Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належне їй майно своїй онуці [PERSON] , яка зі спадкодавцем на день смерті не проживала, заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк після її смерті не подавала і відмовилася від прийняття спадщини. На день смерті матері позивач постійно прожила з нею без реєстрації місця проживання у встановленому законом порядку, проживає у спадковому будинку і користується спадковим майном. Про необхідність подання заяви про прийняття спадщини їй відомо не було. Вказуючи, що встановлений законом шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, просила визначити їй додатковий строк два тижні для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, 31 жовтня 2019 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить його задовольнити та розглядати справу без її участі (а.с. 30). Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена (а.с. 43), 31 жовтня 2019 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутності (а.с. 32). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до часини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с. 7). [PERSON] проживала у селі Пальче Ківерцівського району Волинської області та була зареєстрована до дня своєї смерті одна (а.с. 9, 10). Відповідно до свідоцтв про народження та одруження спадкодавець [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] (а.с. 13, 14). За життя [PERSON] 18 жовтня 2012 року склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла внучці - [PERSON] , яка є відповідачем у справі (а.с. 8). Заповіт не змінювався і є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 42). Аналіз наведених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, а відповідач - спадкоємцем за заповітом. На час смерті спадкодавець проживала одна, а тому для прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог статей 1269, 1270 ЦК України спадкоємці у шестимісячний строк зобов`язані були подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 41), відповідач із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої до нотаріуса не зверталася і не претендує на спадщину після її смерті (а.с. 15). Постановою приватного нотаріуса від 6 вересня 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 16). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом позивач покликалася на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є необізнаність із правилами спадкування, в зв`язку з чим з об`єктивних причин вона не подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Відповідач, яка є спадкоємцем за заповітом, зі спадкодавцем постійно на день смерті не проживала, встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини також пропустила. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272 ЦК України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію нею передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] - два тижні після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 384 грн 20 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 384 грн 20 коп. На підставі викладеного, статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved