Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання та навчання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, з 02.01.2017 року до закінчення навчання, але не більш як до 23 років. Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 04.07.1998 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається та є студентом навчального закладу м. Черкаси. Сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з різними поглядами на життя, несумісністю характерів. Сімейні стосунки між ними остаточно розірвані з 10.02.2006 року. На даний час проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Виходячи з того, що відповідач відмовився добровільно надавати їй матеріальну допомогу на утримання сина, що навчається у філії «Черкаський кооперативний економіко-правовий коледж» Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» вона змушена звернутися до суду з даним позовом. На даний час їй відомо, що відповідач працює ПСП «Плешкані» отримує мінливий, нерегулярний дохід, що впливає на розмір отриманих аліментів, а тому є підставою для їх стягнення в твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] наполягала на позовних вимогах у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., які просила стягнути з відповідача [PERSON] на утримання та навчання сина [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, пояснив, що відповідач проходив службу в зоні АТО, є учасником бойових дій та має витрати на лікування, тому визнає позовні вимоги у розмірі 1\\4 частини від доходу. Суд, вислухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-СР № 008290, від 10.02.2006 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-СР № 204209, [PERSON] народився 02.01.1999 року, батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. Згідно Договору про підготовку фахівця у Філії «Черкаський кооперативний економіко-правовий коледж» Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» за № 201556 від 14.08.2015 року вбачається, що [PERSON] є студентом даного закладу. Строк підготовки фахівця з 01.09.2015 року по 30.06.2019 рік. Відповідно до довідки від 13.02.2017 року за № 32, виданої Філією «Черкаський кооперативний економіко-правовий коледж» Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», вбачається що [PERSON] є студентом другого курсу денного відділення, спеціальності «Правознавство». Навчається з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Навчається на контрактній основі, стипендію не отримує. Згідно довідки від 26.02.2016 року за № 42 Філії «Черкаський кооперативний економіко-правовий коледж» Вищого навального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», вбачається, що [PERSON] за період 01.09.2015 року по 31.12.2015 року сплатив кошти за навчання в сумі 8000,00 та за гуртожиток в сумі 2880,00 грн. Відповідно до довідки від 13.02.2017 року за № 17 Філії «Черкаський кооперативний економіко-правовий коледж» Вищого навального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», вбачається, що [PERSON] навчається згідно договору № 201556 від 14.08.2015 року. Вартість навчання згідно договору складе 32000,00. Згідно п. 5.5 Договору за 2015 рік донарахована інфляція в сумі 100,00 грн., а за 2016 рік інфляція склала 989,00 грн.. Вартість проживання в гуртожитку з вересня 2015 року по червень 2016 рік склала 3280,00 грн.. Вартість проживання в гуртожитку з вересня 2016 року по червень 2017 рік складає 4500,00 грн. Згідно довідки № 122 від 14.03.2017р. виданої ПСП «Плешкані», вбачається, що [PERSON] працює на даному підприємстві та займає посаду слюсара МТФ та отримував заробітну плату, за період з вересня 2016р. по лютий 2017р. у розмірі 14905,46 грн. Зокрема, ст. 199 СК України визначено, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до розяснень викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначені розміру аліментів на утримання сина сторін, що продовжує навчання, суд враховує відсутність інших утриманців у сторін, а також те, що дитина навчається на денній формі навчання. Крім того, суд враховує заперечення відповідача про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., оскільки відповідач [PERSON] працює в ПСП «Плешкані» на посаді слюсара МТФ та має стабільний дохід. Суд, вважає, що є можливим стягнути із відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи вище зазначене та беручи до уваги, що позивач [PERSON] не надала суду доказів, що вона вживала заходів щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача аліментів за минулий період на навчання сина відсутні. На підставі ст 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, стягує з відповідача на користь держави судовий збір 640,00 грн., від яких при подачі заяви був звільнений позивач.

Outcome: partial