Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи на стороні відповідача Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційної контори №2» про виселення з житлового приміщення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS], а відповідач, її колишній чоловік, систематично порушує правила співжиття, зловживає спиртними напоями, добровільно виселитися з будинку не бажає, порушуючи таким чином права позивачки як власника. Посилаючись на зазначені обставини, [PERSON] просить виселити відповідача зі спірної квартири з підстав передбачених ст.116 Житлового кодексу України. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали. Відповідач просить відмовити у задоволенні позову з урахуванням того, що в квартирі проживає на законних підставах, приймав участь в її утриманні та ремонті, іншого житла не має, не порушує правила співжиття та не створює жодних обмежень у здійсненні позивачем свого права, як власника, володіти, користуватись та розпоряджатись вказаним будинком. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив заяву в якій просить слухати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою [ADDRESS] про що свідчить договір дарування від 25.10.2000 року. Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 24.06.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Як вбачається із технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], дана квартира складається із двох кімнат житловою площею 27,7 кв.м (15,3 кв.м та 12,4 кв.м). Відповідно до довідки ЖКП «Добробут» від 10.12.2013 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (позивач), [PERSON], [INFO] (дочка), [PERSON], [INFO] (син), [PERSON], [INFO] (відповідач). Відповідно до довідки Колодіївської сільської ради №174/02-20 від 17.10.2013 року [PERSON] отримав спадок від своєї бабусі - жилий будинок і сарай в с. Колодіївка. Відповідно до довідки Колодіївської сільської ради №438 від 11.12.2013 року даний житловий будинок непридатний для проживання в осінньо-зимовий період та використовується для сезонного проживання. Право вимагати в судовому порядку виселення колишніх членів сім'ї власник жилого будинку (квартири) має, відповідно до ст. 157 ЖК, але за наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 ЖК України, якщо наймач або інші особи, які проживають разом з ним, систематично порушують правила співжиття, що унеможливлює проживання з ними в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення таких осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 Житлового Кодексу України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що відповідач зловживає алкогольними напоями та неодноразово погрожував позивачці фізичною розправою. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що позивачка намагається виселити відповідача, тому зводить наклепи на відповідача і безпідставно викликає міліцію. Проте, дані покази свідків відповідача спростовуються відповідними висновками №165 від 01.02.2013 року, №2805 від 11.09.2013 року, №2859 від 16.09.2013 року, №3561 від 30.10.2013 року Кам'янець-Подільського МВ УМВСУ в Хмельницькій області. Відповідно до висновку по матеріалах заяви гр. [PERSON] від 22.01.2013 року та постанови №22 від 30.01.2013 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 182 КУпАП порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях. Відповідно до висновку по матеріалах заяви гр. [PERSON] від 14.09.2013 року з гр. [PERSON] проведено профілактичну бесіду про неприпустимість протиправної поведінки відносно заявника в подальшому. Відповідно до висновку по матеріалах заяви гр. [PERSON] (матері позивачки) від 17.09.2013 року з гр. [PERSON] проведено профілактичну бесіду про неприпустимість протиправної поведінки відносно колишньої дружини в подальшому. Відповідно до висновку по матеріалах заяви гр. [PERSON] від 31.10.2013 року з гр. [PERSON] проведено профілактичну бесіду про неприпустимість протиправної поведінки в подальшому. Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача щодо виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати по справі становлять 229 грн. 40 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved