Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Др. Редді`с Лабораторіз» про скасування наказу про оголошення догани. В обґрунтування позову зазначено, що позивачка [PERSON] з 2005 року працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Др. Редді`с Лабораторіз» на посаді старшого фахівця зі збуту. На підставі наказу генерального директора Товариства № 1-дс від 20 лютого 2020 р. створено комісію з проведення службового розслідування за фактом невиконання позивачкою своїх посадових обов`язків. Згідно акту службового розслідування від 06 травня 2020 р. комісією з проведення службового розслідування виявлено порушення трудової дисципліни Позивачкою, а саме підпунктів 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 Посадової інструкції старшого фахівця зі збуту щодо здійснення візитів до нецільових лікарів, а також підпунктів 2.2.7, 2.3.5 Посадової інструкції щодо невиконання плану круглих столів. В результаті службового розслідування наказом № 4-дс від 06 травня 2020 р. Позивачці оголошено догану за порушення трудової дисципліни. Вважає, що акт службового розслідування не відображає дійсні обставини справи, а наказ №4-дс від 06 травня 2020 р. не відповідає нормам чинного законодавства та підлягає скасуванню. Зазначає, що формулювання наказу унеможливлює встановлення з його тексту даних щодо часу виявлення порушення, ступеню тяжкості вчиненого проступку, заподіяної нею шкоди, попередньої роботи, не враховано надані позивачкою письмові пояснення по суті поставлених питань. Вказує, що всі візити до нецільових лікарів було погоджено з керівником та їх відвідування ніяким чином не вплинуло на дотримання плану візитів та відвідування базових спеціалістів та сприяло забезпеченню оптимального охоплення і відвідування всіх цільових клієнтів та розширення клієнтської бази. Вказує, що візити до цільових лікарів згідно плану було здійснено, тому її дії не призвели до шкідливих наслідків, про які зазначається в оскаржуваному наказі. Також наголошує на порушення встановленого законодавством строку, протягом якого до працівника може бути застосовано дисциплінарне стягнення. Неправомірні на її думку дії відповідача пов`язує із бажанням останнього створення психологічного тиску з метою звільнення з посади та припинення трудових відносин із відповідачем за власним бажанням. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечує. В обґрунтування зазначає, що чинне законодавство не містить форми адміністративно-розпорядчих документів, якими накладаються дисциплінарні стягнення. Наказ прийнятий на підставі ряду документів, на які є пряме посилання у його тексті, що знімає всі сумніви щодо часу виявлення порушення, ступеня тяжкості порушення, врахування відповідачем пояснень позивачки та демонструє всебічний та об`єктивний розгляд відповідачем всіх обставин. Наголошує на тому, що відвідування спеціалістів, які не погоджені з керівником згідно посадової інструкції не допускається, а також про недотримання плану проведення круглих столів. Інші порушення прав позивачки чи упереджене ставлення до неї заперечує. Таким чином, вважає, що надані заперечення спростовують усі твердження та докази, наведені у позовній заяві про скасування наказу про оголошення догану та доводять правомірність накладеного дисциплінарного стягнення. Позивачкою надано відповідь на відзив, у якому вона в цілому повторює доводи позовної заяви та зазначає, що нею здійснено відвідування всіх цільових клієнтів в базі даних, із визначеною частотою, кількістю та послідовністю візитів та відповідні візити було погоджено із регіональним менеджером, а також, що форма та строки такого погодження не встановлені жодним внутрішнім актом компанії; плани проведення круглих столів нею виконано у повному обсязі. Відповідачем надано заперечення, у якому містяться посилання на практику Верховного суду з розгляду трудових спорів, а також вкотре наголошено на невиконанні позивачкою обов`язків, передбачених Посадовою інструкцією. Відповідачем було подано заяву про закриття провадження у справі від 03.06.2020 р., зміст якої оголошено у судовому засіданні 10.06.2021 р. Заява обґрунтована тим, що з моменту оголошення догани минув рік, а з огляду на положення ч. 1 ст. 151 КЗпП України позивачка вважається такою, що не мала дисциплінарного стягнення, то провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення поданої заяви. Суд вважає, що заява про закриття провадження по справі підлягає відхилення з огляду на таке. Відповідно до ст. 155 ЦПК України 1. Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до\~пунктів 4,\~5\~частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана. Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем. Наразі наказ про оголошення догани №4-ДС від 06 травня 2020 р. відповідачем чи іншими особами не скасовано, тобто він є чинним. Погашення дисциплінарного стягнення у передбачені законом строки також не свідчить про протилежне. Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20). Отже, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви відповідача про закриття провадження по справі. Розгляд справи продовжується. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позов підтримали, наполягали на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача «Др. Редді`с Лабораторіз» в судовому засіданні проти позову заперечували, просили суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши надані сторонами письмові докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Др. Редді`с Лабораторіз» на посаді старшого фахівця зі збуту. Відповідно до наказу генерального директора Товариства №1-дс від 20 лютого 2020 р., на підставі доповідної записки менеджера з питань регіонального розвитку у Дніпропетровській області [PERSON] від 19 лютого 2020 р. «Про невиконання своїх посадових обов`язків старшим фахівцем зі збуту у Запорізькій області [PERSON] » створено комісію для перевірки викладених фактів, якій доручено провести службове розслідування. Згідно акту службового розслідування від 06 травня 2020 р. комісією з проведення службового розслідування виявлено порушення трудової дисципліни Позивачкою, а саме: 1. Візити до небазових лікарів (Шведова, Малиш) [PERSON] з керівником не погоджувала та заздалегідь не планувала, чим порушила п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 Посадової інструкції старшого фахівця зі збуту. Доказів вищезазначених погоджень з керівником [PERSON] не надано. Вина [PERSON] у вказаних порушеннях встановлена у формі необережності (недбалості), оскільки зі своєю посадовою інструкцією [PERSON] ознайомлена повністю, і знала чи повинна була знати, що непогодження візитів до небазових лікарів, так само як і непланування таких візитів заздалегідь є порушеннями п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 Посадової інструкції та веде до шкідливих наслідків. Серед таких наслідків, зокрема і) непроведення візитів до цільових лікарів, які мають значно більший потенціал до призначення продуктів ТОВ «Др. Редді`с Лабораторіз» (далі Компанія) і як результат зниження поінформованості цільових лікарів про продукти Компанії і хибні дані в CRM системі, що неодмінно ведуть до викривлення вихідних даних, на яких базуються фінансові прогнози Компанії для проведення маркетингових заходів. 2. Візити до небазових кардіологів [PERSON] , [PERSON] не погоджувалися [PERSON] з керівником та не планувалися заздалегідь, що є порушенням п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 Посадової інструкції. Доказів вищезазначених погоджень з керівником [PERSON] не надано. Вина [PERSON] у вказаних порушеннях встановлена у формі необережності (недбалості), оскільки зі своєю посадовою інструкцією [PERSON] ознайомлена повністю, і знала чи повинна була знати, що непогодження візитів до небазових лікарів, так само як і непланування таких візитів заздалегідь є порушеннями п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 Посадової інструкції та веде до шкідливих наслідків. Серед таких наслідків, зокрема і) непроведення візитів до цільових лікарів, які мають значно більший потенціал до призначення продуктів ТОВ «Др. Редді`с Лабораторіз» (далі Компанія) і як результат зниження поінформованості цільових лікарів про продукти Компанії і хибні дані в CRM системі, що неодмінно ведуть до викривлення вихідних даних, на яких базуються фінансові прогнози Компанії для проведення маркетингових заходів. 3. Візити до хірургів, включення в базу спеціаліста [PERSON] , візити до спеціаліста [PERSON] , який є лікарем категорії В та є нецільовим візитом, не погоджувалися [PERSON] з керівником та не планувалися заздалегідь, що є порушенням п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 Посадової інструкції. Доказів вищезазначених погоджень з керівником [PERSON] не надано. Вина [PERSON] у вказаних порушеннях встановлена у формі необережності (недбалості), оскільки зі своєю посадовою інструкцією [PERSON] ознайомлена повністю, і знала чи повинна була знати, що непогодження візитів до небазових лікарів, так само як і непланування таких візитів заздалегідь є порушеннями п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 Посадової інструкції та веде до шкідливих наслідків. Серед таких наслідків, зокрема і) непроведення візитів до цільових лікарів, які мають значно більший потенціал до призначення продуктів ТОВ «Др. Редді`с Лабораторіз» (далі Компанія) і як результат зниження поінформованості цільових лікарів про продукти Компанії і хибні дані в CRM системі, що неодмінно ведуть до викривлення вихідних даних, на яких базуються фінансові прогнози Компанії для проведення маркетингових заходів. 4. Невиконання плану проведення круглих столів є порушенням п.п. 2.2.7, 2.3.5 Посадової інструкції. Доказів виконання плану проведення круглих столів [PERSON] комісії не надано. Вина [PERSON] у вказаних порушеннях встановлена у формі необережності (недбалості), оскільки зі своєю посадовою інструкцією [PERSON] ознайомлена повністю, і знала чи повинна була знати, що невиконання плану проведення круглих столів є порушенням п.п. 2.2.7, 2.3.5 Посадової інструкції. Серед таких наслідків, зокрема зниження поінформованості цільових лікарів про продукти Компанії. У підсумку це вливає на зниження показників досягнення цілей вторинних продажів, долі ринку, рівень згадування та росту торгівельних марок Компанії, що знижує економічну ефективність результатів роботи [PERSON] , що у свою чергу є збитками Компанії. В результаті службового розслідування наказом №4-дс від 06 травня 2020 р. Позивачці оголошено догану за порушення трудової дисципліни. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. При цьому, дисциплінарне стягнення накладається лише за встановлене порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Закон вимагає, щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень. При притягненні працівника до даного виду відповідальності, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарним проступком є винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган відповідно до статті 149 КЗпП України повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення; за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення; при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Відповідно до пункту 1.1. розділу 1 «Загальні положення» Посадової інструкції старшого фахівця зі збутувід 03.01.2017 р. (далі Посадова інструкція) дана посадова інструкція визначає функціональні обов`язки, права та відповідальність Старшого фахівця зі збуту ТОВ «Др. Редді`с Лабораторіз», тобто посади, яку обіймає позивачка. Згідно з пунктом 1.2. Посадової інструкції метою посади старшого фахівця зі збуту ТОВ «Др.Реддіc Лабораторіз» є відвідування медичних спеціалістів, працівників аптек, дистриб`юторів, лідерів професійної думки (далі Клієнти) в галузі охорони здоров`я з метою розвитку міцних робочих стосунків з ними, встановлення ділових контактів з новими Клієнтами, виконання цільових показників збуту, сприяння просуванню продукції/брендів компанії серед лікарів та співробітників аптек в рамках Стратегії компанії і у відповідності з вказівками керівництва і маркетингової команди. Відповідно до підпунктів 2.1.1, 2.1.2., 2.1.3 п. 2.1. «Управління взаємовідносинами з Клієнтами» Посадової інструкції завданням та обов`язком старшого фахівця зі збуту є визначення і класифікація потенційних/ключових клієнтів, створення, оновлення та адміністрування бази даних клієнтів на своїй території. Відвідування узгоджених з керівником клієнтів згідно із заздалегідь встановленою частотою, кількістю візитів на день і послідовністю візитів, як це передбачено Стратегією компанії для забезпечення оптимального охоплення і відвідування всіх цільових клієнтів в базі даних. Щомісячне планування візитів із зазначенням дати, часу, клініки, лікарів, лікарень і аптек у CRM системі та дотримання цього плану. Своєчасне інформування безпосереднього керівника про план місячних візитів та їх фактичне здійснення шляхом внесення відповідної до CRM системи. Відповідно до пояснень Позивачки від 26.03.2020 р. візити до небазових лікарів здійснювалися у зв`язку з необхідністю коригування бази лікарів (звільнення, декретна відпустка, переведення на іншу посаду тощо базових лікарів) та пошуку нових потенційних клієнтів, зокрема:здійснено візит до небазових лікарів [PERSON] (новий лікар, включений у базу замість неврологів [PERSON] та [PERSON] 24.01.2020 р.), [PERSON] (новий лікар, включений у базу 15.01.2020 р.) (пункт 1 Акту службового розслідування);візити до небазових кардіологів [PERSON] (новий лікар, включений у базу замість [PERSON] ), [PERSON] (була у базі за час тимчасової непрацездатності позивачки, візит проведено для виявлення потенціалу та можливість подальшої співпраці); візити до хірургів: включення в базу спеціаліста [PERSON] (хірург, включений до бази замість [PERSON] ). З огляду на положення Посадової інструкції, метою посади позиваки є розвиток міцних робочих стосунків з клієнтами, які є у базі даних Компанії та встановлення ділових контактів з новими Клієнтами, і як результат, виконання цільових показників збуту, сприяння просуванню продукції/брендів компанії. Вказана мета кореспондується й з посадовими обов`язками позивачки, відповідно до яких остання здійснює відвідування клієнтів для забезпечення оптимального охоплення і відвідування всіх цільових клієнтів в базі даних. Доказів того, що здійснення [PERSON] візитів до нецільових лікарів, внаслідок чого візити до цільових спеціалістів було виконано у не повному обсязі матеріали справи не містять. При цьому, доводи відповідача з посиланням на судову практику стосовно того, що для застосування дисциплінарного стягнення наявність шкоди не є обов`язковою передумовою, у даному випадку не є доречними. Оскільки відповідач як роботодавець пов`язував підстави для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, окрім самого факту порушення трудової дисципліни, з наявністю шкідливих наслідків, про що зазначив в Акті службового розслідування від 06 травня 2020 р. Серед таких наслідків зокрема вказано нездійснення візитів до цільових лікарів, що не знайшло своє підтвердження під час розгляду справи. Крім того, суд знаходить слушними доводи позивачки, що форма та строки узгодження з керівником відвідування клієнтів згідно із заздалегідь встановленою частотою, кількістю візитів на день і послідовністю візитів не визначені її посадовою інструкцією або іншими актами Компанії. Доказів протилежного відповідачем не надано, а оскільки саме на ньому лежить тягар доведення факту винного вчинення працівником дисциплінарного проступку, суд приходить до висновку про відсутність порушень трудової дисципліни з боку позивачки у цій частині. Принцип презумпції невинуватості у трудовому праві випливає зі змісту статті 138 КЗпП Україні, яка передбачає обов`язок роботодавця доводити наявність умов, серед яких вина працівника, для притягнення такого працівника до відповідальності. Викладене знаходить своє відображення у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 р. у справі №359/4316/17, постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2020 р. у справі №202/2817/19). Проте, аналізуючи чи мало місце порушення трудової дисципліни з боку позивачки, суд також констатує, що внаказі №4-дс від 06 травня 2020 р. зазначено, що [PERSON] допустила порушення трудової дисципліни, а саме п.п. 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3. Посадової інструкції, однак в даному наказі не конкретизовано, коли саме ці випадки мали місце (дата та час) і в чому конкретно полягає порушення позивачкою своїх трудових обов`язків, що має суттєве значення для вирішення питання щодо наявності підстав оголошення догани. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 р. у справі № 554/9493/17. Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У матеріалах справи містяться надані сторонами докази, іменовані ними як витяг з системи CRMта інші докази, які відображають дотримання чи недотримання позивачкою трудової дисципліни в частині виконання посадових обов`язків. З огляду на заперечення сторін щодо відповідності цих доказів дійсним обставинам, а також їх взаємовиключний характер (інформація щодо виконання плану круглих столів), суд відноситься критично до їх змісту з точки зору критеріїв належності та допустимості. Крім того, слід зазначити, що строк для застосування дисциплінарного стягнення, визначений ст. 148 КЗпП України, яка передбачає, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від робот, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. У відповідності до доповідної записки менеджера з питань регіонального розвитку у Дніпропетровській області [PERSON] від 19 лютого 2020 р. порушення трудової дисципліни з боку позивачки мали місце у січні 2020 р., тоді як дисциплінарне стягнення за відповідні порушення було застосовано 06 травня 2020 р., тобто поза межами місячного строку. На підставі викладеного,

Outcome: approved