Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що житловий будинок № 15 по вул. Садова в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала [PERSON], яка померла 4 березня 2000 року. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа. Вона (позивач) не може підтвердити родинні відносини з [PERSON], як між дочкою та матірю, в звязку з тим, що свідоцтво про її (позивача) народження не збереглося, актовий запис про народження не виявлено. [PERSON] просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 15 по вул. Садова в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] та встановити факт, що [PERSON] була її рідною матірю. В судове засідання позивач не зявилася. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просив їх задовольнити. В судове засідання представник Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада позовні вимоги [PERSON] визнає, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що дорбре знали покійну [PERSON], яка була рідною матірю [PERSON]. Суд розглядає справу у відсутності представника Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області за наявними у справі доказами. Вислухавши поясненння представника позивача, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 15 по вул. Садова в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала [PERSON], що підтверджується довідками виконавчого комітету Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 268 від 31 березня 2016 року та № 278 від 12 квітня 2016 року (а.с. 8; 9). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, [PERSON] належав в цілому житловий будинок № 15 по вул. Садова в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області, як єдиному члену колишнього колгоспного двору. [PERSON] за життя не зареєструвала у встановленому порядку право власності на належний їй житловий будинок. З копії свідоцтва про смерть (а.с. 6) вбачається, що [PERSON] померла 4 березня 2000 року. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 1996 року [PERSON] склала заповіт, яким свій будинок з надвірними будівлями і все майно, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 7). Заповіт не змінений і не відмінений, що підтверджується відміткою секретаря виконкому Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 13 грудня 2011 року. [PERSON] в силу ст. 534 ЦК УРСР має право на спадкування після смерті [PERSON], прийняла спадщину після смерті останньої. В судовому засіданні встановлено, що 5 січня 2012 року Носівською районною державною нотаріальною конторою Чернігівської області було заведено спадкову справу щодо майна померлої [PERSON] за № 9/2012, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 6 травня 2016 року (а.с. 26). З копії спадкової справи № 9/2012 до майна померлої 4 березня 2000 року [PERSON] (а.с. 30-31) вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину, подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори № 654/02-31 від 14 квітня 2016 року (а.с. 15). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 15 по вул. Садова в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 10-14). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на житловий будинок № 15 по вул. Садова в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не може підтвердити родинні відносини з [PERSON], як між дочкою та матірю, в звязку з тим, що свідоцтво про її народження не збереглося, в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського РУЮ у Чернігівській області та Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис про народження [PERSON] по с. Адамівка Носівського району Чернігівської області не виявлено, що підтверджується повідомленням відділу ДРАЦС Носівського РУЮ у Чернігівській області (а.с. 16). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення цього факту необхідне [PERSON] для звільнення від оподаткування успадкованих нею після смерті [PERSON] обєктів спадщини. Добуті по справі докази суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують те, що померла [PERSON] була рідною матірю позивача, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Outcome: approved