Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третьої особи Марківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області, про стягнення боргу за договором позики, забезпеченої заставою. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла [PERSON] . Свідоцтвом про право на спадщину за законом, встановлено, що єдиним спадкоємцем померлої є її син [PERSON] , який спадщину прийняв. 21.05.2019р. позивач уклала договір позики, забезпеченої заставою зі [PERSON] . Предметом договору є надання позикодавцем позичальнику безпроцентної позики на суму 48\~500 грн. під заставу майнового права вимоги виплати недоотриманої пенсії [PERSON] , 1936 р.н., яка померла [INFO] та належить її сину спадкоємцю за законом [PERSON] , що зберігаються в Марківському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України Луганської області в розмірі 48425, 95 грн., належних спадкоємцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позичальник, в свою чергу, згідно з п.1.1 та 2.1.10 Договору зобов`язується повернути позикодавцеві запозичену суму позики шляхом передання її позичальником у готівковій формі одним платежем. У п.2.1.11 Договору вказується, що у випадку несплати позичальником основної суми з метою забезпечення повного виконання зобов`язання позичальник передає в заставу позикодавцю усі права на кошти, що зберігаються у Марківському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України Луганської області, правова природа яких є неодержана за життя пенсія, що належала, але не була отримана за життя матір`ю позичальника [PERSON] . В порушення умов договору на сьогоднішній день позичені гроші позикодавцю повернуті не були, що стало підставою для звернення за захистом порушеного права до суду. Таким чином, позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором позики, забезпеченої заставою від 21.05.2019 року, звернути стягнення на предмет застави, а саме майнові права на виплату недоотриманої пенсії [PERSON] , 1936 року народження, яка померла [INFO] та належить її сину спадкоємцю за законом [PERSON] , що зберігаються в Марківському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України Луганської області в розмірі 48425, 95 грн., належних спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2-353 від 09.04.2019р., посвідченого державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори м.Одеси Масловою М.В. по договору позики, забезпеченої заставою від 21.05.2019р., укладеного 21.05.2019р. між [PERSON] і [PERSON] шляхом переводу заставлених майнових прав за договором позики, забезпеченої заставою від 21.05.2019р. на [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судових засіданнях позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, в подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання якого розташоване на тимчасово окупованій території України, викликався до суду в порядку, визначеному ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тобто через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив від відповідача не надходив. Представник третьої особи Марківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області надав до суду відзив, в якому заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що в склад спадщини, яку отримав відповідач як позичальник по договору позики та як заставодавець входять не кошти як майно, а майнове право на їх отримання у Пенсійному фонді України. Доказів того, що на час укладання договору позики та на час розгляду даної справи, відповідач реалізував своє майнове право згідно свідоцтва на право на спадщину та отримав вказану суму позивачем не надано. Пенсійний фонд не визначений як боржник відповідача в Договорі позики та по справі не надано доказів, що відповідач повідомив управління як боржника про здійснену заставу прав. Отже, вважають позовні вимоги такими, що не відповідають наявним у позивача правам, згідно Договору позики та положень норм ЗУ «Про заставу». У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що 21.05.2019р., між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, забезпеченої заставою (а.с.10-11) Відповідно до п.п.1.1 даного договору, позикодавець передає позичальникові безпроцентну позику на суму 48500 грн., а останній зобов`язується повернути позику в строк до 21.05.2020р. однією сумою. Згідно п.1.2 заставою виступає майнове право вимоги виплати недоотриманої пенсії [PERSON] , 1936 р.н., яка померла [INFO] та належить її сину спадкоємцю за законом [PERSON] (відповідачу), що зберігаються в Марківському об`єднаному управління пенсійного фонду України Луганської області в розмірі 48425, 95 грн., належних спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №2-353 від 09.04.2019р., посвідченим державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори м.Одеса Масловою М.В. Згідно п.2.1.2 Договору, до обов`язків позичальника-заставодавця входить повідомлення свого боржника Марківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області про здійснену заставу прав. Пунктом 4 Договору, сторони домовились про те, що місцем виконання договору є с.Крижанівка Лиманського району Одеської області У п.2.1.11 Договору вказується, що у випадку несплати позичальником основної суми з метою забезпечення повного виконання зобов`язання позичальник передає в заставу позикодавцю усі права на кошти, що зберігаються у Марківському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України Луганської області, правова природа яких є неодержана за дні життя пенсія, що належала, але не була отримана за життя спадкодавцем матір`ю позичальника [PERSON] . Підписанням даного договору Позичальник засвідчує, що право на отримання грошей в порядку спадкування засвідчено державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори м.Одеса Масловою М.В., ніким не оскаржене та чинне. Допитані в судовому засіданні свідки, [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт укладення між [PERSON] та [PERSON] договору позики, забезпеченої заставою від 21.05.2019р. У свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого на імя спадкоємця [PERSON] після смерті [PERSON] , копія якого долучена до позовної заяви вказано, що спадщина на яку видано свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії з нарахованими відсотками, індексаціями та компенсаціями, що зберігаються у Марківському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України Луганської області, сума недоотриманої пенсії складає 48425, 95 грн., належних спадкодавцю на підставі довідки №1258/02.2/74, виданої Марківським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України Луганської області від 21.02.2019р. (а.с.8). Відповідно\~до ст.13 Закону України «Про заставу»,\~договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. Згідно ст. 17 ЗУ «Про заставу», заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Статтею 20 ЗУ «Про заставу» встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Згідно ст. 49 ЗУ «Про заставу», заставодавець може укласти договір застави як належних йому на момент укладення договору прав вимоги по зобов`язаннях, в яких він є кредитором, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. У договорі застави прав повинна бути вказана особа, яка є боржником по відношенню до заставодавця. Заставодавець зобов`язаний повідомити свого боржника про здійснену заставу прав. Строкове право вимоги, яке належить заставодавцю - кредитору може бути предметом застави тільки до закінчення строку його дії. У договорі застави прав, які не мають грошової оцінки, вартість предмета застави визначається угодою сторін. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про заставу», при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права, або в інший спосіб, незаборонений законом, у тому числі шляхом продажу права вимоги третій особі. Заставодержатель набуває право вимагати в судовому порядку переводу на нього заставленого права в момент виникнення права звернення стягнення на предмет застави. Разом із цим,\~ЦК України\~у ст.ст.3,\~6,\~203,\~626,\~627\~визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів. Відповідно до ч.1\~ст.626 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1\~ст.628 ЦК України\~передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Розкриваючи зміст засади свободи договору у статтях\~6,\~627 ЦК України\~визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Умови укладеного між сторонами договору є обов`язковими для його сторін та їх правонаступників. Договір позики, має пункти що регулюють відносини між сторонами щодо забезпечення грошового зобов`язання заставою. Суд вважає, що п. 1.2 Договору не відповідає фактичним правам позичальника на предмет застави вище зазначеним положенням\~Закону України «Про заставу» Згідно змісту Свідоцтва на право на спадщину, виданого відповідачу, вбачається, що спадщина складається з недоотриманої померлій суми коштів, що знаходяться у Марківському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України Луганської області. Виходячи з наведеного суд визнає, що в склад спадщини, яку отримав відповідач як позичальник по Договору Позики та як заставодавець входять не кошти як майно, а майнове право на їх отримання. Доказів того, що на час укладення Договору позики та на час розгляду даної справи, відповідач реалізував (чи не реалізував) своє майнове право згідно Свідоцтва на право на спадщину та отримав вказану суму 48425,95 грн. позивачем не надано. При цьому у справі не надано доказів, що відповідач виконав зобов`язання по повідомленню Управління про здійснену заставу прав. Відповідне управління пенсійного фонду не було стороною договору позики, забезпеченої заставою, укладеного між позивачем та відповідачем, тому викликає сумніви яким чином в договорі між фізичними особами, державний орган виконавчої влади юридична особа (п.2.1.2 та п.2.1.8 Договору) визначено в якості боржника. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними та не відповідають наявним у позивача правам згідно Договору позики та положень норм\~Закону України «Про заставу», а тому не підлягають задоволенню. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволенню не підлягає, судовий збір не відшкодовується.

Outcome: dismissed