Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 26.03.2014 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Нормальні сімейні стосунки не склалися через різні погляди на шлюб, так як відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. На даний час шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги ні їй ні дитині не надає. Просила вказаний шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини та аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох річного віку. Позивач надав до суду заяву в якій вказала , що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити. Зазначила, що спільне проживання і збереження шлюбу вважає неможливим, просить розірвати формально існуючий шлюб та стягнути аліменти на утримання дитини та на її утримання , а також розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, від нього повідомлень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України шлюб може бути розірваний, якщо суд дійде висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Як встановлено судом, 26.03.2014 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 149, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.6). На даний час шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Збереження шлюбу між ними не можливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 356337 виданого 14 серпня 2014 року вбчається, що у батьків [PERSON] та [PERSON]Д.(сторони по справі) 06.08.2014 року народилася дочка [PERSON] (а.с.7). Як зазначено у довідці Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області № 1008 від 02.06.2016 року, позивач [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом з донькою [PERSON] (а.с.16). Відповідно до довідки-характеристики депутата Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 21.06.2016 року, [PERSON] проживає за адресою: [INFO] з матірю та вітчимом. Має неповнолітню дитину [PERSON]. Батько дитини протягом року з ними не проживає та матеріальної допомоги не надає (а.с. 17). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що малолітня [PERSON] перебуває на утриманні позивача по справі. Як зазначено у ст. ст. 180 - 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. В даному випадку норми закону передбачають обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи те, що збереженя щлюбу між сторонами по справі не можливе, відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини та малолітньої дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судових витрат. Крім того, позивач понесла витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., тому вони у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 84, 112,180-182, 191 СК України,

Outcome: approved