Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з нього безпідставно набутих коштів в сумі 23000 (двадцять три тисячі) грн. 00 коп., відсотки за користування безпідставно набутими грошовими коштами у сумі 1897 (тисячу вісімсот дев'яносто сім) грн. 50 коп. та судові витрати понесені на оплату судового збору в сумі 248 (двісті сорок вісім) грн. 98 коп. Позов мотивує тим, що вона 12.02.2011 року та 09.04.2011 року надала [PERSON] під розписку відповідачу кошти у розмірі 23000 грн. на придбання матеріалів для виконання будівельно-покрівельниих робіт. Договір підряду в письмовій формі не укладався, відповідачем лише розраховано обсяг необхідних будівельних матеріалів. Установлений строк виконання робіт минув, однак відповідач не виконав будівельно-покрівельниих робіт, грошові кошти не повернув, будівельні матеріали не надав, на її усні звернення та письмові претензії не реагує. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі на підставах викладених у позові. Відповідач позовні вимоги визнав та підтвердив факт отримання ним від позивача коштів в сумі 23000 грн. для виконання будівельно-покрівельниих робіт , однак через кризу не виконав робіт та не зміг повернути грошові кошти позивачу. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що позов підлягає задоволенню . Судом встановлено, що згідно розписки від 12.02.2011 року [PERSON] отримав від позивача 8000 грн. на купівлю матеріалів, а також відповідно до розписки від 09.04.2011 року він отримав від останньої 15000 грн.. Дана обставина сторонами не оспорювалася. У судовому засіданні знайшло підтвердження той факт, що 09.04.2011 року під час зустрічі відповідач повідомив позивача, що за тиждень він розпочне свою роботу по виконанню будівельно-покрівельниих робіт. У вказаний термін [PERSON] робіт не розпочав. Сторонами не спростовується й та інформація, що 27.11.2012 року позивач направляла на адресу відповідача претензійний лист про повернення грошових коштів отриманих ним для проведення ремонтних робіт покрівлі будинку. На даний час відповідачем кошти отриманні для проведення ремонтних робіт покрівлі будинку позивачу не повернуті, роботи не виконані. У відповідності до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Оскільки факт отримання відповідачем від позивача грошових коштів у розмірі 23000 грн. та їх не повернення підтверджується поясненнями сторін та дослідженими матеріалами справи, тому є всі підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів в сумі 23000 (двадцять три тисячі) грн. 00 коп. . Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч.1 ст.509 ЦК України). Згідно ч.2 ст.1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розрахунку, наведений позивачкою в позовній заяві суд вважає вірним. Таким чином позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відсотків за користування безпідставно набутими грошовими коштами у сумі 1897 (тисячу вісімсот дев'яносто сім) грн. 50 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Отже, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за вірне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені витрати по оплаті судового збору у розмірі 248 грн. 98 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved