Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідач про стягнення 3 % річних та\~\~інфляційних втрат за час виконання рішення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.02.20112 року Галицький районний суд м.Львова ухвалив рішення у справі № 2-1911/11, яким вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 86333,89 грн., що станом на 15.03.2011 року за офіційним курсом НБУ становило 10880,00 доларів США, 10995,15 грн. інфляційних витрат та 3683,12 грн. відсотків річних. На виконання рішення, яке набрало законної сили судом видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження № 43252846. Протягом виконання рішення суду [PERSON] не отримала жодних коштів у якості погашення заборгованості. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин\~\~сторін договору, не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою ст.625 ЦК України. Оскільки мало місце несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань, встановлене рішенням Галицького районного суду м.Львова, посилаючись на приписи ст.625 ЦК України підлягають стягненню з відповідача інфляційні втрати та 3 % річних за час виконання рішення. Просила позов задовольнити та стягнути 70717,00 грн. за невиконання грошового зобовязання та судовий збір. В ході судового розгляду справи, позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за грошовим зобовязанням та остаточно просить стягнути з [PERSON] суму основного боргу в розмірі 134104,64 грн.; витрати на сплату судового збору в розмірі 1976,20 грн.; моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн.; витрати на сплату судового збору за моральну шкоду в розмірі 200,00 грн.; а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 12403,74 та інфляційні втрати в розмірі 51112,15 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений\~\~законами\~\~України. Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 01.02.2012 року Галицький районний суд м.Львова ухвалив рішення, яким вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 86333,89 грн., що станом на 15.03.2011 року за офіційним курсом НБУ становило 10880,00 доларів США, 10995,15 грн. інфляційних витрат та 3683,12 грн. відсотків річних. На виконання рішення, яке набрало законної сили судом видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження № 43252846. Протягом виконання рішення суду позивач [PERSON] не отримала жодних коштів у якості погашення заборгованості. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин\~\~сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою ст.625 ЦК України. Оскільки мало місце несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань, встановлене рішенням Галицького районного суду м.Львова, позивач з посиланням на приписи ст.625 ЦК України звернулася з позовом до суду про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних. Частиною другою ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Наявність судового рішення про\~задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання\~залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів від інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Так як відповідач умов договору не виконав, станом на час розгляду справи, сума основного боргу складає 134104,64 грн.; витрати на сплату судового збору в розмірі 1976,20 грн.; моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн.; витрати на сплату судового збору за моральну шкоду в розмірі 200,00 грн.; а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 12403,74 та інфляційні втрати в розмірі 51112,15 грн. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Outcome: approved