до смерті доглядала за матір`ю, а після смерті похоронила, відбула поминальні обряди, доглядала за будинком та обробляла город. Вислухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи (а.с. 7; 8) вбачається, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП ім. Куйбишева, 21 лютого 2000 року на її ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008682. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що 12 березня 1986 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 9). Таким чином, в силу ст. 534 ЦК УРСР [PERSON] , як особа, визначена у заповіті, має право на спадкоємство після смерті [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 2299/01-17 від 13 травня 2020 року (а.с. 30). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] доглядала за житловим будинком [ADDRESS] та присадибною земельною ділянкою, що підтверджується поясненнями позивача та показаннями свідків. Таким чином, [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном [PERSON] , а тому вважається такою, що прийняла спадщину після її смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , як спадкоємець за заповітом. 30 листопада 2018 року на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 15). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008682 та було успадковане [PERSON] після її смерті, у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , а також через те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008682 виданий на ім`я [PERSON] після її смерті, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 44/02-31 від 20 січня 2020 року (а.с. 16). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] має для позивача юридичне значення, так як дозволить їй успадкувати право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008682 та було успадковане [PERSON] . За таких обставин позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що є законні підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке належало померлій [PERSON] та було успадковане [PERSON] після її смерті, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved