Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що з 1988 року вона працювала у комунальному підприємстві «Каховське БТІ» на посаді провідного інженера, а з 2000 року на посаді головного інженера. Наказом начальника КП «Каховське БТІ» №25 від 25.03.2015 року та №26 від 03.04.2015 року її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни та за кожним наказом оголошено догану. Крім того, наказом начальника КП «Каховське БТІ» №146 від 05.05.2015 року [PERSON] було звільнено з посади головного інженера КП «Каховське БТІ» у звязку із скороченням чисельності та штату працівників КП «Каховське БТІ». Не погоджуючись з вищенаведеними наказами, позивачка вважала їх незаконними і просила ска-сувати, поновити її на раніше займаній посаді головного інженера КП «Каховське БТІ», а також стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду за спричинені моральні страждання, а та-кож стягнути з відповідача судові витрати на оплату правової допомоги. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі за обставинами, викладеними у позові. Представник позивачки [PERSON] позов підтримав та пояснив, що притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та подальше звільнення з займаної посади відбулися з грубим порушенням трудового законодавства України. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник КП «Каховське БТІ» та профспілкового комітету КП «Каховське БТІ» [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що позивачка була притягнута до дисциплінарної відповідальності та звільнена на законних підставах, а також пояснила, що у звязку із зменшенням обсягів виробництва на підприємстві скорочено посаду головного інженера. Крім того, позивачка порушувала посадову інструкцію, неналежним чином виконувала свою роботу. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.40 п. 1 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірванні власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у п. 1 цієї статті, допускається, якщо не-можливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно до ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації ви-робництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і про-дуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається пра-цівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) ст.40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попе-редньою згодою профспілкового органу. Статтею 49-2 КЗпП України встановлено, що про наступне звільнення працівників персонально по-переджають не пізніше, ніж за 2 місяці. При звільненні працівників у випадках зміни в органі-зації ви-робництва та праці враховується переважне право на залишенні на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в орга-нізації виробництва та праці влас-ник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, установі, організації. При відсутності роботи за відповідною про-фесією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується са-мостійно. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 рку №9 передбачено, що розгля-даючи трудові спори, повязані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобовязані зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, чи додержано власником або уповноваже-ним ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноваженим ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу ро-боту на тому ж підприємстві, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на зали-шення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне звільнення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 03.10.1988 року працювала у КП «Каховське БТІ» головним ін-женером (а.с.140). Відповідно наказу №23 від 11.02.2015 року начальником КП «Каховське БТІ» було прийнято рішення про ско-рочення посади головного інженера КП «Каховське БТІ», яку обіймала [PERSON], у звязку зі зменшенням обсягу вироб-ництва за 2014 рік на 44% і потребою скоротити витрати на утримання апарату управління підприємства (а.с.131). Зі змісту наказу №24 начальника комунального підприємства вбачається, що 11.02.2015 року було прийнято рішення про попередження особисто головного інженера [PERSON] про наступне вивільнення 13.04.2015 року у звязку із скоро-ченням чисельності та штату працівників (а.с.132). Судом встановлено, що, не зважаючи на вищенаведені накази №23 та №24, позивачка продовжила виконувати свої трудові обовязки до 05.05.2015 року, і з наказом №24 від 11.02.2015 року була ознайомлена особисто лише 05.05.2015 року (а.с.132). Зі змісту попередження про скорочення посади головного інженера КП «Каховське БТІ», яке не містить навіть дати його складання, позивачці було повідомлено про майбутнє звільнення та запропоновано посаду інженера 1 категорії з по-садовим окладом 2\~445 грн. При цьому, суд не може залишити поза увагою, що позивачці не було розяснено умови праці та функціональні обовязки на майбутній посаді; не доведено підстав скорочення чисельності штату та необхідності скорочення посади головного інженера. Разом з тим, вказаним попередженням [PERSON] була ознайомлена тільки 03.03. 2015 року, і при підписанні одразу ж вказала керівництву КП «Каховське БТІ» на відсутність будь-якого обгрунтування ско-рочення посади головного інженера. Згідно наказу № 46 від 05.05.2015 року позивачку [PERSON] було звільнено з займаної посади на підставі ст. 40 п. 1 КЗпП України у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників (а.с.130). Зі змісту листа ознайомлення вбачається, що при ознайомленні з наказом №46 від 05.05.2015 року [PERSON] намагалася заявити заперечення та зазначила, що її зі змістом самого наказу №46 не ознайомили. На наказі №46 від 05.05.2015 року відсутня відмітка про ознайомлення з ним працівника, якого звільнено. Відповідно протоколу від 11.02.2015 року профспілковим комітетом комунального підприємства «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради було прийнято рішення про погод-ження скорочення посади головного інженера. При цьому, суд враховує, що позивачку [PERSON], яка на той час обіймала вказану посаду, на засідання профкому запрошено не було і участі в ньому вона не прий-мала, і не мала змоги висловити своєї позиції щодо скорочення її посади (а.с.135). Відповідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона по справі повинна довести відповідними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В порушення вищенаведеної норми відповідачем не надано суду доказів необхідності та доціль-ності скорочення посади головного інженера КП «Каховське БТІ». Не наведено доказів зменшення обсягу виробництва на 44% та , жодним чином, не обгрунтовано потреби скорочення витрат на утримання додат-кового персоналу підприємству. Суд, також, не може залишити поза увагою, що при вирішенні скорочення посади позивачки адміні-страцією відповідача не було належним чином запропоновано [PERSON] іншої посади, не було розяснено умови праці на майбутній посаді, не ознайомлено її з майбутніми функціональними обо-вязками, що на думку суду є грубим порушенням вимог ст.49-2 КЗпП України. Відповідачем не надано суду жодного доказу, що в КП «Каховське БТІ», дійсно, мали місце зміни в організації виробництва і праці, та не було можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві. Таким чином, суд вважає, що позивачку було звільнено незаконно, а тому вимоги позивачки щодо визнння незаконним наказу про її звільнення та поновлення на займаній посаді є обгрунтованими і під-лягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частин 1, 2 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або неза-конного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній ро-боті \~органом, який розглядав спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заро-бітку за час вимушеного прогулу. \~ Оскільки вимоги позивачки про поновлення на роботі підлягають задоволенню, на її користь необ-хідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. При визначенні середньої заробітної плати суд виходить з вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995р. №100 (з наступними змінами і доповненнями), відповідно до якого середній заробіток для ви-плати працівникові за час вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплат за останні\~2 календарні \~місяці \~роботи, що передують звільненню. З урахуванням довідки від 13.05.2015 року про розмір заробітної плати [PERSON] (а.с.140), суд при визначенні середнього заробітку враховує останні місяці, коли [PERSON] отримувала заробітну пла-ту (квітень 2015 року в сумі 2 110 грн та травень 2015 року в сумі 1 820 грн 24 коп). Таким чином, суд вважає, що на користь позивачки необхідно стягнути середній заробіток 1 965,12 гр ( 2 110 + 1820,24) : 2) за час вимушеного прогулу з 05.05.2015 року по 15.09.2015 року, що становить 3 місяці та 10 днів, і в сумі складає 6 788 грн 56 коп ( 1 965,12 грн (середній заробіток) х 3 місяці) + 893,20 грн (10 днів х 89,32 грн (середньоденний заробіток (1 965,12 грн / 22 дня). Стосовно вимоги позивачки [PERSON], щодо визнання незаконними та скасування наказів №25 від 25.03.2015 року та №26 від 03.04.2015 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани, то суд, також, вважає ці вимоги обгрунтованими, і такими що підлягають задоволенню з огляду на нижченаведене. Відповідно ст.139 КЗпП України працівники зобовязані працювати чесно та сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і тех- нологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власни-ка, з яким укладено трудовий договір. У відповідності ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки одне з таких заходів стягнення : догана або звільнення. Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповнова-жений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Оцінюючи правомірність наказів №25 від 25.03.2015 року та №26 від 03.04.2015 року суд вважає, що адміністрацією відповідача недостатньо повно зясовано обставини, які стали приводом для оголо-шення [PERSON] доган, та не враховано вимоги ст.149 КЗпП України, а саме: -залишено поза увагою попередню працю [PERSON] та її багаторічний стаж роботи; -не враховано стан здоровя [PERSON], яка в період виконання доручень керівника протягом 5 днів знаходилася на лікарняному. -не враховано письмові пояснення [PERSON], яка у відповідності статті 149 КЗпП України в своїй службовій записці детально виклала обставини, причини і результати виконання нею покладених началь-ником КП «Каховське БТІ» доручень. -не враховано звіт головного інженера [PERSON] від 24.03.2015 року, в якому остання виклала результати виконання покладених на неї завдань у відрядженні. За наведених підстав суд вважає, що, оскільки факт скоєння [PERSON] порушень посадової ін-струкції та трудової дисципліни не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги сто-совно визнання незаконним наказів адмінстрації КП „Каховське БТІ про притягнення [PERSON] до дис-циплінарної відповідальності та оголошення догани слід задовольнити. Щодо вимоги позивачки [PERSON] про стягнення з відповідача моральної шкоди, то суд вихо-дить з наступного. Відповідно до вимог статті 237-1 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган відшко-довує моральну шкоду працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.23 ЦК України\~\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Моральна шкода полягає: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим уш-кодженням здоров'я; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або по-збавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При ви-значенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Досліджуючи матеріали справи у повному обсязі щодо незаконного звільнення [PERSON] з посади головного інженера КП «Каховське БТІ», обставин справи, що є предметом\~\~її\~\~індиві-дуального трудового спору з посадовими особами, які грубо порушили законодавство про працю, суд вва-жає, що\~\~такі грубі порушення трудових прав працівника [PERSON] протягом тривалого часу\~\~дійсно при-звели до її моральних страждань,\~\~втрат нормальних життєвих зв'язків, пов'язані з втратою професійної ро-боти, і є посяганням на її конституційне право на працю,\~\~тому дійсно вимагали\~\~від неї додаткових зусиль для організації свого життя через втрату заробітку, вимушений\~\~судовий захист порушених\~\~трудових\~\~прав з боку адміністрації, яка без законних підстав звільнила з роботи працівника, порушивши законодавство про працю в Україні. Такимч чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача КП «Каховське БТІ» моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 3\~000 грн. \~\~\~\~\~\~ Відповідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відпоідності ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Витрати позивачки [PERSON] на полату правової допомоги фахівця у галузі права [PERSON] становлять 2\~500 грн, вони є документально підтвердженими і підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи від-хиленої частини вимог. \~\~\~\~\~\~ Згідно роз»яснень, викладених у пункті 12 постанови № 10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами за-конодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках обєд нання в одній заяві вимог як май-нового, так і немайнового характеру судовий збір згідно із частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, вста-новленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути спла-чений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що судом першої інстанції було задоволено як майнові, так і немайнові вимоги по-зивача, то з відповідача КП «Каховське БТІ» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн.20 коп. (243,60 грн. + 243,60 грн.). Згідно п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про понов-лення на роботі незаконно звільненого\~\~або переведеного на іншу роботу працівника.

Outcome: approved