Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 жовтня 2019 року Франківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації атів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим; спільне життя із ним не склалося через різні погляди на сімейне життя, на думку позивача відповідач допускав подружню невірність та вчиняв відносно неї домашнє насильство. Від шлюбу в сторін дітей немає; вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин більше шести місяців, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивач до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча повідомлявся у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи; його представник адвокат Гораль Т.З. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу, просив розглядати справу без участі сторони відповідача, заперечивши наведене позивачем про подружню зраду та щодо домашнього насилля. З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2019 року, від цього шлюбу в них дітей немає; сторони припинили подружні відносини із серпня 2020 року, - разом не проживають більше шести місяців та спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, оскільки як вбачається із позицій сторін їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, зокрема слід присудити стягнути з відповідача в користь позивача половину суми сплаченого судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved