Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач життям дитини не цікавиться, аліментів на утримання дитини за рішенням суду не сплачує, не виявляє жодного бажання спілкуватися із нею та приймати участь в її вихованні. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з наведених в ньому підстав, просили задовольнити. З урахуванням віку та обставин справи малолітня [PERSON] в судове засідання не викликалася. Відповідач у судове засідання не з'явився, за місцем реєстрації не проживає, в теперішній час перебуває в м. Калуга Російської Федерації. Надіслав до суду заяву, підпис на якій засвідчено нотаріусом нотаріального округу міста Калуга Жанжаровою С.В., в якій зазначається, що позовні вимоги та доводи позову він визнає та просить позов задовольнити. Представник служби у справах дітей виконкому Новокаховської міської ради Херсонської області Харченко О.А. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та з урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин вважає за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Представник служби у справах дітей виконкому Корабельної районної у м. Херсоні ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника служби. 14.09.2018 року до суду надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON]. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 30.05.2013 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 27.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 208, розірвано. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.11.2012 року з [PERSON] присуджено до стягнення на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 05.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні в Суворовському районному відділі ДВС м. Херсон та згідно Довідки-розрахунку №12 від 16.01.2018 року аліменти боржником не сплачуються, загальна заборгованість станом на 01.01.2018 року складає 25135,49 грн.. В судовому засіданні також встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], постійно проживає в [ADDRESS] з матір'ю, перебуває на обліку Херсонській міській клінічній лікарні «Тропіних», має задовільний стан здоров'я, відвідувала ясла-садок №41. При цьому, батько дівчинки з 2012 року в [ADDRESS] не проживає, участі у вихованні доньки не приймає, з дошкільним закладом у питаннях розвитку, виховання та навчання дітей не співпрацює та жодного разу не з'являвся, здоров'ям дитини не опікується. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надали аналогічні пояснення про те, що вини є хрещеними батьками [PERSON]. У 2012 році батько дівчинки залишив сім'ю і з цього часу він жодного разу не з'являвся, життям дівчинки не цікавиться, з нею не спілкується та матеріально не забезпечує. [PERSON] залишилась проживати з матір'ю, їй створені належні умови для проживання, виховання, отримання освіти та розвитку здібностей. Виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради 14.09.2018 року надав висновок, відповідно до якого орган опіки та піклування Корабельної районної у м. Херсоні ради, діючи в інтересах дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст. 142 Сімейного кодексу України). Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності з ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 вказаної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального само усвідомлювання, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу тощо. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно ухиляється від виховання його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки залишив її у піврічному віці і з цього часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує матеріально, не цікавиться розвитком та здоров'ям, не забезпечує їй необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з нею та не виявляє до доньки будь-якого інтересу, а тому суд вважає за необхідне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved