Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам у сумі 11290,94 грн. та неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 2145,86 грн. за період з 01.07.2013 року по 31.03.2015 року. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 07.10.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони по справі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31.08.2011 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.03.2011 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не виконує рішення суду, ухиляється від сплати аліментів, хоча неофіційно працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Станом на 01.04.2015 року заборгованість по аліментам за період з липня 2013 року по березень 2015 року складає 11 290,94 грн.. Розмір неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення складає 2 145,86 грн.. У судове засідання позивач не зявилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.37). Відповідач в судове засідання не зявився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.35). Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП № 064933, виданого 03.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.6). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 31.08.2011 року (а.с.3, 4) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.03.2011 року та до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31.08.2011 року видано виконавчий лист №2-2229/11 та відкрито виконавче провадження №42927128 (а.с.8, 9). Як вбачається з довідки-розрахунку Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції №27/7075 від 22.04.2015 року заборгованість [PERSON] по аліментам на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] згідно виконавчого листа №2-2229/11 станом на 01.04.2015 року складає 11 290,94 грн. (а.с.5). Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги повністю, не спростував розмір заборгованості та розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2013 року по 31.03.2015 року у сумі 2145,86 грн. та не надав доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, тому в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по аліментам у сумі 11 290,94 грн. та неустойки за прострочення сплати аліментів у сумі 2 145,86 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судовий збір у сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved