Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Самолусківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області та просить визнати за нею: - право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на 1/5 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що в [ADDRESS] ; - право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на 1/5 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що в [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадкове майно їй було відмовлено, у зв`язку із не представленням правовстановлюючих документів на відповідні частки спадкового домоволодіння виданих на ім`я спадкодавців. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо разом з позовом подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов. Від Самолусківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області 21.09.2020 року надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутності, позовні вимоги визнають. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який поширюється з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 120 ЦК УРСР від 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної часткової власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті самі члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності всіх його членів. [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , 1891 року народження; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в рівних частках по 1/5 частки за кожним, як членам як членам колгоспного двору, належав житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджується випискою з погосподарської книги № 1 за 1991-1995 роки виданої 25.02.2020 року Самолусківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області за № 30 (а.с.18). За [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на 1/5 частку (за кожним) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , що стверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.07.2012 року виданого виконавчим комітетом Самолусківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області та копією Витягу про державну реєстрацію прав № 35185002 виданого 15.08.2012 року Гусятинським районним комунальним бюро технічної інвентаризації (а.с.26, 27). Із копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого Гусятинським районним комунальним бюро технічної інвентаризації, вбачається, що загальна площа будинковолодіння становить 116,8 м2, житлова - 61,8 м2 (а.с.25-29). Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами що по [ADDRESS] , станом на 26.02.2020 року становить 226300 грн., а 2/5 частин будинку - 90520 грн., що вбачається із висновку про вартість об`єкту нерухомого майна, складеного експертом-оцінювачем ФОП [PERSON] (а.с.22). [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого від 29.06.1994 року Самолусківською сільською Радою народних депутатів Гусятинського району Тернопільської області (а.с.13). Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі, і 1/5 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд що в [ADDRESS] . Відповідно до довідки Самолусківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 79 від 12.02.2020 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно проживала і була зареєстрована на день смерті в [ADDRESS] , та разом з нею за вказаною адресою: на день її смерті були зареєстровані та постійно проживали: чоловік - [PERSON] , 1960 року народження (з 1983 року по даний час); мама - [PERSON] , 1930 року народження (з 1930 року по [INFO] ); дочка - [PERSON] , 1983 року народження (з 1983 року по [INFO] ); бабка - [PERSON] , 1891 року народження (з 1891 року по [INFO] (а.с.8). Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00025568678 від 12.02.2020 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). [PERSON] 31.07.1982 року після реєстрації шлюбу з [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31.07.1982 року (а.с.16). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , яка 09.06.2006 року після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », що стверджується відповідними копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.1983 року виданого Самолусківською сільською Радою народних депутатів Гусятинського району Тернопільської області та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 14.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області (а.с.15,17). [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого від 18.07.1996 року Самолусківською сільською Радою народних депутатів Гусятинського району Тернопільської області (а.с.12). Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі, і 1/5 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд що в [ADDRESS] . Відповідно до довідки Самолусківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 80 від 25.02.2020 року, [PERSON] , 1891 року народження, яка померла [INFO] , дійсно проживала і була зареєстрована на день смерті в [ADDRESS] , та разом з нею за вказаною адресою: на день її смерті були зареєстровані та постійно проживали: зять дочки - [PERSON] , 1960 року народження (з 1983 року по даний час); дочка - [PERSON] , 1930 року народження (з 1930 року по [INFO] ); правнучка - [PERSON] , 1983 року народження (з 1983 року по [INFO] ) (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , якій 04.10.1977 року після реєстрації шлюбу з [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується відповідними копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 25.02.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Гусятинської райдержадміністрації Тернопільської області та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.02.1990 року відповідно (а.с.14,16). [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого від 01.06.2016 року Самолусківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.5). Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі, і 1/5 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд що в [ADDRESS] . Відповідно до довідки Самолусківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 79 від 25.02.2020 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно проживала і була зареєстрована на день смерті в [ADDRESS] , та разом з нею за вказаною адресою: на день її смерті були зареєстровані та постійно проживали: зять - [PERSON] , 1960 року народження (з 1983 року по даний час); внучка - [PERSON] , 1983 року народження (з 1983 року по [INFO] ) (а.с.7). Державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори в.о. державного нотаріуса Гусятинської державної нотаріальної контори Дідик І.О. 11.02.2020 року за № 72 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/5 частину житлового будинку, що належала [PERSON] на ім`я [PERSON] що стверджується записами в Свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 23.07.2012 року виданого виконавчим комітетом Самолусківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області та копією Витягу про державну реєстрацію прав № 35185002 виданого 15.08.2012 року Гусятинським районним комунальним бюро технічної інвентаризації (а.с.26, 27). [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла свій житловий будинок, господарські будівлі і все майно, що належатиме їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право - своїй внучці [PERSON] , що вбачається із копії заповіту від 26.02.1998 року, посвідченого секретарем виконкому Самолусківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за № 19. По даних виконавчого комітету Самолусківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області заповіт на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не змінено і не скасовано (а.с.10). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1276 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). [PERSON] звернулася до Гусятинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадкове майно, зокрема на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із не представленням правовстановлюючих документів на відповідну частку спадкового будинку на ім`я спадкодавців (а.с.19-21, 23-24,39). Оформити спадкування позивач [PERSON] не має змоги нотаріально, так як правовстановлюючі документи на відповідні частки спадкового майна, відсутні. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що зазначені обставини є перешкодою для набуття позивачем права власності на зазначене спадкове майно, позивач являється спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON] та за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та була спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в порядку спадкової трансмісії, можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтва про право на спадщину позивач немає, є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та на 1/5 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідач позовні вимоги визнає. Реалізувати спадкові права в позасудовому порядку позивач не може. Суд прийшов до висновку, що позивач є спадкоємцем за законом майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Її право на спадкове майно ніким не оспорюється. Обставин, які б вказували, що [PERSON] та [PERSON] при житті неправомірно набули або володіли по 1/5 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , в суді не встановлено. Враховуючи, що [PERSON] спадщину прийняла, відповідач позов визнає, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved