Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить: -зобов`язати центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова скасувати запис в трудовій книжці [PERSON] про його працевлаштування на посаді фахівець із соціальної роботи без категорії в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м.Харкова -зобов`язати центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова скасувати запис в трудовій книжці [PERSON] про її працевлаштування на посаді фахівець із соціальної роботи без категорії в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова. -зобов`язати [PERSON] надати до центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова трудову книжку для скасування зробленого запису в трудовій книжці про його роботу фахівцем із соціальної роботи без категорії в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова. -зобов`язати [PERSON] надати до центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова трудову книжку для скасування зробленого запису в трудовій книжці про її роботу фахівцем із соціальної роботи без категорії в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова. -зобов`язати центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова надати до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова відомості про те, що [PERSON] в період з липня 2013 року по листопад 2013 року не працював в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова. -зобов`язати центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова надати до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова відомості про те, що [PERSON] в період з серпня 2013 року по листопад 2013 року не працювала в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Наказом Центру соціальних служб для дітей сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова № 54-к від 01.07.2013 [PERSON] було прийнято на роботу фахівцем із соціальної роботи без категорії з 03.07.2013,який був звільнений з роботи в листопаді 2013 року. Наказом Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова № 63-к від 05.08.2013 на аналогічну посаду було прийнято [PERSON] ,яка була звільнена з роботи в листопаді 2013 року.Досудовим розслідуванням по кримінальній справі, внесеній в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12013220540003792 від 23.11.2013 було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова жодного дня не працювали, соціальну роботу не виконували. Але, роботодавцем [PERSON] та [PERSON] нараховувалася заробітна платня, були зроблені в їх трудові книжки записи про прийняття на роботу та звільнення. Із нарахованої заробітної плати [PERSON] та [PERSON] відраховувалися, зокрема, страхові пенсійні внески на їх особовий рахунок, що не відповідало їхньому фактичному доходу. Відповідно, ЦСССДМ Комінтернівського рай м. Харкова був платником страхових пенсійних внесків [PERSON] та [PERSON] , відповідно до статей 12, 14, 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (із змінами) від 09.07.2003 № 1058-ІУ. ЦСССДМ Комінтернівського району м. Харкова не здійснив заходи аби анулювати запис в трудовій книжці [PERSON] та [PERSON] про їх, начебто, працевлаштування в центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова на посаду фахівця із соціальної роботи. 23 червня 2009 року позивач призначена на посаду директора ЦСССДМ Комінтернівського району м. Харкова. 12 лютого 2014 року була звільнена з посади за власним бажанням. Таким чином, позивач мала із відповідачами трудові правовідносини. Враховуючи провадження по кримінальній справі та те, що позивач не встигла внести запис до трудових книжок [PERSON] про неправильні відомості про їх трудову діяльность за певний період, а відповідач - ЦСССДМ Комінтернівського району м. Харкова не ініціював скасування неправильного запису в трудових книжок [PERSON] та [PERSON] зробленого ЦСССДМ Комінтернівського району м. Харкова, право позивача на виправлення помилки, як колишнього директора ЦСССДМ Комінтернівського району м. Харкова відповідачами незаконно порушується. 12 березня 2015 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху. 08 квітня 2015 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. 30 квітня 2015 року до суду надійшли письмові заперечення від представника відповідача ЦСССМ Комінтернівського району м. Харкова , в яких представник зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими, а тому необхідно відмовити позивачу в задоволенні його позову в повному обсязі, поисилаючись на те, що Відповідно до Положення про Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова затвердженого рішенням 37 сесії Комінтернівської районної в місті Харкові ради 5 скликання від 24.12.2010 № 273 та Положення про Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова затвердженого рішенням 27 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 20.11.2013 № 1344/13 Центр очолює директор, який керує діяльністю Центру, несе персональну відповідальність за виконання покладених на Центр завдань, законність прийнятих ним рішень, видає у межах своєї компетенції накази організаційно - розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання, розпоряджається в установленому порядку майном і коштами Центру, приймає та звільняє працівників Центру.Відповідно до розпорядження голови Комінтернівської районної в м. Харкові ради від 23.06.2009 № 2321 Позивач була призначена з 23.06.2009 на посаду директора Центру. 12.02.2014 розпорядженням Харківського міського голови від 12.02.2014 № 165/2к була звільнена із займаної посади за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Центр вважає за необхідне зазначити, що Позивач у своїй позовній заяві помилково вказує, що вона була звільнена за власним бажанням. Адже відповідно до розпорядження Харківського міського голови від 12.02.2014 № 165/2к Позивача звільнено із займаної посади за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. На момент прийому та звільнення директором Центру та роботодавцем для [PERSON] та [PERSON] була саме Позивач. Відповідно до наказу директора Центру (Позивача) від 01.07.2013 № 54-к, [PERSON] , з 03.08.2013 був прийнятий до Центру на посаду фахівця із соціальної роботи без категорії за строковим договором до 31.12.2013. Відповідно до наказу директора Центру (Позивача) від 05.08.2013 № 63-к, [PERSON] , з 05.08.2013 була прийнята до Центру на посаду фахівця із соціальної роботи без категорії за строковим договором доЗІ.12.2013. [PERSON] та [PERSON] були звільнені наказом директора Центру (Позивача) із займаних посад 19.11. 