Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про витребування майна з чужого незаконного володіння. Під час судового розгляду [PERSON] збільшила позовні вимоги та просила визнати недійсною довіреність та витребувати майно з чужого незаконного володіння. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що [INFO] померла [PERSON]. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно заповіла [PERSON]. Проте 10.01.2012 року [PERSON] видала своєму племіннику [PERSON] довіреність для дарування або продажу [PERSON] житловий будинків [NUMBER] або [NUMBER] по [ADDRESS]. 18.04.2012 року [PERSON] подарував житловий будинок [NUMBER] по [ADDRESS] [PERSON]. 16.08.2012 року [PERSON] відмінила вказану довіреність. Однак [PERSON] не могла видати вказану довіреність, у зв'язку із тим, що вона не пересувалася, не могла бачити. У зв'язку із вказаним заповіт був підписаний та прочитаний в присутності свідків на дому [PERSON]. Факт того, що [PERSON] і. не мала наміру відчужувати майно на користь [PERSON] та [PERSON] є відміна заповіту від 10.01.2012 року, складеного на користь [PERSON], а також скасування довіреності, виданої на його ім'я. Крім того, довіреність на імя [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу [PERSON], не відповідає дійсності, оскільки через неможливість пересуватися та наявністю довіри до приватного нотаріуса Цюрупинського районного нотаріального округу [PERSON], всі документи були оформлені саме у вказаного нотаріуса. Тому просить визнати недійсною довіреність, посвідчену 18.04.2012 року за реєстровим № 609 приватним нотаріусом [PERSON], виданої на ім'я [PERSON], а також витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] житловий будинок [NUMBER], що розташований по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] позовні вимоги та пояснення, надані її представником, підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі та пояснила, що вона з [PERSON] в період з 10 березня 2013 року по 20 березня 2013 року здійснювала догляд за [PERSON], оскільки остання не могла піднятися з ліжка, у зв'язку із чим потребувала стороннього догляду. Вона не могла виїхати або вийти за двір, а тому скласти довіреність на ім'я [PERSON] в м. Херсоні [PERSON] фізично не мала змоги. Крім того, [PERSON] мав не лише довіреність, а й документи на житлові будинки та паспорт [PERSON]. За вказаними фактами [PERSON] ще за життя зверталася до Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області із відповідними заявами. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності в присутності її представника - адвоката [PERSON], позовні вимоги не визнає. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що померла [PERSON] могла самостійно пересуватися, що підтверджується показами свідків, які були допитані в судовому засіданні, та пересувалася самостійно до самої смерті. Щодо скасованого заповіту та довіреності на ім'я [PERSON] як підтвердження відсутності дійсної волі [PERSON] на вчинення одностороннього правочину - складання довіреності. Проте заповіти [PERSON] скасовувалися й раніше, й пізніше. Крім того, скасування довіреності влітку 2012 року не свідчить про відсутність волі померлої [PERSON] на її складання весною 2012 року. Заяви [PERSON] до міліції та прокуратури, не написані та не підписані особисто [PERSON], а складені позивачем від її імені, та при перевірці цих заяв в межах кримінального провадження було винесено постанову про закриття провадження, так як особисто [PERSON] при її допиті вказала, що для відчуження будинку [NUMBER] їздила до м. Херсон та підписала договір. Тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки довіреності від 18.04.2012 року за реєстровим № 609 не існує, а договір дарування не оскаржувався та підстав його недійсності не зазначалося, а будинок по [ADDRESS] на теперішній час рахується за позивачем та підстав для його витребування з незаконного володіння відповідача у позивача відсутні. Третя особа [PERSON] проти позовних заперечував та суду пояснив, що [PERSON] могла самостійно пересуватися, на автомобілі їздила до лікарні, на кладовище та до м. Херсона для оформлення довіреності на його ім'я. Так, дійсно [PERSON] мала проблеми із зором, тому довіреність була складена та підписана в присутності свідка [PERSON]. Щодо заяв до міліції, то вони не написані [PERSON], не підписані нею та датовані 21.08.2015 року. Крім того, [PERSON] ніколи не володіла та не користувалася житловим будинком [NUMBER] по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона допомагала [PERSON] за життя купівлею продуктів харчування та ліків. [PERSON] могла самостійно пересуватися, сама собі прала білизну. На великі відстані вона не ходила, проте якщо її відвозили, то вона могла поїхати на велику відстань. [PERSON] свідкові розповідала, що один будинок вона подарувала [PERSON] один будинок, той що без газу, а інший не встигла. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знає померлу [PERSON] років 12-15. Свідок допомагала померлій: купувала ліки, продукти харчування. Також померлій допомагав соціальний працівник, можливо ще хтось допомагав. [PERSON] до неї приходила самостійно, відстань приблизно 300 м, пропонувала за догляд за нею переписати все майно на свідка, проте вона відмовилася. [PERSON] завжди сама відкривала двері, самостійно могла пересуватися. Влітку 2013 року свідок уїхала. До цього часу [PERSON] сама пересувалася. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає [PERSON] з кінця літа 2012 року, останній допомагала по дому. До цього часу з [PERSON] вона не спілкувалася. Свідок пояснила, що [PERSON] могла сама пересуватися та робити хатні справи. Вона ніколи не бачила, щоб [PERSON] їздила до м. Херсона. Померла їй скаржилася, що в неї вкрали будинок, вказану обставину вона пов'язувала із [PERSON]. Щодо того, чи були у [PERSON] проблеми із зором вона нічого пояснити не може. Свідок [PERSON] суду пояснила, що померлу [PERSON] знає з 2007 року, коли купила житловий будинок навпроти. [PERSON] пересувалася по дворі, будинку без сторонньої допомоги. Лише останній місяць-два [PERSON] лежала в ліжку та не могла пересуватися. Свідок допомагала їй: готувала їсти, ходила за продуктами, прала. Також [PERSON] і. допомагав соціальний працівник. Щодо великих відстаней, то [PERSON] пересувалася на таксі. В березні 2012 року [PERSON] впала та сильно забилася, після чого вона не могла пересуватися та не виходила з будинку. [PERSON] за життя їй повідомила, що житловий будинок вона переписала на [PERSON]. Свідок [PERSON] суду пояснив, що померлу [PERSON] знає з 1971 року, вона є його тіткою. Після одруження зі [PERSON] вони проживали у неї та допомагали. Пізніше переїхали до с. В. копані та раз в місяць приїздили до [PERSON] і., привозили харчі, допомагали по дому. Остання могла самостійно за допомогою палиці пересуватися, хоча й погано бачила. У зв'язку із тим, що вона розуміла, що після її смерті почнуться сварки, то [PERSON] оформила у 2012 року на мене довіреність в м. Херсоні для можливості розпорядження її майном. [PERSON] не схотіла оформляти довіреність в м. Цюрупинськ у нотаріуса [PERSON], оскільки попередній її довіритель Брик є цивільним чоловіком нотаріуса [PERSON]. Оскільки [PERSON] погано бачила, то за його проханням довіреність було підписано іншою особою в її присутності. Після цього він зняв арешт з будинку [NUMBER] по [ADDRESS] та подарував його від імені [PERSON] вказаний житловий будинок [PERSON]. Через певний час [PERSON] вирішила скасувати заповіт та довіреність, які видані на його ім'я, проте вони продовжували спілкуватися до жовтня 2013 року. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона посвідчувала заповіти, які були складені [PERSON] у зв'язку із тим, що в неї не було дітей та кому глядіти, а вона потребувала догляду та шукала таку людину. Оскільки люди не могли виконати взяті на себе зобов'язання, [PERSON] скасовувала заповіти. Свідок пояснила, що тричі виїздила додому [PERSON] для оформлення документів, через поганий зір [PERSON] не завжди могла розписатися. У 2012 році за неї підписувалася інша особа. Під час складання одного із заповітів в реєстрі було видно, що [PERSON] подарувала житловий будинок, проте на запитання свідка останні пояснила, що нікуди вона не їздила та нічого не дарувала. Через певний час [PERSON] скасувала довіреність на ім'я [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належали два житлових будинки: [NUMBER] та [NUMBER], що розташовані по [ADDRESS]. 14.10.2013 року [PERSON] померла. На випадок своєї смерті вона склала заповіт від 06.08.2013 року, за реєстровим № 2188 приватним нотаріусом [PERSON], відповідно до якого все майно, яке б їй не належало та де б воно не знаходилося вона заповіла [PERSON]. Крім того, [PERSON] за життя надала [PERSON] довіреність, посвідчену 16.03.2012 року за реєстровим № 318 приватним нотаріусом [PERSON]. 18.04.2012 року [PERSON] від імені [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок [NUMBER], що розташований за адресою: [ADDRESS], про що було складено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим № 609. Ці обставини підтверджуються письмовими доказами, а саме копіями заповітів, договору дарування та іншими документами. Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ч. 3 ст. 202 ЦК України, одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] надала [PERSON] довіреність для здійснення останнім повноважень щодо дарування [PERSON] житлових будинків [NUMBER] та [NUMBER], що розташовані по [ADDRESS]. Позивачем та її представником у судовому засіданні не доведено, що вказана довіреність не відповідала волі померлої [PERSON] або була складена із порушенням інших вимог законодавства. Твердження про те, що остання пізніше скасувала вказану довіреність та заповіт на ім'я [PERSON] не є належним доказом на підтвердження не відповідності її волі, оскільки [PERSON] за життя декілька разів скасовувала різні заповіти, а з пояснень свідків вбачається, що остання шукала особу, яка її доглядатиме та через неналежний догляд скасовувала заповіти. Щодо заяв [PERSON] до Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області, то вони також не є належним доказом на підтвердження відсутності волевиявлення на надання довіреності на ім'я [PERSON], оскільки остання підтвердила, що дійсно їздила до м. Херсона саме для її оформлення. Крім того, згідно пояснень свідків [PERSON] могла самостійно пересуватися на невеликі відстані та на автомобілі їздити на великі відстані, що також спростовує пояснення позивача. Разом з тим, суд прийшов висновку, що позивач [PERSON] та її представник - [PERSON] у судовому засіданні та у позовній заяві просили скасувати довіреність, посвідчену 18.04.2012 року за реєстровим № 609 приватним нотаріусом [PERSON], та видану на ім'я [PERSON], проте доказів на підтвердження її існування вони у судове засідання не надали. Щодо визнання недійсної довіреності, посвідченої 16.03.2012 року за реєстровим № 318 приватним нотаріусом [PERSON], виданої на ім'я [PERSON], позивач та її представник у судовому засіданні позовних вимог не пред'являли. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, резолютивна частина рішення містить висновок суду по суті позовних вимог, тобто суд не може виходити з межі позовних вимог. У зв'язку із вищевикладеним, суд приходить висновку про необхідність у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійною довіреності необхідно відмовити. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Під час судового розгляду позивачем не доведено, що житловий будинок [NUMBER], що розташований по [ADDRESS] перебував або перебуває у володінні [PERSON], оскільки остання ніколи ним не володіла, відповідно до договору дарування [PERSON] було подаровано житловий будинок [NUMBER], що розташований за адресою: [ADDRESS], вказаний договір дарування є дійсним, питання про його недійсність у судовому засіданні не ставилося, тому суд приходить висновку, що право власності [PERSON] на житловий будинок [NUMBER], що розташований по [ADDRESS] не порушено, у зв'язку із чим його неможливо відновити. З вищевикладеного вбачається, що вимоги позивача [PERSON] є необґрунтованими, оскільки довіреності, посвідченої 18.04.2012 року за реєстровим № 609 приватним нотаріусом [PERSON], виданої на ім'я [PERSON] не існує, житловий будинок [NUMBER], що розташований по [ADDRESS] у володінні [PERSON] ніколи не перебував, у зв'язку із чим суд приходить висновку про необґрунтованість позовних вимог і в їх задоволенні відмовляє.

Outcome: dismissed