Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини - [PERSON], яка народилася [INFO] на тимчасово окупованій території в м.Донецьк. Свою заяву мотивує тим, що 27.06.2014 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м.Донецьк, актовий запис №165. За час шлюбу у них народились двоє дітей: [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження якої видане невизнаною Донецькою Народною Республікою, яке є недійсним і не створює правових наслідків. Представник заявниці [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву, в якій вказала, що заяву підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. Представник заінтересованої особи, Бучацького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. Заявниця [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 27.06.2014 року. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. З медичного свідоцтва про народження №415 від 14.06.2018 року вбачається, що в центральній міській клінічній лікарні №24 м.Донецьк [PERSON], жителька [ADDRESS], [INFO] народила дівчинку. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ) є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження її дитини. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження , а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтва про народження її дитини, виданого державним органом України. Відповідно до ст.317 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження.

Outcome: approved