Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила\~визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 43 по вул. Ткачівській в м. Харкові. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що є власником житлового будинку № 43 по вул. Ткачівській в м. Харкові. У вказаному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON], який з грудня 2016 року по теперішній час за вказаною адресою не мешкає, участі в утриманні житлового будинку не приймає, за комунальні послуги не сплачує, що підтверджується відповідними доказами. В судовому\~засіданні [PERSON]\~позовні вимоги\~підтримала в\~повному обсязі\~з підстав,\~зазначених у\~позові,\~просила їх\~задовольнити та\~пояснила,\~що є\~власницею будинку\~№ 43\~по вул.\~Ткачівській в\~м.\~Харкові,\~в якому\~разом з\~нею зареєстровано\~місце проживання\~її сина\~-\~[PERSON].\~Позивач вказала,\~що протягом\~шести років\~з сином\~не спілкується,\~через друга\~їй відомо,\~що два\~роки тому\~син виїхав\~мешкати в\~Росію. Також зазначила, що жодного дня [PERSON] за вказаною адресою не мешкав, а тільки іноді приходив, за комунальні послуги не сплачував, особисті речі останнього в будинку відсутні. Реєстрація сина у будинку заважає їй скористатися наданою державою соціальною послугою у вигляді субсидії. Проти вирішення\~справи шляхом\~ухвалення заочного\~рішення позивач не заперечувала. В судове засідання [PERSON], належним чином\~повідомлений про\~час та\~місце розгляду\~справи, не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. З огляду на положення ст. 280 ЦПК України,\~судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 08 травня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 січня 2014 року, виданого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON], [PERSON] є власницею житлового будинку № 43 по вул. Ткачівській в м. Харкові. Відповідно до Інформаційних довідок з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 18 липня 2018 року та 15 жовтня 2018 року, а також відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 13 листопада 2018 року, місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою: [INFO]. Висновком начальника сектору превенції Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції [PERSON] від 14 липня 2018 року встановлено, що під час виконання матеріалу опитано [PERSON], яка пояснила, що мешкає за адресою: м. Харків, вул. Ткачівська, буд. 43, її син - [PERSON] з грудня 2016 року за вказаною адресою не проживає, оскільки виїхав до Російської Федерації на постійне місце мешкання. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON]. Відповідач мешкав у спірному будинку півтора-два роки тому. Зі слів [PERSON] їй відомо, що син уїхав. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON]. Відповідач не мешкає за місцем реєстрації два роки, до того часу проживав разом з родиною. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги наявний в матеріалах справи Акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 27 липня 2018 року, оскільки він не завірений належним чином, тобто є доказом, одержаним з порушенням порядку, встановленого законом. За приписами ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 405\~ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно статей 64, 156 ЖК України, відповідач є членом сімї позивача. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] понад два роки без поважних причин відсутній за зареєстрованим місцем проживання, існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Доказів на підтвердження перешкоджання відповідачу у користуванні спірним будинком матеріали справи не містять. З урахуванням викладеного, позов [PERSON] підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на вимогах закону. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції № 1 від 01 серпня 2018 року, [PERSON] за подання до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., який підлягає стягненню зі [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved