Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення завдатку та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.03.2014 р. позивачка та відповідачка, домовились про продаж частини житлового будинку по провул. К. Марка, 51/2 в м. Фастові. У цей же день з метою забезпечення виконання умов договору купівлі-продажу позивачкою передано відповідачці завдаток у розмірі 1000 дол. США. На підтвердження отримання вказаних коштів відповідачка надала позивачці власноручно написану нею розписку, згідно якої відповідачка взяла на себе зобовязання продати позивачці частину житлового будинку. Також, в зазначеній розписці вказано термін 01.05.2014 р., який і є терміном виконання зобовязання. Представник позивачки позовні вимоги суду пояснила аналогічні викладені в позовній заяві, підтримала просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилась, про місце, дату і час розгляду справи повідомлена судом належним чином. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.03.2014 р. позивачка та відповідачка, домовились про продаж частини житлового будинку по провул. К. Марка, 51/2 в м. Фастові. У цей же день з метою забезпечення виконання умов договору купівлі-продажу позивачкою передано відповідачці завдаток у розмірі 1000 доларів США. На підтвердження отримання вказаних коштів відповідачка надала позивачці власноручно написану нею розписку, згідно якої відповідачка взяла на себе зобовязання продати позивачці частину житлового будинку. Також, в зазначеній розписці вказано термін 01.05.2014 р., який і є терміном виконання зобовязання. Судом також встановлено, що відповідачкою до даного часу не передано оригінали необхідних документів для оформлення договору купівлі-продажу, внаслідок чого договір купівлі-продажу неукладений з вини відповідачки і не посвідчений у передбачений законом порядку. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що саме відповідачкою порушено зобовязання щодо продажу будинку. Згідно ст. 571 ЦК України якщо порушення зобовязання сталось з вини кредитора, він зобовязання повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Відповідно до п. 2 цієї ж статті сторона, винна у порушенні зобовязання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір завдатку, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Згідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що оскільки саме з вини відповідачки договір купівлі-продажу укладено не було, тому у відповідності до вимог ст. 570 ЦК з неї на користь позивачки повинно бути стягнуто 1000 дол. США, що в еквіваленті становить 11712, 30 грн., а також додаткову грошову суму в розмірі 1000 доларів США, що в еквіваленті становить 11712, 30 грн., (курс долара станом на 08.07.2014 р.), разом 23424 грн. 60 коп., що еквівалентно 2000 доларів США по курсу НБУ. Суд враховує, що не укладення договору купівлі-продажу призвело до понесення позивачкою втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань і переживань, проб лематизації їхнього життя, порушення нормальних життєвих звязків і звичок, зявлення почуття скривдженої гідності, зниження самооцінки і впевненості в своїх силах, порушення образу соціально шанованих особистостей. Ситуація, що склалась, виникла незалежно від волевиявлення [PERSON], продовжується тривалий період в перебігу якого обумовила необхідність нераціональних затрат часу на переборювання її наслідків, потребує постійної уваги і притягнення фізичних та душевних ресурсів на її вирішення. На підставі чого та з врахуванням вимог розумності і справедливості суд вважає розмір моральної шкоди обґрунтованим в сумі 2000 грн. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди „...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 3, 11, 23, 547, 570, 571 ЦК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

Outcome: approved