Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що її батьки [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, проживали у належному їм житловому будинку по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняв її батько [PERSON] . Після смерті батька [INFO] відкрилася спадщина зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , а також на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , останній будинок батько успадкував після своє сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформив спадкових прав. За життя [PERSON] склав заповіт, у якому заповів усе своє майно позивачу. Вказуючи, що вона є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтв про право на спадщину на житлові будинки в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, просить визнати за нею право власності на вищевказані житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилась, представник позивача подав заяву, в якій вказує, що позов підтримує, просить розглядати справу без його участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу). Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с. 8-9, 17). Спадщину після смерті останньої прийняв її чоловік [PERSON] , та йому видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належне спадкодавцю майно, яке складається із майнового паю земельних ділянок (а.с. 7, 25, 28). Батько позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8-9, 18). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1951 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у якому він проживав, та на житловий будинок, збудований у 1953 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , якого успадкував після своє сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформив спадкових прав (а.с. 6, 14, 16, 55, 63, 66). Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 19-20, 22-23, 55). За життя [PERSON] 19.09.2002 р. склав заповіт, яким все належне йому майно заповів позивачу, заповіт не змінений і не відмінений (а.с. 15). Позивач прийняла спадщину після батька (а.с. 22-23, 26), отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (а.с. 29). Постановою нотаріуса від 09.08.2021 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 49). Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає. Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкових справ № 55/2002 до майна померлої [PERSON] (а.с. 89-96) та № 294/2009 до майна померлого [PERSON] (а.с. 67-80), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] , немає, інше майно після смерті [PERSON] також успадкувала позивач. Враховуючи, що за життя в спадкодавця правовстановлюючих документів на житлові будинки не було, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житлові будинки неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved