Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Запорізької міської ради, вказавши, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом четвертої Запорізької державної нотаріальної контори 24.04.1997 року, належав на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . 02.10.2016 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого [PERSON] є єдиною його спадкоємицею. [INFO] [PERSON] помер. Інших спадкоємців, окрім позивача не має. 09.02.2019 позивач звернулась до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яку було зареєстровано за № 188 та заведено спадкову справу. Постановою державного нотаріуса Кисельової В.В. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на будинок. Позивач намагалася отримати дублікат правовстановлюючого документу на будинок для оформлення спадщини в установленому законодавством порядку, але постановою державного нотаріуса Запорізького обласного державного нотаріального архіву Кибальної Т.М. було відмовлено через те, що дублікат документа видається особі, за дорученням якої або щодо якої вчинялася нотаріальна дія, а [PERSON] не є стороною за договором (особою, щодо якої вчинялася нотаріальна дія). Посилаючись на те, що позивачем були вчинені всі необхідні дії для прийняття спадщини, але відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку, позивач просить суд визнати за нею право власності на нерухоме майно житловий будинок загальною площею 70,1 кв.м., житловою площею 36,2 кв.м., розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 10.02.2020 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 20.02.2020 року провадження по справі було відкрите, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, витребувано від П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Від П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 58-2019 та заява про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Ухвалою суду від 01.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник відповідача на позові наполягав, вказавши, що за життя [PERSON] [PERSON] доглядала спадкодавця, а після його смерті за її рахунок відбулось поховання спадкодавця, після чого [PERSON] сплачувала комунальні послуги по спірному будинку. Оскільки намагання отримати дублікат правовстановлюючого документу не виявились результативними, тож позивач не має змоги в інший спосіб оформити свої спадкові права. Також на пропозицію представника відповідача представник позивача надав додаткові докази: техпаспорт на будинок, квитанції щодо оплати комунальних послуг, лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] (особа. яка рахувалась зареєстрованою в спірному будинку), документи про організацію і проведення похорон [PERSON] . Вказані документи, з урахуванням думки учасників справи, долучені судом до матеріалів справи. Представник позивача після дослідження усіх доказів, наданих позивачем, взнала позов, вказала, що наслідки визнання позову відомі. Вирішуючи питання про можливість прийняття визнання позову відповідачем, суд враховує, що відомості про наявність у [PERSON] будь-яких спадкоємців відсутні, після його смерті в установленому порядку інші особи. окрім позивача. із заявами про прийняття спадщини не звертались, а відсутність спадкоємців за законом четвертої черги підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 270 від 31.10.2014р., згідно з яким [PERSON] , [INFO] , який відповідно до спадкової справи був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] (а.с. 82). Оскільки визнання відповідачем позову не порушує прав будь-яких осіб, визнання позову є добровільним, наслідки відповідачу зрозумілі, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, а позов [PERSON] підлягає задоволенню у зв?язку з наступним. З наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори 24.04.1997 року, за реєстровим № 1-1067 [PERSON] належав на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . Примірник вказаного договору зберігається в Запорізькому обласному державному архіві (а.с. 31). Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с. 6). 21.10.2016 року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Будніковою Ю.С. та зареєстрований в реєстрі за № 1909, за яким [PERSON] на випадок смерті призначає [PERSON] спадкоємцем усього свого майна (а.с. 7). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а згідно зі ст.1220 ЦК України встановлено, що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини. Відповідно до ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять всі права та обов`язки, які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом, право на спадкування мають особи, які визначені у заповіті. За змістом ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , звернувшись до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори 09.02.2019 р. із заявою про прийняття спадщини (а.с. 9). Постановою нотаріуса від 18.01.2020 № 75/02-31/ було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] з тих підстав, що право власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано, але оригінал документу про право власності на спадкове майно, що складається із вказаного житлового будинку, з проставленнями підпису та печатки органу, що проводив реєстрацію права власності, спадкоємцем не надано (а.с. 10). Вищевикладене також підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] (а.с.38-60). Неможливість отримання дублікату правовстановлюючого документу на вказаний будинок підтверджуються постановою державного нотаріуса Запорізького обласного державного нотаріального архіву Кибальної Т.М. № 363/02-03 від 14.02.2020, якою було відмовлено у його видачі через те, що дублікат документа видається особі, за дорученням якої або щодо якої вчинялася нотаріальна дія, а [PERSON] не є стороною за договором (особою, щодо якої вчинялася нотаріальна дія) та не може бути виданий спадкоємиці (а.с. 31). Отже позивачем використані передбачені чинним законодавством способи оформлення спадкових справ в позасудовому порядку. Як роз`яснено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, неможливість отримання дублікату купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори 24.04.1997 року, за реєстровим № 1-1067, перешкоджає позивачу оформити спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за нею права власності на успадкований будинок, що відповідає приписам ст. 16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на майно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивач не заявляв про розподіл судових витрат, тож судом це питання не вирішувалось. На підставі ст.ст. 12, 13, 76, 81, 258, 259, 265, 353, 355 ЦПК України, суд -

Outcome: approved