Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі її органу опіки та піклування, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з матірю позивачем [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що через несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства сімейне життя з відповідачем не склалось, а збереження їх шлюбу суперечить як їх інтересам, так і інтересам їхньої малолітньої дитини, яка знаходиться на її утриманні. Позивач просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання ним судової повістки. Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі її органу опіки та піклування не повідомила суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання нею судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 27 квітня 2012 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 420; від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач, по-перше, через несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства сімейне життя з відповідачем не склалось; по-друге, їх шлюб є лише формальним, оскільки відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер та між ними відсутнє нормальне спілкування; і, по-третє, збереження шлюбу і подальше спільне проживання з відповідачем суперечить як їх інтересам, так і інтересам їхньої малолітньої дитини, яка знаходиться на її утриманні. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. Відповідно до ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом; під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. За результатами розгляду питання щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради в особі її органу опіки та піклування було складено висновок № 01-11/391 від 27.03.2017 р., згідно з яким визначено місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON] Крім того, з цього висновку вбачається, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає з матірю позивачем [PERSON], а батько цієї дитини відповідач [PERSON] надав до органу опіки та піклування Приморської рай адміністрації Одеської міськради заяву, в який вказав, що не заперечує проти визначення місця проживання своєї доньки [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікованої Україною 27.02.1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи правними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матірю. За приписами ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Водночас суд бере до уваги, що проживання дитини з матірю в найповній мірі відповідатиме інтересам дитини в силу природних почуттів матері до дитини та дитини до матері. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 1102,40 грн., повязані із сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved