Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 03 вересня 2011 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] про, що 03.09.2011 року складений відповідний актовий запис №201 та підтверджено Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] . Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та ведення спільного господарства. Позивач зазначає, що як вона так і відповідач втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Також не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства. Відносини мають лише формальний характер, оскільки проживають окремо один від одного. Примирення з відповідачем неможливе, тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 09.10.2020 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 07.12.2020 року зупинено провадження у справі, надано сторонам строк для примирення. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 11.02.2021 року відновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи під розписку, яка знаходиться в матеріалах справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 03 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №201, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, внаслідок чого погіршилися подружні стосунки в негативну сторону, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, суд проходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити. Окрім того, згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено 840,80 грн. судового збору. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved