Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Гайворонської РДА про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що з 28.10.2006 року по 09.04.2008 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають 2 малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач з квітня 2008 року, проживає окремо, за іншою адресою та жодного з покладених на нього обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. На протязі 10 років відповідач дітьми не опікується, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, взагалі не відвідує школу, батьківські збори, не проявляє інтерес до навчання дітей в школі з 01 вересня 2013 року. Діти знаходяться на її повному утриманні. Додатково діти займаються в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях. Вона сама створює всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дітей. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 150 гривень на кожного щомісячно, починаючи з дня винесення рішення і до повноліття дітей. На теперішній час змінився її сімейний стан - у неї від другого шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Хоч відповідач і платить аліменти у розмірі 150 грн. на кожну дитину щомісяця, але їй не вистачає цих коштів для належного матеріального забезпечення дітей. Тому вважає, що розмір аліментів, що стягується з відповідача на її користь на утримання дітей відповідно до рішення апеляційного суду Кіровоградської області підлягають збільшенню. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовільнити. Пояснила, що відповідач близько 10 років не цікавиться життям своїх дітей, не надає матеріальної допомоги, жодного разу не провідав дітей, без будь-якої поважної причини. Відповідач та його представник в судовому засіданні підтримали відзив та позов визнали частково. Відповідач пояснив, що позбавлення батьківських прав не визнає, а аліменти погоджується сплачувати в розмірі по 300 грн. на кожну дитину на місяць, оскільки не працює та має на утриманні ще 3 дітей від іншого шлюбу. Представник органу опіки та піклування Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області Вовк А.В. в судовому засіданні надала висновок про те, що необхідно позбавити [PERSON], батьківських прав стосовно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки це буде відповідати інтересам дітей. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні кожний окремо суду пояснили, що знають дітей відповідача, відповідач взагалі не цікавиться життям та здоров'ям своїх дітей, не приймає участі у їх вихованні та утриманні з 2009 року. Вони також жодного разу не бачили щоб відповідач приходив до своїх дітей, піклувався про них, приймав участь у вихованні. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. З 28.10.2006 року по 09.04.2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Від шлюбу мають 2 малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 11-12). На протязі 10 років відповідач дітьми не опікується, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, взагалі не відвідує школу, батьківські збори, не проявляє інтерес до навчання дітей в школі з 01 вересня 2013 року. Додатково діти займаються в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях. Позивач створює всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дітей (а.с. 16-24). Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із нормами ст.164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, пояснення представника органу опіки та піклування Гайворонської РДА, свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач протягом 10 років не цікавиться життям дітей, не бачиться з ними, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: - не турбується про фізичний та духовний розвиток дітей. - нe цікавиться, як ростуть їх діти. - не забезпечує дітей необхідним харчуванням. - не забезпечує дітей медичним доглядом. - не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, а тому має бути позбавлений батьківських прав щодо дітей. Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 150 гривень на кожного щомісячно, починаючи з дня винесення рішення і до повноліття дітей, згідно рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 27.01.2011 року (а.с. 13-15). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене суд вважає, що наявні підстави для зміни визначеного розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд виходить з наступного. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, інших обставин, що мають істотне значення. На час розгляду справи 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 972 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [INFO], не має постійного місця роботи, є працездатним, має на утриманні ще 3 дітей від іншого шлюбу, інші обставини які б мали бути враховані судом при визначенні розміру аліментів в матеріалах справи відсутні. Доказів про розмір доходів, які отримує відповідач, позивач суду не надала. Статтею 180 СК України передбачено обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином аліменти повинні бути стягнуті з відповідача щомісячно в розмірі 972 грн. на кожну дитину, оскільки останній не має стабільного доходу. Поряд з цим не підлягає задоволенню вимога позивача про зміну розміру стягнення аліментів з дня подачі позовної заяви. Суд вважає, що в даному випадку аліменти слід стягувати з моменту вступу рішення суду в законну силу, згідно п. 23 Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від обов'язку згідно ст. 180 СК України утримувати дитину до повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved