Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею, як за спадкоємцем першої черги, права власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0571 га, яка розташована по вул. Достоєвського,18 в м. Бердянську, в порядку спадкування за законом після померлого 23 квітня 2015 року [PERSON]. В обґрунтування позовної заяви зазначила наступне: 23 квітня 2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка розташована по вул. Достоєвського,18 в м. Бердянську. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме Державного акта на право власності на земельну ділянку, який утримує у себе відповідачка. [PERSON] подала до суду зустрічний позов про визнання за нею, як за спадкоємцем першої черги, права власності на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,0571 га, яка розташована по вул. Достоєвського,18 в м. Бердянську, в порядку спадкування за законом після померлого 23 квітня 2015 року [PERSON]. В обґрунтування позову вказує на те, що вона, як спадкоємець першої черги звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] Право власності на вказану земельну ділянку належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 06.02.2008 року, який було втрачено. Інший спадкоємець першої черги [PERSON], син померлого, подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на її користь. Таким чином вона має право на спадкування 2/3 часток земельної ділянки. Сторони у судове засідання не зявилися. Представник позивача [PERSON] і представник відповідача [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги позивача і відповідача відповідно підтримують. Просять їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 квітня 2015 року в м. Бердянськ Запорізької області помер [PERSON] ( а.с.7). Заповіту на своє майно померлий не залишив. Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.12.2016р. земельна ділянка кадастровий номер 2310400000:01:005:0051 загальною площею 0,0571, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акту від 06.02.2008 року №ЯЕ 265698 (а.с.126). Оригінал державного акту, як стверджують позивач і відповідач, втрачено. Через це нотаріус відмовив позивачу і відповідачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. З копії спадкової справи №472/2015 (а.с.32-95), яка була заведена після смерті [PERSON], який помер 23 квітня 2015 року, вбачається, що з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися: 07 серпня 2015 року - дочка померлого [PERSON]; 08 вересня 2015 року дружина померлого [PERSON]. Син померлого [PERSON] подав заяву про відмову від права на прийняття належної йому частки у спадщині, яка залишилася після смерті батька, на користь дружини померлого [PERSON] Заява про відмову від прийняття спадщини надійшла нотаріусу 21 жовтня 2015 року. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (Стаття 1269 ЦК України). Згідно зі статтею 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частини 2 статті 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Таким чином, судом встановлено, що спадкоємець [PERSON] відмовився від права на спадкування належної йому частки спадщини на користь [PERSON] Оскільки частки спадкоємців у праві на спадщину є рівними, то спадкоємцю [PERSON] переходить право на спадкування 1/3 частки земельної ділянки, а спадкоємцю [PERSON] право на спадкування 2/3 часток земельної ділянки. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] грунтуються на законі і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved