Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про та стягнення аліментів та розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 вересня 1991року Муравлівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №6, мотивуючи тим, що вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що через деякий час після реєстрації шлюбу між ними стали виникати протиріччя з різних питань, зясувалось, що вони мають несумісні характери та різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим. Позивачка в судовому засіданні вточнила позовні вимоги до [PERSON] про стягнення аліментів, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], 16 липня 2003року народження, в розмірі 750грн. щомісячно до досягнення дитини повноліття, тобто до 16 липня 2021року, та [PERSON], 25 березня 1993року народження, в розмірі 750грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23років, тобто до 25 березня 2016року, мотивуючи тим, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку аліменти на утримання дітей не надає. Просить допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 750грн. на кожного щомісячно визнав в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 25 вересня 1991року, від шлюбу є діти [PERSON], 16 липня 2003року народження, що підтверджено свідоцтвами про народження серії І-ЖД №175154 від 29.07.2003року та [PERSON], 25 березня 1993року народження, що підтверджено свідоцтвами про народження серії V-ЖД №370676 від 07.04.1993року, які залишаються проживати з позивачкою. Згідно довідки про склад сімї №201 від 21.01.2015року діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що через деякий час після реєстрації шлюбу між ними стали виникати протиріччя з різних питань, зясувалось, що вони мають несумісні характери та різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і повинні бути задоволені. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved