Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради про повернення відібраної дитини. Свій позов мотивує тим, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 травня 2016 року на підставі позову виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради в неї було відібрано її малолітнього сина [PERSON], [INFO], в зв'язку з тим, що вона створила неналежні умови для проживання та виховання сина, мала хворобу, яка могла перешкодити у виконанні нею батьківських обов»язків. Згідно даного рішення сина направили у м. Ковель у психологічно-реабілітаційний центр на період до 28.09.2016 року. Незважаючи на закінчення цього терміну, без рішення суду сина їй не повертають. На даний час вона пройшла курс стаціонарного лікування у ВОПЛ №1 м. Луцька з 21.06.2016 року по 14.07.2016 року. Стан її психологічного здоров»я покращився, вона і надалі продовжує лікування у домашній умовах і має твердий намір повернути сина для виховання. Окрім цього, є рішення Володимир-Волинської міської ради № 278 від 29.09.2016 року про доцільність повернення їй сина [PERSON]. Позивачка вважає, що її малолітньому синові буде краще проживати з нею та в зв'язку зі спливом терміну, на який сина було направлено у м. Ковель у психологічно-реабілітаційний центр, а саме до 28.09.2016 року, проходження нею курсу лікування, є всі підстави для повернення дитини на виховання в сім'ю. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному об'ємі. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача-представника органу опіки та піклування Служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради [PERSON], яка визнала позовні вимоги [PERSON] про доцільність повернення позивачці відібраної дитини, думку прокурора про можливість задоволення позову та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження позивачка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], якого згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 травня 2016 року в неї було відібрано на період до 28.09.2016 року без позбавлення її батьківських прав в зв'язку з тим, що вона створила неналежні умови для проживання та виховання сина, мала хворобу, яка могла перешкодити виконанню нею батьківських обов»язків. На даний час малолітній [PERSON] перебуває у м. Ковель у психологічно-реабілітаційному центрі. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2016 року позивач звернулася до Служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради щодо з'ясування можливості повернення їй сина на виховання . З довідки Володимир-Волинського ТМО від 09.09.2016 року вбачається, що позивачка [PERSON] пройшла курс стаціонарного лікування у ВОПЛ №1 м. Луцька з 21.06.2016 року по 14.07.2016 року та виписалася з покращенням стану здоров»я і наміром повернути дитину у сім»ю. З висновку про доцільність повернення малолітнього [PERSON], [INFO], матері [PERSON] вбачається, що мати дитини створила усі необхідні умови для виховання сина, не має хвороб, які б перешкоджали вихованню нею сина, а тому позитивні зміни у житті матері дають підстави стверджувати про те, що повернення позивачці малолітнього сина буде доцільним та відповідатиме інтересам дитини. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] проживає у квартирі, де створені належні житлово - побутові умови для проживання та розвитку дитини, що стверджується актом обстеження умов проживання позивачки. А тому суд вважає, що на даний час зникли обставини, які були підставою для відібрання дитини від позивачки. Мати змінила поведінку та ставлення до виконання нею батьківських обов'язків, прагне брати безпосередню участь у вихованні діитини. Відповідно до ч.1, 2 ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Згідно з ч.3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. За таких обставин, суд вважає, що на даний час є передбачені законом підстави для повернення дитини на виховання у сім'ю позивачки - їх матері [PERSON], що не суперечить інтересам дітей.

Outcome: approved