Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу у сторін народився син, позивач не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач в свою чергу не надає коштів на утримання спільної дитини, а тому позивач вважає, що відповідач має щомісячно сплачувати аліменти на підставі рішення суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, в заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно довідки КП «ВЖРЕП№13» Житомирської міської ради №2116 від 25.03.2017 дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.2). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. А тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто з 31.03.2017 року. Оскільки, відповідач не надає кошти позивачу на утримання дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення ним повноліття в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивача, перебуває на обліку в Житомирській міській психіатричній лікарні №1 та потребує постійного лікування, відповідач на даний час має середній дохід, обмеженодієздатний, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в частині від доходу відповідача, визначає аліменти в розмірі 1/4 частки доходу [PERSON], але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі статті 367 ЦПК України суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved