Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що їй належить квартира за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований, але не проживає з 2006 року без поважних причин та не прийма участі в утриманні житла її брат [PERSON] , [INFO] . Всі комунальні послуги позивач сплачує та несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг, тому вимушена звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 11 лютого 2019 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, але до його початку представник позивача надала заяву про підтримання позовних вимог, просила їх задовольнити та здійснювати розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив не надав, тому суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного. Згідно положень ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За змістом ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною другої статті 170 ЖК УРСР передбачено, що у разі вибуття наймача або членів його сім`ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Як встановлено судом, [PERSON] є власником майна, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О. за реєстровим № 1464. За вказаною адресою зареєстрований відповідач - [PERSON] , [INFO] . Згідно Акту від 15.01.2019 року, затвердженого директором ТОВ «Центробуд» [PERSON] за участі сусідів, відповідач [PERSON] не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2006 року (а.с.9). У той же час, реєстрація місця проживання відповідача у будинку позивача створює останній перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їй нерухомістю, змушує нести додаткові витрати на утримання житла, що призводить до матеріальних труднощів. Так, судом встановлено, що [PERSON] у добровільному порядку з 2006 року, тобто більше одного року, не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , та не несе жодних витрат по її утриманню, а тому суд дійшов висновку про те, що він втратив право користування житлом за вказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved