Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних. Зазначала, що 16.02.2018 о 01 год. 30 хв. в м. Полтава відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Фольксваген Гольф», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Фольксваген Пасат», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який на праві власності належить [PERSON] . У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено її автомобіль. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Полтава від 27.02.2018 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правові відповідальність [PERSON] була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» № АМ/1191180 від 27.11.2017. 26.03.2018 року вона звернулася до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до листа від 10.04.2018 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відмовило їй у виплаті страхового відшкодування. Не погоджуючись з відмовою у виплаті страхового відшкодування вона звернулася до суду позовом про стягнення страхового відшкодування. Згідно з рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2019 стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на її користь страхове відшкодування в розмірі 64 173,27 грн. та судовий збір в розмірі 704,80 грн., що разом становить 64 878,07 грн. Таким чином, виплата страхового відшкодування у розмірі 64 173,27 грн. була здійснена з простроченням у 505 днів. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на її користь пеню в розмірі 22 413,07 грн., 3 % річних в розмірі 2 663,63 грн. та інфляційні в розмірі 7251,58 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у заяві просив розглядати справу за його відсутності та вказав на те, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 16.02.2018 о 01 год. 30 хв. в м. Полтава відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Фольксваген Гольф», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Фольксваген Пасат», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який на праві власності належить [PERSON] (а.с. 8). У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2019 позов [PERSON] до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування - задвоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 64 173,27 грн. та судовий збір в розмірі 704,80 грн. У задоволенні решти вимог - відмовлено (а.с. 8-15). Зі змісту рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.04.2019 вбачається те, що [PERSON] звернулася до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування 26.03.2018. Однак, листом від 10.04.2018 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на відсутність для цього законних підстав. У серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування. Відповідно до абз. 1-3 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно з п. 36.7 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. Оскільки заяву про страхове відшкодування було подано 26.03.2018, страховиком її було отримано 29.03.2018, відповідач мав здійснити виплату страхового відшкодування не пізніше 27.06.2018. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» прострочило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 64 173,27 грн. на 505 дні (з 28.06.2018 по 15.11.2019). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно з ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до ст. 652 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ураховуючи те, що відмова ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у виплаті позивачу страхового відшкодування є незаконною, а тому прострочення виникло з моменту подання позивачем заяви про отримання страхового відшкодування - 26.03.2018, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] підлягає стягненню 768, 40 грн. судового збору. Крім того, позивач у позовній заяві просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10200 грн. Судом установлено, що 23.04.2018 між [PERSON] (замовник) та адвокатом Конюшко Д.Б. (страховий юрист) було укладено договір про надання юридичних послуг № 25/04/15-ЮП/IL (а.с. 19-21). Відповідно до п. 1. Договору Замовник замовляє, а Страховий юрист бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу у в обсязі (об`ємах та кількості) та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язуються оплатити юристу надані послуги на умовах цього Договору. Замовник доручає та оплачує, а Страховий юрист бере на себе зобов`язання представляти інтереси Замовника у всіх державних та інших підприємствах, установах, організаціях, в тому числі у органах внутрішніх справ, структурних підрозділах прокуратури України та інших правоохоронних органах, в органах державної виконавчої служби, а також вести від імені Замовника справи у всіх судових установах України з усіма правами, наданими законом позивачу, скаржнику, відповідачу, третій та зацікавленій особі, підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, стягувану або боржнику, свідку, захищати інтереси Замовника у цивільних, адміністративних та кримінальних справах, в тому числі під час досудового слідства та судового розгляду, справах про адміністративні правопорушення, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед будь-якими фізичними та юридичними особами для чого надає йому право: подана від мого імені будь-які заяви в тому числі позовні заяви, знайомитись з матеріалами справи, робити з них копії, прослуховувати фіксацій судового процесу, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності або неповноти, одержувати копії рішень, постанов та ухвал суду, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, ставити питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати клопотання, заяви, подавати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають під час судового розгляду, заперечувати проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, змінювати підстави та предмет позову. Як вбачається з акту виконаних робіт № 1 від 15.11.2019 страховий юрист виконав, а замовник прийняв та оплатив юридичні послуги, а саме: юридична консультація (0,5 год. - 500 грн.); вивчення документів замовника (1 год. - 1000 грн.); направлення адвокатського запиту (1 год. - 1000 грн.); складання та подання позовної заяви (4 год. - 4000 грн.); участь у судовому засіданні (2 судодні - 2700 грн.); складання та подання заяви про видачу виконавчого листа (0,5 год. -500 грн.); складання подання до приватного виконавця (0,5 год. - 500 грн.), а всього сплачено 10 200 грн. (а.с. 17). На підтвердження сплати зазначених сум надано квитанцію до прибуткового касового ордера серії 12 АААМ від 15.11.2019 (а.с. 18). Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Ураховуючи те, що позивачем надано суду обгрунтований розрахунок суми витрат, понесених на правову допомогу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з позивача 10200 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved