Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона, на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2016 року, є власником будинку №59, що розташований за адресою: Херсонська область, м.Таврійськ, вул.Коцюбинського. Також, в ній зареєстрована відповідачка, яка є колишньою власницею цього житла. Відповідно до умов вказаного договору купівлі-продажу, [PERSON] зобов`язалася знятися з реєстрації протягом доби після нотаріального посвідчення договору, але до цього часу вона свої зобов`язання не виконала, в добровільному порядку з реєстрації у вказаному жилому приміщенні не знімається, що позбавляє позивачку права вільно розпоряджатись своїм майном та покладає на неї тягар по сплаті комунальних послуг за відповідачку. Позивачка у судове засідання не з'явилася, у своїй письмовій заяві просила її позовну заяву задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, проте від її представника за довіреністю [PERSON]. надійшла письмова заява, в якій остання позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, вказаний вище будинок №59, що розташований за адресою: Херсонська область, м.Таврійськ, вул.Коцюбинського та земельна ділянка, розташована за цією ж адресою, на праві приватної власності належать позивачці [PERSON], що підтверджується договором купівлі продажу від 19.10.2016 року, проте в ньому, крім позивачки, зареєстрована колишня власниця цього майна [PERSON]. Остання не проживає у вищевказаному будинку, її особистих речей там немає, але з реєстрації з вказаного жилого приміщення вона добровільно не знімається. За умовами п.15 договору купівлі-продажу від 19.10.2016 року, [PERSON] зобовязалася знятись з реєстрації протягом однієї доби з моменту нотаріального посвідчення цього договору, проте, до цього часу свої зобов`язання не виконала. Як роз`яснено в листі Вищого Спеціалізованого Суду України від 28.01.2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачка, як колишня власниця вказаного вище будинку втратила право користування ним з моменту визнання права власності на спірний будинок за [PERSON], а тому вимоги позивачки щодо визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком№59, що розташований за адресою: Херсонська область, м.Таврійськ, вул.Коцюбинського ґрунтуються на вимогах закону і є такими, що підлягають задоволенню. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved