Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (далі - ВДВС) про зняття арешту, посилаючись на те, що постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя з неї стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) на утримання сина -[PERSON], [INFO]. Державним виконавцем Орджонікідзевського відділу Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було відкрито виконавче провадження на виконання вказаного документу, і в межах його виконання накладено арешт на все її майно, зокрема - на 1/5 частину квартири [ADDRESS]. 03.02.2014 року вона звернулася із заявою до ВДВС про зняття арешту, а відповідач в усній формі їй відмовив в тому. Тому просить суд зняти арешт з 1/5 частки квартири [ADDRESS] Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила суд задовольнити їх повністю. Представник відповідача, Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ Донецької області Халєєва А.С. в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. В своїй заяві зазначила, що виконавче провадження про стягнення з позивачки аліментів, в межах якого було накладено арешт на її власність на даний час закінчено, тому не заперечувала проти зняття арешту. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Матеріалами справи встановлено, що на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 березня 2003 року видано виконавчий лист № 2-1429 про стягнення з [PERSON] на користь державної установи аліментів у розмірі 1/4 частини на утримання сина - [PERSON], [INFO]. Постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС в ході примусового виконання зазначеного виконавчого документу накладено арешт на 1/5 частку квартири [ADDRESS], належну позивачці. Із заяви Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ від 13 березня 2014 року вбачається, що станом на теперішній час виконавче провадження у відношенні [PERSON], закрито та на виконанні у відділі ДВС не перебуває. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, зокрема у ч.1 ст.319 ЦК України вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, при цьому ч.1 ст.321 цього Кодексу встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження, на даний час заборгованість по сплаті аліментів відсутня, позивачка, як власник 1/5 частини квартири не має можливості належним чином реалізовувати свої права, тому задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved