Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади м.Прилуки Чернігівської області в особі Прилуцької міської ради про встановлення факту постійного проживання її покійного сина [PERSON] разом із спадкодавицею [PERSON] на день її смерті 18.10.2001 року та про визнання за нею права власності на квартиру №12 в будинку №335/3, що знаходиться по вул.Київська в м.Прилуки Чернігівської області, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог вона посилається на ті обставини, що вказана вище квартира за життя належала [PERSON], яка склала заповіт на ім'я сина позивачки [PERSON], так як за життя він доглядав за нею, проживав разом, як на день її смерті, так і після цього, тому фактично вступив у спадщину шляхом володіння та управління спадковим майном, однак документально не оформив своє право власності на згадану квартиру. 04.01.2016 року помер [PERSON], а позивачка як єдиний спадкоємець першої черги після його смерті, не може нині отримати право власності на спірну квартиру у позасудовому порядку, саме тому і звернулася до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити, пояснивши, що [PERSON] дійсно заповіла свою квартиру [PERSON], який фактично вступив у спадщину, але юридично цього не зробив, тому нині у позивачки і виникли труднощі з документальним оформленням вказаної квартири. Представник відповідача до суду не зявився, але подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог (а.с.35). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] разом зі своєю матір'ю почали проживати з [PERSON] ще задовго до її смерті, оскільки за станом здоров'я вона потребувала сторонньої допомоги, а вони здійснювали догляд за нею, проживали разом з нею у спірній квартирі як на момент її смерті 18.10.2001 року, так і після того. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, а також покази свідків, дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІ-ЕЛ №374654, виданого 26.10.1983 року міськвідділои ЗАГС м.Прилуки Чернігівської області, він народився 03.07.1979 року і його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно з копією заповіту серії ААЕ №949597 від 01.04.1997 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.7). З копій свідоцтв про смерть: серії І-ЕЛ № 130645 від 19.10.2001 року та серії І-ЕЛ №267282 від 05.01.2016 року, вбачається, що [PERSON] померла 18.10.2001 року, а [PERSON] - 04.01.2016 року (а.с.8-9). Відповідно до копії ордеру № 4628 серії А від 30.07.1986 року та копії свідоцтва про право власності на житло від 12.07.1996 року квартира №12 у будинку №335/3, що знаходиться по вул.Київська (колишня - Леніна) в м.Прилуках Чернігівської області, дійсно належала на праві приватної власності [PERSON] (а.с.6), що також підтверджується довідкою №208, виданою 11.02.2016 року КП «Прилуцьким МБТІ» (а.с.14). Однак з копії технічного паспорта (а.с.11-13) вбачається, що обєкт нерухомості, а саме: квартира №12, яка знаходиться за адресою: вул.Київська, 335/3, м.Прилуки, Чернігівська область, загальною площею 16,2 м? та житловою площею 16,2 м?, яка позначена на схемі літерою А-2, на даний час значиться не зареєстрованим. Згідно з довідками №569/01-16 та №570/01-16 від 27.02.2016 року, виданими Прилуцькою міською держаною нотконторою, спадкові справи після смерті [PERSON], який помер 04.01.2016 року, та після смерті [PERSON], яка померла, 18.10.2001 року не заводились та спадкоємці з заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину не зверталися (а.с.26,29), що також підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с.27, 30). Довідкою ПАТ «Чернігівобленерго» по особовому рахунку №7/68 (споживач [PERSON]) засвідчено той факт, що за спожиту спірною квартирою електричну енергію за період з березня 2013 року по березень 2016 року було сплачено 477 грн 98 коп. (а.с.44). Частиною 2 ст.256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинені особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року, чинного на момент смерті [PERSON], закріплено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно зі ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] на день смерті своєї спадкодавці [PERSON] проживав разом нею за адресою: вул.Київська, буд.335/3, кв.12, м.Прилуки, Чернігівської області, та продовжував проживати у цій квартирі до дня своєї смерті 04.01.2016 року, сплачуючи всі комунальні послуги за користування нею, то згідно з чинним на той час цивільним законодавством він фактично вступив в управління та володіння належним покійній спадковим майном, як єдиний спадкоємець за заповітом. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. А відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.З ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Тож, у судовому засіданні було беззаперечно встановлено той факт, що покійний син позивачки належним чином прийняв залишену йому заповітом у спадок квартиру №12 в буд.335/3 по вул.Київській в м.Прилуках після смерті [PERSON], а позивачка, в свою чергу, прийняла її в порядку спадкування за законом вже після смерті свого сина, який помер 04.01.2016 року. На підставі наведеного та ст.524, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.256, 321, 328, 1216-1218, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved