Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Шевській, 2 в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 25 червня 2013 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 25 червня 2013 року помер її чоловік за життя набула право в [PERSON], який за життя набув право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Шевській, 2 в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. 21.05.2013 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все своє майно позивачу по справі. Остання в шестимісячний строк звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкоємцем не представлені оригінали правовстановлюючих документів на зазначений вище житловий будинок. Між тим, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Шевській, 2 в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.1992 року, що був укладений між ним та колгоспом ім.Куйбишева, посвідчений секретарем виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради, зареєстрований в Новомосковському районному бюро технічної інвентаризації. Таким чином, позивач зазначає, що позбавлена можливості надати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів, тому звернулася до суду з зазначеним позовом. До початку судового розгляду позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник Орлівщинської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не надав. Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] також в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надане свідоцтво про смерть [PERSON], у відповідності до якого останній помер 25 червня 2013 року (а.с. 4). Після смерті [PERSON] приватний нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу № 14/2013, у відповідності до якої [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], як спадкоємець за заповітом. Суду подано копію заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 370, у відповідності до якого [PERSON] заповідав все своє майно [PERSON] (а.с. 5). У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали спадкової справи свідчать про те, що [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на певне рухоме та нерухоме майно, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Шевській, 2 в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, їй було відмовлено, оскільки нею не представлені оригінали правовстановлюючих документів. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. Суду надано копію договору купівлі-продажу, у відповідності до якого [PERSON] купив в колгоспі ім.Куйбишева житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Шевській, 2 в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. Договір посвідчено у виконавчому комітеті Орлівщинської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за № 43, після чого, у відповідності до вимог ст. 227 ЦК України, 1963 року, зареєстровано в Новомосковському районному бюро технічної інвентаризації. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] на законних підставах набув право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Шевській, 2 в с.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.1992 року, однак, а у звязку з втратою оригіналу документу до позивача, як до спадкоємця за заповітом, який вчинив всі необхідні дії, повязані з прийняттям спадщини, переходить право спадкування на спадкове майно у виді зазначеного житлового будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved