Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Томаківського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON]., як спадкоємець за законом, являється власником майна: земельної ділянки для виробництва сільськогосподарської продукції площею 6,45 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області; присадибна земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER] та житловий будинок, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Позивач вирішила продати зазначений житловий будинок і звернулась до приватного нотаріуса з питанням оформлення договору купівлі-продажу. Проте, приватний нотаріус, під час перевірки на наявність заборон або арешту майна, за даними з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, виявив арешт нерухомого майна за [PERSON]. У своїй заяві представник позивача, що діє на підставі довіреності просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач представник Томаківського районного відділу державної виконавчої служби Томаківського Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що проти позову [PERSON] не заперечує та просить суд, розглянути справу за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON]., являється власником майна: земельної ділянки для виробництва сільськогосподарської продукції площею 6,45 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області; присадибна земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER] та житловий будинок, що розташовані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, за № 85457644 від 20.04.2017 року, де, згідно даних пункту «Підстава виникнення обтяження»: «Постанова АЕ 948426 з ориг. АА 476587 від 25.05.2006 р. Державної виконавчої служби у Томаківському районі Дніпропетровської області д.в. Корогодський О.І.», згідно пункту «Вид обтяження»: «арешт нерухомого майна». Відповідно до листа Томаківського районного Відділу ДВС від 14.04.2017 року за вих № 13.43-47,1102, в якому роз'яснено, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 12.04.2017 року, [PERSON] не є боржником Томаківського районного Відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідно іншу інформацію надати не представляється можливим у зв'язку з тим, що термін зберігання виконавчих проваджень - 3 роки, тобто за збігом часу виконавче провадження відносно мене вже знищене, але при цьому державним виконавцем не знято арешт з нерухомого майна. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»: «Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їж, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власносте на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини». Статтею 391 ЦК України передбачається право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення перешкод. Стаття 55 Конституції України встановлює, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов'язку усунути перешкоди у користуванні майном. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved