Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Свою заяву обґрунтовує тим, що близько року проживала із [PERSON] однією сімєю, разом вели спільне господарство та були повязані спільним побутом. Однак, у звязку з погіршення стосунків, через зловживання алкогольними напоями [PERSON], вона вирішила розірвати їхні відносини і з січня 2019 року вони припинили спільно проживати. Разом з тим, [PERSON] всупереч її бажанню продовжує приходити до місця її проживання, тероризує її, погрожує вчинити фізичне насильство над нею і заподіяти шкоду її дитині. Крім того, завдає їй матеріальної шкоди, оскільки нищить її майно. Вказує, що з приводу систематичних погроз [PERSON] вона неодноразово зверталась в правоохоронні органи і відносно нього було складено протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Однак, після притягнення до адміністративної відповідальності, [PERSON] продовжує чинити на неї психологічний тиск. У звязку з чим, просить суд ухвалити рішення про видачу обмежувального припису стосовно кривдника [PERSON], яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обовязки, а саме: заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця її проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видати строком на 6 місяців. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечив, просив не видати відносно нього обмежувальний припис, при цьому визнав, що мали місце такі конфлікти. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Пунктом 3 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Судом зясовано, що між сторонами протягом тривалого періоду часу та систематично виникають конфлікти і сварки, що стверджується чисельними зверненнями заявника до правоохоронних органів. При цьому, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 14). Відповідно до ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є обєктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. Таким чином,\~заслухавши пояснення\~учасників справи,\~а також\~зважаючи особу\~на [PERSON],\~який притягувався\~до адміністративної\~відповідальності за\~вчинення насильства\~у сімї\~та вчиняв\~інші дії,\~які вказують\~на систематичне\~і тривале\~втручання в\~особисте життя\~заявника,\~а також\~певне посягання\~на її\~майно,\~то суд\~приходить до\~висновку,\~що заява\~підлягає задоволенню та до останнього слід застосувати певні обмеження, викладені заявником. Згідно ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved