Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним, в обґрунтування заяви зазначивши наступне. Заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який мешкає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Стан здоровя [PERSON] є таким, внаслідок якого він не здатний самостійно набувати для себе цивільних прав та нести відповідальність. Заявник посилається на те, що внаслідок хвороби [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та не може керувати ними, також потребує стороннього нагляду, у звязку з чим просить суд визнати [PERSON] недієздатним та призначити її його опікуном. Ухвалою судді від 18.04.2018 року було відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] та справу призначено до розгляду. Ухвалою суду від 16.05.2019 року у справі за заявою [PERSON] призначено судово-психіатричну експертизу, на розгляд якої поставлено наступні питання: чи страждає на психічну хворобу [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO]? Якщо так, то на яку?; чи розуміє [PERSON], [INFO], в силу свого психічного захворювання значення своїх дій та чи може керувати ними? Провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи. Проведення судовопсихіатричної експертизи доручено експертам психіатрам КУ «Запорізька обласна психіатрична лікарня». Ухвалою суду від 19.09.2018 року провадження у справі поновлено. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву, просили її задовольнити у повному обсязі на підставах, викладених у заяві. Представник Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району у судовому засіданні заяву підтримала та не заперечувала проти її задоволення. [PERSON], щодо якого розглядається справа про визнання його недієздатним, у судове засідання не викликався. З урахуванням обставин справи, у тому числі стану здоровя особи, щодо якої розглядається питання про визнання його недієздатним, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступного висновку. Статтею 3 Конституції України, передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії 1-ЖС № 119254, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя 11.09.2004 року, актовий запис № 450. Таким чином, заявником підтверджено, що [PERSON] є членом її сімї, що обґрунтовує її звернення до суду з даною заявою. [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], що підтверджується, копією паспорта серії СА № 889138, виданого Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області 01.10.1998 року, та випискою з акта огляду МСЕК серії АВ № 0836477 від 25.01.2018 року, відповідно до якої [PERSON] має першу Б групу інвалідності за загальним захворюванням та потребує постійного стороннього догляду. У відповідності до ст. 298 ЦПК України судом було призначено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 447 від 20.09.2018 року, проведеної експертами КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, [PERSON], [INFO], виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції, внаслідок органічного ураження головного мозку складного генезу (судинного та атрофічного), сенсорно-моторна афазія. Внаслідок чого він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Згідно ч.1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною особою. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатним є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про призначення заявника [PERSON] опікуном [PERSON], суд виходить з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Таким чином, заява [PERSON] в частині призначення її опікуном гр. [PERSON], є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню, та суд вважає за необхідне розяснити заявнику її право звернутися до органу опіки та піклування з відповідним клопотанням про призначення її опікуном.

Outcome: partial