Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, зокрема не надає коштів на їх утримання, не спілкується з ними, не цікавиться життям та навчанням дітей. Вказала, що відповідач зловживає алкогольними напоями, не працює. Діти перебувають на повному утриманні позивача, яка є їхньою бабусею та проживають з нею з 2016 року, після смерті їх матері. Враховуючи наведене, позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, вказала, що відповідач жодним чином не приймає участь у житті дітей, його поведінка та спосіб життя не сприяє нормальному розвитку дітей, а тому його слід позбавити батьківських прав та задовольнити позовні вимоги. Представник третьої особи у судовому засіданні вказала, що орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а тому не заперечила проти задоволення позовних вимог. Суд, ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача, який у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відтак, суд приходить до переконання про можливість, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та перевіривши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд позов задовольняє з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею ст.150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] /відповідач/ та [PERSON] , що стверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії характеристики, виданої міжрегіональним центром професійно-технічної освіти художнього моделювання і дизайну м. Львова від 24.01.2020 р., [PERSON] навчається у МЦПТО ХМД м. Львова з 02.09.2019 р. Батько ученицею не цікавиться. Належну увагу вихованню [PERSON] приділяє бабуся. Із долученої до матеріалів справи копії характеристики, виданої ЗОШ №77 м. Львова від 14.01.2020 р. вбачається, що [PERSON] навчається у 8-Б класі ЗОШ №77 м. Львова. Батько не приділяє і ніколи не цікавився навчанням і вихованням доньки. Належну увагу вихованню [PERSON] приділяє бабуся [PERSON] , яка постійно спілкується з класним керівником щодо навчання і виховання онуки. Згідно долучених до матеріалів справи копій заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /який є батьком відповідача та дідом дітей/, [PERSON] /який є дідом дітей/, [PERSON] /у квартирі якої зареєстровані діти/ та [PERSON] /яка є тіткою дітей/, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] , після смерті матері у 2016 р., постійно проживають у своєї баби [PERSON] , яка забезпечує належний розвиток дітей, догляд за дітьми та перебувають на повному її утриманні. Із змісту висновку Залізничної районної адміністрації як органу опіки та піклування від 11.03.2020 р. вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Виходячи із вищевикладеного, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд приходить до переконання, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки вбачає свідоме нехтування ним своїх батьківських обов`язків щодо піклування про їхнє виховання, фізичний та духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення, маючи при цьому реальну можливість спілкуватися з дітьми, брати участь у їхньому вихованні та утриманні, поважності причин невиконання обов`язків відповідач суду не навів, жодних заперечень на позов не подав, а тому позов підставний та підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 гривень судових витрат. у вигляді сплаченого судового збору при подані позову до суду

Outcome: approved