Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . На даний момент відповідач знаходиться на заробітках за кордоном і вона не може взяти в нього дозволу для тимчасового виїзду дитини за кордон. У позивачки є можливість з метою оздоровлення забезпечити дитині відпочинок на узбережжі моря, за межами України. Тому вона змушена звернутись до суду та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові\~засідання не\~з`являється, хоча був повідомлений належним чином. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст.ст.280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Представник відповідача служби у справах дітей Косівської РДА Тєрьохіна Т.П. в судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечила стосовно задоволення позову. \~ \~ \~ \~Суд вивчивши матеріали справи вважає, позов підставним і таким, що підлягає до задоволення, із слідуючих підстав: \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.2 ст. 141 СК України, проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень ч.2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. З копії свідоцтва про народження видно, що батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 (у редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724), перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними; згідно пп. 2 п.4 Правил виїзд дитини віком до 16 років за межі України у супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст. 141 СК України, ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 313 ЦК України, п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 (у редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724) та

Outcome: approved