Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у зв'язку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сім'ю. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що у зв'язку з тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, проживає окремо від нього й не підтримує подружніх відносин з травня 2016 року, а вжиті нею заходи для примирення в позасудовому порядку не дали позитивного результату. На примирення з метою зберегти сім'ю категорично не погоджується через постійні сварки та конфлікти в сім'ї, які виникають на ґрунті відсутності взаєморозуміння один з одним та у вирішенні побутових проблем сім'ї, в тому числі матеріального характеру. Спору про спільне сумісне майно подружжя, а також щодо утримання й визначення місця проживання неповнолітнього сина, який проживає з нею, не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач позов визнав у повному обсязі, на примирення з позивачкою не погоджується через відсутність взаєморозуміння один з одним, та пояснив, що можливість зберегти сім'ю вичерпано, оскільки вони з травня 2016 року разом не проживають, а подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Спору про спільне сумісне майно подружжя, утримання та визначення місця проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачкою, не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 28.09.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області за №69. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] (а.с.5). Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою (а.с.9). Спору щодо утримання та визначення місця проживання малолітньої дитини сторін та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя позивачка та відповідач не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка та відповідач не підтримують подружніх відносин та проживають окремо з травня 2016 року, не бажають примиритися і зберегти сім'ю, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у зв'язку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1). На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, ст.ст.212, 214 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved