Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Моноліт» про визнання майнового права на квартиру, заборону здійснювати будь-які дії щодо квартири, зобов`язати відповідача виконати умови договору. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 21 березня 2008 року нею було укладено договір доручення №1716 з Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна Фірма «Моноліт», в особі директора цього товариства [PERSON] . На виконання умов вказаного договору, цього ж дня - 21.03.2008 року, вона сплатила на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 398960 (триста дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот шістдесят гривень) у т.ч. ПДВ 20% - 66 493 грн. з урахування 5% скидки за умови 100 відсоткової передоплати. Згідно цього договору, відповідач зобов`язався завершити будівництво будинку у першому кварталі 2010 року. Проте, у порушення вказаних положень договору доручення № 1716, до теперішнього часу Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Моноліт» будівництва вказаного будинку не закінчено, будинок не введено в експлуатацію, а відтак порушено право позивача як добросовісного інвестора. У зв`язку з цим позивач просить суду суд: - визнати за позивачем [PERSON] майнові права на об`єкт інвестування окремої частини нерухомого майна (квартири) за будівельним номером - 9 , розташованої на 3-му поверсі другої секції , загальною площею 79,2 кв. м. в будинку (будівельний [NUMBER]) в [ADDRESS] (сучасна назва Чорноморськ ) згідно до умов договору доручення № 1716 від 21.03.2008 року; - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна Фірма «Моноліт» виконати договір доручення № 1716 від 21 березня 2008 року в натурі та передати позивачу [PERSON] по акту приймання-передачі квартиру за будівельним номером - 9, розташованої на 3-му поверсі другої секції, загальною площею 79,2 кв. м . в будинку (будівельний [NUMBER]) в [ADDRESS] (теперішня назва [ADDRESS]) ; - заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Будівельна Фірма «Моноліт», код ЄДРПОУ 31428820, юридична адреса: вул. Паркова, 48, м.Чорноморськ, Одеська область, здійснювати без відома і згоди позивача [PERSON] будь-які дії відносно переоформлення (у тому числі відчуження, передачі у найм, передачі у заставу, обтяження іншим чином) щодо житлової квартири за будівельним номером - 9, розташованої на 3-му поверсі другої секції , загальною площею 79,2 кв. м . в будинку (будівельний [NUMBER]) в [ADDRESS] (теперішня назва [ADDRESS]) до належного оформлення за нею права власності на квартиру; - стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3989,00 грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали викладені в позовній заяві обставини та просили задовольнити заявлені вимоги. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не сповістив, відзив на позов не надав, та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до пункту 1.1 договору доручення № 1716 від 21 березня 2008 року,відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна Фірма «Моноліт» від імені позивача та за рахунок отриманих від неї коштів, зобов`язався організувати будівництво квартири (будівельний номер -9 ), розташованої на 3-му поверсі другої секції, загальною площею 79,2 кв.м. в будинку (будівельний [NUMBER]) в [ADDRESS] (теперішня назва - [ADDRESS]) . Згідно з пунктом 1.2 зазначеного договору позивач, як довіритель, має право на отримання вказаної квартири лише за умови 100 відсоткового фінансування будівництва квартири. Пунктом 4.1 цього договору передбачено, що повірений забезпечить будівництво вибраної позивачем квартири за 419958 (чотириста дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень), в тому числі ПДВ20% - 69 993 грн. Відповідно до п.4.2 цього договору за згодою повіреного, позивачем 21.03.2008 року внесено 398960 (триста дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот шістдесят гривень) у т.ч. ПДВ 20% - 66 493 грн. з урахування 5% скидки за умови 100 відсоткової передоплати. Позивач надала до суду оригінал квитанції № 142-0011/1, в якій зазначено: Платник - [PERSON] ) код платника [NUMBER] ); Одержувач - ТОВ БФ «Моноліт» ( код отримувача 31428820); Загальна сума платежу - 398 960 гривень; Призначення платежу - переказ готівки за будівництво житла згідно договору № 1716 від 21.03.2008 року, житловий будинок № 12 з урахуванням ПДВ - 66493,33 грн. (копія квитанції наявна в матеріалах справи). За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивачем у повному обсязі виконано умови договору доручення №1716 від 21 березня 2008 року щодо сплати грошового внеску на будівництво будинку. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а також має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового чи майнового права та інтересу. Станом на 23 травня 2018 року своє зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна Фірма «Моноліт» не виконало, житловий будинок ( будівельний [NUMBER]) в [ADDRESS] (теперішня назва [ADDRESS] ) в експлуатацію не введено. Договір доручення № 1716 від 21.03.2008 року фактично є договором інвестування грошових коштів позивача [PERSON] у будівництво квартири у будинку (будівельний адрес № 12 у 9 му мікрорайонні м.Іллічівська (теперішня назва [ADDRESS]). Згідно з частиною 5 статті 7, статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестиції відповідно до законодавчих актів України. Об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, а також майнові права. Виконання інвестиційних зобов`язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об`єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій спрямованих на виконання юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт. Розпорядження цими правами будь-ким крім особи інвестора, що вчинив дії щодо набуття права власності на об`єкт будівництва без його згоди, наприклад: передачу майнових прав у заставу, порушує права інвестора й не відповідає вимогам, передбачених також ч.2 ст.583 Цивільного кодексу України та ст. 5 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 Цивільного кодексу України не допускається одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі. Частина 1 статті 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у т. ч. гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріали і нематеріальні блага. Згідно ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, також майнові права та обов`язки. Пунктом 2 цієї статті встановлено, що майнові права є не споживною річчю. Таким чином, майнові права визнано речовими правами. Відповідно до ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які прав, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів) та права вимоги. Постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі № 6-168 цс12 зроблено висновок, що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майн як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яка засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Верховним Судом України за результатами спорів з приводу майнових прав ( справа №6-29429св09, 6-52229св10, 6-32594св10) вбачається, що майнові права, поряд з будь-якими рухомими, нерухомими речами, грошима, цінними паперами є об`єктами цивільного обороту. Враховуючи викладене,

Outcome: approved