Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить поділити квартиру [ADDRESS], яка є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за нею право власності на 1/ 2 частину квартири, а також встановити порядок користування жилим приміщенням спірної квартири, виділивши їй кімнату площею 17, 5 кв.м., відповідачеві – площею 14. 1 кв.м, а кухню коридор, ванну кімнату та туалет залишити у спільному користуванні. (а.с.2) В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, їх обґрунтованість доводить тим, що дана квартира придбана в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, а тому відповідно до положень ст.ст. 60, 61 СК України є спільною сумісною власністю подружжя і має бути поділена між ними згідно ч. 1 ст. 70 СК України. В квартирі на даний час ніхто не мешкає, так як вона знаходиться в стадії ремонту та непридатна для проживання. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами не погодився, зазначає, що квартира [ADDRESS] не відноситься до складу спільного сумісного майна подружжя, так як придбана ним особисто за кошти, які отримав у дар від своїх батьків. Крім того, [PERSON] заявив зустрічний позов, у якому просить позбавити [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] права користування жилим приміщенням спірної квартири з підстав ч. 2 ст. 405 ЦК України, так як вони не проживають у ній понад рік. (а.с. 46-48) Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради до суду не з’явилась, надала заяву про розгляд справи без їх участі. При ухваленні рішення просила врахувати інтереси неповнолітнього [PERSON] (а.с. 111) Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представників, свідчення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до пп. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з’ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2007 року по 22 листопада 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією рішення Світловодського міськрайонного суду від 22 листопада 2012 року. (а.с. 6,7) Як вбачається з копії договору купівлі – продажу, копії витягу з Реєстру про державну реєстрацію прав, 08 лютого 2011 року, тобто в період перебування у шлюбі, [PERSON] купив квартиру [ADDRESS], вартістю 22533 грн. 00 коп. (а.с. 9, 180) Відповідно до правил ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Ч. 2 ст. 60 СК України встановлюється презумпція права спільної сумісної власності, оскільки вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З п. 5 Договору купівлі – продажу від 08 лютого 2011 року вбачається, що покупець ( [PERSON]І.) набуває квартиру за згодою дружини – [PERSON] , яка викладена в окремій заяві. (а. с. 9) У відповідності до положень ст. 65 СК України [PERSON] 08 лютого 2011 року надала письмову заяву про згоду другого з подружжя на укладення договору купівлі – продажу квартири, яка була посвідчена нотаріально. (а.с. 122) В судовому засіданні [PERSON], будучи допитаним в порядку ст.. 184 ЦПК України як свідок, пояснив суду, що він при укладанні договору купівлі – продажу квартири був ознайомлений як зі змістом договору, так і зі змістом заяви [PERSON], визнавав та погоджувався з тим, що квартира придбавається як спільне сумісне майно подружжя. (а.с. 132) З огляду на викладене суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] з підстав положень ч. 1 ст. 60 СК України є спільним сумісним майном подружжя [PERSON]. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя закріплене у ч. 1 ст. 69 СК України. Вимога [PERSON] про визнання за нею в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя права власності на ? частину квартири, яка є спільним сумісним майном подружжя відповідає положенням ч. 1 ст. 70 СК України та підлягає задоволенню. Доводи [PERSON] про те, що спірна квартира є його особистою приватною власністю з підстав п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України як майно, набуте ним за час шлюбу, але за кошти, які належали йому особисто за договором дарування суд не приймає до уваги, з огляду на слідуюче. Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Ч. 5 ст. 719 ЦК України визначено, що договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п’ятидесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір нікчемним. Факт отримання у дар грошових коштів у сумі 5000 доларів США на придбання квартири [PERSON] підтверджує письмовою розпискою від 04 лютого 2011 року. (а.с. 24) З підстав вищенаведених норм ЦК України дана розписка є нікчемною та не може бути визнана допустимим доказом на підтвердження укладення договору дарування, оскільки в порушення правил ч. 5 ст. 719 ЦК України не дотримана вимога про нотаріальне посвідчення договору. З цих же підстав доказового значення для справи не мають і показання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] , які виступали як свідки передавання коштів [PERSON] Вирішуючи позовну вимогу [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, суд виходив з наступного. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч.1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно положень ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачне право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні на підставі пояснень сторін встановлено, що квартира на даний час знаходиться у непридатному для проживання стані, в стадії ремонту. Питання щодо користування квартирою як спільною частковою власністю між сторонами дотепер не виникало, після розірвання шлюбу жоден з них у квартирі не мешкав. В зв’язку з цим суд приходить до переконання, що вимога про встановлення порядку користування квартирою є такою, що заявлена передчасно, за відсутності спору про це, відтак в її задоволенні належить відмовити. Зустрічні позовні вимоги про позбавлення з підстав ч. 2 ст. 405 ЦК України [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] права користування жилим приміщенням квартири не підлягають задоволенню, так як дана норма закону регламентує правовідносини між власником житла та членами його сім’ї, а в даному випадку [PERSON] є співвласником спірного нерухомого майна, відтак питання про позбавлення її права користування житлом, яке належить їй на праві спільної часткової власності з цих підстав порушуватись не може. Судові витрати суд розподіляє у відповідності до положень ст.. 88 ЦПК України. На підстав викладеного та

Outcome: partial