2013 за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ № 84-к від 19.11.2013 та наказ № 85-к від 19.11.2014). У своїй позовній заяві Позивач посилаючись на ст. 94 КЗпП України, вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] не мали законних підстав отримувати заробітну плату, так як в Центрі не виконували соціальної роботи. В даному випадку на той період часу директором Центру була саме Позивач, яка нараховувала заробітну плату працівникам [PERSON] та [PERSON] , які на думку Позивача, не працювали в Центрі та не виконували покладених на них роботу. Дотримуючись законодавства про працю, правил внутрішнього трудового розпорядку Центру, Позивач у відповідності до п. 3 або п. 4 ч.І ст. 40 КЗпП України повинна була звільнити [PERSON] та [PERSON] . Натомість Позивач, зважаючи на ту обставину, що [PERSON] та [PERSON] не виконують жодної роботи, обумовленої трудовим договором, жодного дня не з`являлися на своє робоче місце, все одно продовжувала нараховувати заробітну плату даним працівникам. Крім того у відповідно до наказів директора Центру (Позивача) від 20.09.2013 № 127 та від 28.10.2013 № 141 [PERSON] була нарахована премія за підсумками роботи (у вересні - 500 грн. 00 коп., жовтні - 700 грн. 00 коп.).У позовній заяві Позивач зазначає, що Центр не здійснив заходи аби анулювати записи в трудовій книжці [PERSON] та [PERSON] , про їх працевлаштування в Центрі, посилаючись на п. 2.6. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. N 58 . Але у відповідності п. 2.6. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників лише у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, виправлення в трудовій книжці виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.Записи в трудових книжках працівників про прийом та звільнення [PERSON] та [PERSON] повністю відповідають наказам директора Центру (Позивача) про прийом (наказ від 01.07.2013 № 54-к та наказ від 05.08.2013 № 63-к) та про звільнення із займаних посад (наказ від 19.11.2013 № 84-к та наказ від 19.11.2014 № 85-к).Згідно трудових книжок [PERSON] та [PERSON] вбачається, що записи до них про прийняття на роботу та звільнення з роботи проводилися на підставі наказів директора Центру (Позивача) від 01.07.2013 № 54-к, від 05.08.2013 № 63-к, від 19.11.2013 № 84-к та від 19.11.2014 № 85-к, які ніким не були оскаржені, на теперішній час є дійсними і ніким не скасовані.У позовній заяві Позивач зазначає також, що вона не встигла внести відповідні записи в трудові книжки [PERSON] та [PERSON] . Але у відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на те , що вона не встигла внести відвідні записи до трудових книжок [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з провадженням по кримінальній справі. Центр не погоджується з твердженням Позивача, адже вважає ,що у Позивача було достатньо часу, до моменту звільнення, для виправлення записів в трудових книжках [PERSON] та [PERSON] та надання до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова відомості про те, що в дійсності [PERSON] та [PERSON] не працювали в Центрі. Адже Позивач була звільнена з займаної посади 12.02,2014 за угодою сторін. Позивач звільнилась за власною ініціативою, тобто не було ніяких обставин, які б перешкоджали Позивачу спочатку внести всі відповідні зміни до трудових книжок [PERSON] та [PERSON] Центр не погоджується з твердженням Позивача, адже вважає що у Позивача було достатньо часу, до моменту звільнення, для виправлення записів в трудових книжках [PERSON] та [PERSON] та надання до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова відомості про те, що в дійсності [PERSON] та [PERSON] не працювали в Центрі. Адже Позивач була звільнена з займаної посади 12.02,2014 за угодою сторін. Позивач звільнилась за власною ініціативою, тобто не було ніяких обставин, які б перешкоджали Позивачу спочатку внести всі відповідні зміни до трудових книжок [PERSON] та [PERSON] , а потім написати заяву про звільнення . Ухвалою суду від 20 жовтня 2015 року провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 29 листопада 2016 року цивільну справу прийнято до провадження судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Ященко С.А. Ухвалою суду від 25 квітня 2017 року цивільну справу прийнято до провадження судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Колодяжної І.М. 06 грудня 2018 року ухвалою суду провадження у справі поновлено . 18 січня 2019 року до суду від Центру соціальних служб для сім,ї , дітей та молоді Слобідського району м. Харкова надійшов відзив на позовну заяву , в якому представник відповідача не визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить провадження у справі закрити оскільки , позивач як фізична особа не наділена правом втручання та надання вказівок , щодо порядку та обсягу виконання директором центру службових обов,язків . Позивач не наділена правом виступати та діяти від імені та в інтересах [PERSON] та [PERSON] 03 травня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив , в якому позивач зазначила , що вона в порядку ст. 16 ЦК України має право відновити становище , як існувало до фіктивного працевлаштування [PERSON] та [PERSON] до ЦСССДМ Слобідського району м. Харкова . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала , просила задовольнити.. Представник відповідача Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Слобідського району м. Харкова, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, в подальшому в судове засідання не з,явилася. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник третьої особи Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова в судове засідання не з,явилися . Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження голови Комінтернівської районної в м. Харкові ради від 23.06.2009 № 23- 1 [PERSON] була призначена з 23.06.2009 на посаду директора Центру соціальних служб для сім,ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова . 12.02.2014 розпорядженням Харківського міського голови від 12.02.2014 № 165/2к була звільнена із займаної посади за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. Як вбачається з листа Центру соціальних служб для сім,ї , дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова на ім,я [PERSON] від 23.03.2015 року , накази про прийняття та звільнення [PERSON] та [PERSON] в центрі відсутні. В зв,язку з тим, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження. Кількість справ соціального супроводу дітей ,які здійснювали [PERSON] та [PERSON] відсутні. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення 10 сесії ХМР 7 скликання від 21.12.2016 року №480/16 Центр соціальних служб для дітей, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова перейменовано на Центр соціальних служб для сім,ї , дітей та молоді Слобідського району м. Харкова . 18 липня 2017 року вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України та призначено їй покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-управлінських повноважень строком на 2 ( два) роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 ч.1 КК України. Визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та призначено їй покарання у вигляді 1 ( одного) року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-управлінських повноважень строком на 1 ( один) рік. На підставі ст. ст. 12, 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання, призначеного за ст. 366 ч.1 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Стягнуто з [PERSON] на користь Держави в особі Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Слобідського району м. Харкова суму матеріальних збитків в розмірі 21228 (двадцять одна тисяча двісті двадцять вісім) гривень 37 копійок. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року змінено . Виключено з мотивувальної частини вироку вказівку про те, що [PERSON] шляхом підроблення , розписувалась у журналі обліку робочого часу працівників Центру соціальних служб для сім,ї , дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова замість [PERSON] та вважати , що події вчиненні невстановленою особою. В решті вирок залишений без змін. Як вбачається з вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року згідно з наказом № 54-К від 01.07.2013 року, [PERSON] з 01.07.2013р. прийнято на посаду фахівця із соціальної роботи без категорії з посадовим окладом згідно зі штатним розписом за строковим трудовим договором до 31.12.2013. Підставою є заява [PERSON] .. Даний наказ підписаний директором Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова [PERSON] та скріплений печаткою Центру. [PERSON] згідно наказу № 63-К від 05.08.2013 року, з 05.08.2013р. прийнято на посаду фахівця із соціальної роботи без категорії з посадовим окладом згідно зі штатним розписом за строковим трудовим договором до 31.12.2013. Підставою є заява [PERSON] .. Даний наказ підписаний директором Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова [PERSON] . та скріплений печаткою Центру. Відповідно до Положення про Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова затвердженого рішенням 37 сесії Комінтернівської районної в місті Харкові ради 5 скликання від 24.12.2010 № 273 та Положення про Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова затвердженого рішенням 27 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 20.11.2013 № 1344/13 Центр очолює директор, який керує діяльністю Центру, несе персональну відповідальність за виконання покладених на Центр завдань, законність прийнятих ним рішень, видає у межах своєї компетенції накази організаційно - розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання, розпоряджається в установленому порядку майном і коштами Центру, приймає та звільняє працівників Центру. Відповідно до Положення про Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Комінтернівського району м. Харкова затвердженого рішенням 37 сесії Комінтернівської районної в місті Харкові ради 5 скликання від 24.12.2010 № 273 директор Центру несе персональну відповідальність за законність прийнятих ним рішень. Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників п. 1.1 передбачено , що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. П. 2.6 Інструкції передбачено , що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Відповідно до ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Судом встановлено , що записи до трудових книжок [PERSON] та [PERSON] про прийняття на роботу 01.07.2013 року та 05.08.2013 року проводилися на підставі наказів позивача , які ніким не були оскаржені, на теперішній час є дійсними і ніким не скасовані. Відповідно до частини першої статті 76, частини першої статті доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Посилання представника відповідача ЦСССДМ Слобідського району м. Харкова на пропуск позивачем строку позовної давності , суд не приймає до уваги , оскільки запис у трудових книжках відповідачів [PERSON] та [PERSON] на підставі наказів про прийняття на роботу підписаних позивачем внесено 01.07.2013 року , позивач звернулася до суду 19.02.2015 року, тобто в межах строку позовної давності . Суд , розглянувши клопотання представника відповідача ЦСССДМ Слобідського району м. Харкова про закриття провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України , зазначає наступне. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів осіб визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до п 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спор. Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України головним обов`язком держави є утвердження і забезпечення прав і свобод людини, за свою діяльність держава відповідає перед людиною. Забезпечення прав і свобод потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року N 22-рп/2004 ). Враховуючи вищевикладене , суд прийшов до висновку , що клопотання представника відповідача ЦСССДМ Слобідського району м. Харкова про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed