Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району про тлумачення змісту заповіту. Позов мотивувала тим, що [INFO] року помер [PERSON], [INFO], який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. Померлий залишив заповіт згідно якого заповів належне йому право на земельну частку (пай) на землю, яка перебувала в колективній власності КСП «1 Травня» с. Вищеольчедаїв їй. На час складання заповіту заповідачу [PERSON] ще не була виділена в натурі (на місцевості) земельна ділянка. Право [PERSON] на земельну частку (пай), ще за його життя, було реалізоване шляхом отримання у власність відведеної конкретної земельної ділянки та державного акту на неї серії ВН № 108422 площею 2,3891. Оскільки [PERSON] за життя, як спадкодавець змін до заповіту не вносив та його не скасовував, вважає, що здійснюючи своє волевиявлення, заповідаючи право на земельну частку (пай), яке перейшло у право власності на конкретну земельну ділянку заповів і її. Коли [PERSON] звернулася до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори, їй було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії оскільки в заповіті зазначене майно, зокрема право на земельну частку (пай) на землю, яка перебувала в колективній власності КСП «1 Травня» с. Вищеольчедаїв не співпадає з наявними правовстановлюючими документами, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 108422, який до того ж було втрачено. Тому просить суд здійснити тлумачення змісту заповіту, складеного [PERSON] щодо заповітного розпорядження. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 20). Представник відповідача - Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с. 18). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами, до яких належить і заповіт. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 1236 ЦК України, чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому можуть належати у майбутньому. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. В судовому засіданні встановлено, що правочином, зміст якого просить розтлумачити позивач є заповіт [PERSON], який укладено в письмовій формі, 10.12.2004 року, посвідчено секретарем Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, зареєстровано в реєстрі за № 221 (а.с.8). Особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено. Даний заповіт не змінено і не скасовано. На час розгляду справи заповіт не визнано недійсним. Підстав для встановлення нікчемності або визнання заповіту недійсним не встановлено, спору між сторонами не встановлено. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як вбачається із заповіту [PERSON] заповів належне йому право на земельну частку (пай), сертифікат серія [NUMBER], яка перебувала в колективній власності ТОВ «1 Травня» с. Вищеольчедаїв, [PERSON] (а.с. 8) З довідки № 19-28-0.2-2368/2-15 від 10.0.42015 року відділу Держземагенства у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області вбачається, що [PERSON] взамін сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серія [NUMBER] площею 3,78 умовних кадастрових гектарів видано державний акт серія ВН № 108422 на право власності на земельну ділянку площею 2,3891 га (а.с. 9), який у подальшому було втрачено (а.с. 17). [PERSON] помер [INFO] року в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7). Позивачу державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, що залишилась після смерті [PERSON] в зв'язку з тим, що в поданому заповіті зазначене майно, зокрема право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «1 Травня» с. Вищеольчедаїв, не співпадає з наявним правовстановлюючим документом, а саме державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який було втрачено (а.с. 11). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 39948461 та 39803541 від 05.03.2015 року слідує, що спадкова справа на ім'я померлого [INFO] року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.15, 16) Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що заповідач призначив своїм спадкоємцем [PERSON], заповівши їй належне йому право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КПС «1 Травня» с. Вищеольчедаїв, що не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було вільним і відповідало її внутрішній волі. Правочин вчинено у передбаченій законом формі та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. На час відкриття спадщини на це ж саме майно спадкодавець отримав правовстановлюючий документ, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ВН № 108422 площа 2,3891 га, але змін до заповіту не вніс, а тому беручи до уваги встановлені обставини, загальний зміст правочину, намір спадкодавця суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 16, 25, 202, 203, 213, 1216, 1218, 1220, 1223, ч.1 ст. 1225, 1236 ЦК України,

Outcome: approved