Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем померлої [INFO] матері [PERSON] , та померлого [INFO] батька [PERSON] . Зазначає, що спадкове майно складається з житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , який згідно виписки з погосподарської книги належав її батьку як голові домогосподарства. На день смерті батька разом з ним у будинку проживала його дружина [PERSON] , а на день її смерті разом з нею фактично без реєстрації проживала вона, її донька. Спадковим майном, що залишилося після смерті матері є житловий будинок, який знаходиться у [ADDRESS] , який вона у свою чергу успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] . Заявник вказує, що звернувшись до нотаріальної контори, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснено необхідність звернення до суду з даною заявою. За життя мати заповіт не складала, однак вона прийняла за нею спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем, вела спільне господарство, та є спадкоємцем першої черги за законом. Визнання вказаного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, а тому просить заяву задовольнити.\~ У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Бойко Б.Б. вимоги заяви підтримали у повному обсязі та просили таку задовольнити. Представники заінтересованих осіб Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та Перечинської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилися, подавали суду заяви про розгляд справи без участі їх представників. Допитані у судовому засіданні в якості свідків рідна сестра заявника [PERSON] , а також сусіди [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт постійного проживання заявника [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] протягом тривалого часу, в тому числі і на момент смерті останньої. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] [PERSON] , а [INFO] померла її мати [PERSON] , про що свідчать відповідні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , видані виконавчим комітетом Новоселицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 27 грудня 2011 року, актовий запис № 09, та 28 вересня 2015 року, актовий запис № 04. Також встановлено, що за даними погосподарських книг на 1991-1995 роки (об`єкт погосподарського обліку № 9) та на 2011-2015 роки, головою домогосподарства [ADDRESS] був [PERSON] , який помер [INFO] , що стверджується копіями довідки Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 48 від 02 березня 2021 року та випискою з погосподарської книги від 02 березня 2021 року № 49. На день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] проживала [PERSON] , яка померла [INFO] , що доводиться копією довідки Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 47 від 02 березня 2021 року. Крім цього довідками Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 64, 65 від 02 березня 2021 року підтверджується, що посвідчення заповіту ні від [PERSON] , який помер [INFO] , ні від [PERSON] , яка померла [INFO] , не було. В той же час на підставі погосподарської книги № 1 на 2011-2015 роки довідкою Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області від 02 березня 2021 року № 46 стверджується, що заявник [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживала з мамою [PERSON] , яка померла [INFO] , у будинку [ADDRESS] .\~ Відповідно до ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст. 1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст. 1268, 1269, 1270, 1296, 1298 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У даному випадку за відсутності інших спадкоємців із заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, не вбачається спору про право, а тому така заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження. Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. З огляду на наведені вище докази, суд вважає доведеним факт того, що заявник [PERSON] на момент відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник та її представник, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що її вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved