Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 28.04.2007 року та мають неповнолітніх дітей, проте сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не мають наміру, шлюб існує формально, примирення неможливо. Крім цього, відповідач не надає належної допомоги на утримання дітей, а тому діти перебуває на утриманні позивача. На підставі викладеного [PERSON] просить розірвати шлюб і стягнути аліменти. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву в якій позов визнав і не заперечував проти задоволення, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], яке видано Могутненською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 01. У шлюбі народилися [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке видано 27.08.2007 року Могутненською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 05, а також [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке видано 22.06.2012 року Могутненською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 5. Довідка від 12.07.2017 року, яку видано виконкомом Могутненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області свідчить про те, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та проживає за адресою: [ADDRESS], разом з синами: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на утримані матері. На даний час сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, шлюб існує формально, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя неможливим, примирення неможливо. Відповідач участі щодо утримання доньки не приймає, а тому дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідно до вимог ст.ст.110 ч.1, 112 ч.2 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 181, 191 СК України передбачено, що позивачка, як мати, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його доходу від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього аліментів на інших дітей, а також і те, що позивач самостійно забезпечити належне виховання та утримання дитини не може і потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та враховуючи, що рішення позивача про розірвання пред'явлення позову до суду прийнято із усвідомленням його наслідків, відповідачем позов визнано повністю, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовна вимога щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення аліментів, проте позивач просить стягнути аліменти у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суперечить вимогам ст.182 СК України, а тому суд вважає необхідним стягнути аліменти у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дитини, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Судові витрати в сумі 640 грн., які понесено позивачем підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім цього, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн., що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України. Суд допускає негайне виконання рішення суду в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial