Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору : Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, Орган самоорганізації населення будинковий комітет «Загорська 26», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позовній заяві позивач зазначає, що 01 листопада 2007 року між дочірнім житлово-побутовим підприємством ДП ЖК №1 ЗАТ «ЖПП», яке діяло на підставі Статуту, в особі директора Сабо Й.Й. (наймодавець) з однієї сторони та громадянкою [PERSON] (наймач), з другої сторони, укладено Договір №87 найму житлового приміщення у відповідності до ч. 1 ст. 277 ЦК України та пункту 2,3 «Положення про гуртожиток» ДП ЖК №1 ЗАТ «ЖПП». Згідно даного Договору (п.1.1.) наймодавець здає в найм наймачу житлову площу у гуртожитку [ADDRESS] для тимчасового проживання. Вказує, що згідно Форми «Б» за адресою [ADDRESS] разом із позивачем проживають та є зареєстрованими з 29.11.2007 року і члени сім`ї, зокрема [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син, [INFO] ), [PERSON] (син, [INFO] ). Окрім того, як вбачається із Розрахункової книжки ДП ЖК №1 ЗАТ «ЖПП» по розрахунках за квартирну плату по [ADDRESS] саме позивач щомісячно здійснювала всі необхідні платежі починаючи з 2007 року. 10 лютого 2021 року за результатами технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна виготовлено Технічний паспорт на житлове приміщення [ADDRESS] (інвентаризаційна справа №03-21). Згідно Довідки №395 від 03.06.2021 року виданої Органом самоорганізації населення будинкового комітету «Загорська 26» (код ЄДРПОУ 40759204) кімнати під номерами [ADDRESS] відповідно з технічним паспортом станом на сьогодні є об`єднаними (118, 120). Зазначає, що позивач в силу ст. 2 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» реалізовував своє конституційне право на житло шляхом приватизації житла у даному гуртожитку (Технічний паспорт, інвентаризаційна справа №03-21). Однак, як вбачається із Витягу з Рішення №156 від 24.03.2021 року виданого Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради позивачу було відмовлено в приватизації житлового приміщення у гуртожитку у зв`язку з реєстрацією у даній квартирі сторонніх осіб. В подальшому вживаючи заходів щодо з`ясування хто з сторонніх осіб є зареєстрованим, було встановлено, що за адресою [ADDRESS] згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи, зареєстрованим є [PERSON] Пояснює, що відповідач є зареєстрованим проте не проживає за даною адресою досить тривалий період часу, у позивача виникають суттєві перешкоди у реалізації свого права на приватизацію житлового приміщення у гуртожитку. Відповідно до Акту про відсутність (не проживання) осіб за місцем реєстрації складеного під час обстеження житлового приміщення у [ADDRESS] та опитування сусідів, представником органу самоорганізації населення «Загорська 26» спільно із іншими особами встановлено, що за даною адресою проживають наступні особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Водночас даним Актом підтверджується, що за адресою [ADDRESS] не проживають з 11.10.2007 року такі особи, як: [PERSON] . Вказує , що оскільки, за даною адресою відповідач не проживає протягом тривалого часу (майже 14 років), виникає необхідність сплачувати надмірну суму комунальних послуг, виникають проблемні аспекти, що пов`язані із отриманням відповідних субсидій на їх оплату, позивач позбавлений належним чином реалізувати своє право на приватизацію кімнат №118,120 які відповідно з технічним паспортом є об`єднаними, тощо. На підставі наведеного просить визнати [PERSON] , ( [INFO] ) таким, що втратив право користування житловою площею в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.07.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, однак, її представник - адвокат Ставичний П.І. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами у справі.. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву не подав, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи ВК Ужгородської міської ради, в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Орган самоорганізації населення будинковий комітет «Загорська 26», в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву , згідно якої позовну заяву вважають обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Просять розгляд справи проводити без їх участі. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2007 року між дочірнім житлово-побутовим підприємством ДП ЖК №1 ЗАТ «ЖПП», яке діяло на підставі Статуту, в особі директора Сабо Й.Й. (наймодавець) з однієї сторони та громадянкою [PERSON] (наймач), з другої сторони, було укладено Договір №87 найму житлового приміщення у відповідності до ч. 1 ст. 277 ЦК України та пункту 2,3 «Положення про гуртожиток» ДП ЖК №1 ЗАТ «ЖПП», згідно якого наймодавець здає в найм наймачу житлову площу у гуртожитку [ADDRESS] для тимчасового проживання. Згідно Довідки №397 від 03.06.2021 року виданої Органом самоорганізації населення будинкового комітету «Загорська 26» вбачається, що [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS] . Відповідно до Форми «А» [PERSON] ( [INFO] місце народження: Львівська область, Турківський район, с. Сянки) є зареєстрованою та проживає за адресою: [ADDRESS] . Дані відомості щодо реєстрації за даною адресою починаючи з 29.11.2007 року відображені і в паспорті позивача Серії [NUMBER] . Згідно Форми «Б» за адресою [ADDRESS] разом із [PERSON] проживають та є зареєстрованими з 29.11.2007 року і члени сім`ї, зокрема [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син, [INFO] ), [PERSON] (син, [INFO] ). Судом встановлено, що 10 лютого 2021 року за результатами технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна виготовлено Технічний паспорт на житлове приміщення [ADDRESS] (інвентаризаційна справа №03-21). Згідно Довідки №395 від 03.06.2021 року виданої Органом самоорганізації населення будинкового комітету «Загорська 26» (код ЄДРПОУ 40759204) кімнати під номерами [ADDRESS] відповідно з технічним паспортом є об`єднаними (118, 120). Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради. Як вбачається з Акту - про відсутність (не проживання) особи (осіб) за місцем реєстрації від 03.06.2021, виданої представником органу самоорганізації населення «Загорська 26», [PERSON] , зареєстрований, але не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 11.10.2007 року. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно частини другої статті 128 ЖК Української РСР жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Згідно з частиною першою статті 130 ЖК Української РСР порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором. Відповідно до статті 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач не є членом сім`ї позивача, а також наймачем житлового приміщення, правових підстав для користування даним житловим приміщенням не має, суд вважає, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що обставини, на які посилалася позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved