overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що є власницею зазначеної квартири. У 2007 році за її згодою у квартирі були зареєстровані її син [PERSON], його дружина [PERSON] та дитина [PERSON]. У листопаді 2012 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Відповідачка у спірній квартирі не мешкає з жовтня 2012 року, чим чинить перешкоди у користуванні власністю. В судове засідання сторони не з'явилися, причину відсутності суду не повідомили, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали суду заяви про слухання справи за їх відсутністю, позивач позов підтримує, відповідач з позовом згодна, треті особи проти задоволення позову не заперечують. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу від 14 вересня 2006 року (а.с.9), квартира [ADDRESS] належить [PERSON] Право власності на квартиру належним чином зареєстровано, що підтверджується копією витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію власності (а.с.7-8). Відповідно ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Відповідно довідки МКП «Основаніє» від 23.04.2014 року № 2479 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.2). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2012 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано (а.с.10). З жовтня 2012 року [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає. Враховуючи, що [PERSON] не проживає, але продовжує бути зареєстрована у спірній квартирі, те, що власницею квартири є позивач [PERSON], суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що є співвласницею зазначеної квартири в якій зареєстрований але не мешкає з вересня 2013 року відповідач [PERSON], чим чинить перешкоди у користуванні власністю. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що відповідач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з її дочкою [PERSON] з 26.11.2011 року та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. У вересні 2013 року [PERSON] виїхав за межі України, однак залишився бути зареєстрований у спірній квартирі. 14.02.2014 року шлюб між дочкою та відповідачем було розірвано. Просить усунути їй перешкоди в користуванні власністю, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 26.11.2011 року по 14.02.2013 рік перебувала у шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. У вересні 2013 року [PERSON] виїхав за межі України, однак залишився бути зареєстрований у зазначеній квартирі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі окрім [PERSON] зареєстровані дочка [PERSON], малолітній онук [PERSON] та зять [PERSON], що підтверджується довідкою МКП «Основаніє» № 4623 від 24.07.2014 року (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] з 26.11.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8), який розірвано рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2014 року (а.с.9). Відповідач [PERSON] у вересні 2013 року виїхав за межі України, на даний час у квартирі [ADDRESS] не мешкає, що підтверджується актом МКП «Основаніє» від 29.07.2014 року (а.с. 7) та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] наданими в судовому засіданні. Відповідно ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що [PERSON] не проживає, але продовжує бути зареєстрована у спірній квартирі, суд вважає, що він створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Крім того [PERSON] проти задоволення позову не заперечує, тому суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом мотивуючи тим, що вона проживає в квартирі за адресою [ADDRESS], яка належить їй та її сину на праві приватної власності в рівних частках з 2006 року. Разом з нею та сином у вказаній квартирі зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2003 року по 03 листопада 2014 року. Після одруження з відповідачем вони стали разом проживати у вказаній квартирі, яка на той час належала її матері. У січні 2005 року за згодою її матері відповідач був зареєстрований у даній квартирі. Після переоформлення 16.02.2006 року договору житлового найму на її ім'я, вона разом із своїм сином приватизували дану квартиру в жовтні 2006 року в рівних частках. Відповідач у процесі приватизації участі не приймав, тому що він вже має у власності приватизовану частку квартири у [ADDRESS]. Позивачка вказала, що відповідач більше року не проживає разом з нею у вказаній квартирі, їй приходиться сплачувати за нього комунальні послуги, на неодноразові її прохання знятися з реєстрації він ніяк не реагує. Таким чином, вважає, що відповідач своїми діями перешкоджає їй користуватися та розпоряджатися своєю власністю. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги та просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS] Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явився без поважних причин, хоча був вчасно й належним чином повідомлений про дату й час слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Так, відповідно до ст..74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі , інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Вислухавши думку позивача, що не проти розгляду справи під час відсутності відповідача, що не з'явився,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS], шляхом зобов'язання передати комплект ключів від квартири, вселення в квартиру. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона є власницею 1\\4 частини вищевказаної квартири. Відповідачці належить 3/4 частин даної квартири. Вона зареєстрована в квартирі, але не проживає в ній з травня 2014 року по причині від'їзду в м. Одесу. [PERSON] ключі від квартири їй не дала, та вона не має можливості користуватися квартирою та вселитися в неї, внаслідок чого вона звертається до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права власності. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово належним чином повідомлена про день та час слухання справи до суду не з'явилася тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та вселення у квартиру [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що являється власником ? частини квартири [ADDRESS], однак відповідач чинить перешкоди у володінні та користуванні приватною власністю, а саме: не пускає позивача у квартиру, не дає ключі від вхідних дверей, погрожує фізичною розправою. В судовому засіданні позивач та її представник наполягали на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день і час слухання справи. Із згоди позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 16 липня 2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним і визнання права власності на частину спадкового майна, визнано право власності [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.08.2014 року, [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Позивач зареєстрована у вищевказаній квартирі, однак проживає без реєстрації за іншою адресою оскільки відповідачем чиняться перешкоди в користуванні квартирою, чим порушує права позивача. Вказані обставини підтверджуються копією паспорта позивача, актом перевірки паспортного режиму від 20.10.2014 року та висновком Кам'янець-Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області від 04.09.2014 року за заявою [PERSON], яким встановлено, що ключі від квартири [ADDRESS] знаходяться у громадянки [PERSON], на даний час квартира зачинена і там ніхто не живе. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. З огляду на викладене, порушене право [PERSON] підлягає захисту шляхом зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод не чинити перешкод [PERSON] у володінні та користуванні належною на праві приватної власності ? частини квартири [ADDRESS] та вселити [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. Судові витрати розподіляються відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Аксіома», відділ державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції в Херсонській області про звільнення майна з-під арешту Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 травня та 6 червня 2012 року відділом ДВС Генічеського РУЮ було відкрито виконавче провадження за заявою кредитора про стягнення заборгованості і арешт майна [PERSON]. В межах вказаного провадження державним виконавцем накладено арешт на автомобіль «Ssang yong Rexton» дж/н ВТ9178АІ, який був придбаний на кредитні кошти за кредитним договором №654 від 01.04.2008р. в ВАТ «Автотехсоюз» м. Запоріжжя і який був переданий в заставу в якості забезпечення кредитних зобовязань по договору застави від 01.04.2008р. На даний час вказаний автомобіль перебуває в її приватній власності на підставі рішення Генічеського райсуду від 29.07.2015р. Вона не має боргових зобовязань, однак перебування її майна під арештом в рахунок погашення зобовязань за третіх осіб порушує її права на власність та користування приватним майном, в звязку з чим просить суд зобовязати відділ ДВС Генічеського РУЮ звільнити вищевказаний автомобіль з під арешту. Позивачка [PERSON] та її адвокат [PERSON] в судовому засіданні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просили зобовязати відділ державної виконавчої служби звільнити автомобіля «Ssang yong Rexton» з-під арешту. Відповідач [PERSON] та представник ВДВС до суду не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення судового виклику. Представник відповідача ПАТ «КБ «Аксіома» в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений через розміщення оголошення в газеті, а саме в газеті «Наддніпрянська правда» № 72 за 21.09.2016 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про стягнення компенсації за невикористані щорічні відпустки. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що вона працювала у [PERSON] регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на посаді начальника Городищенського районного виробничого відділу [PERSON] регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» з 02.01.2004 року по 23.06.2016 року. Звільнена з роботи наказом від 23.06.2016 року № 192-к на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, у звязку з переведенням до іншого підприємства. На день її звільнення, відповідачем їй нарахована, але не виплачена компенсація за невикористані дні щорічних відпусток в загальній кількості 87 календарних днів. Відповідач повинен був у день її звільнення 23.06.016 року провести з нею повний розрахунок, виплативши всі суми, що належать до сплати, відповідно до чинного законодавства України. Проте, відповідачем, на даний час, не проведено виплату компенсації за невикористані дні щорічних відпусток, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Станом на 31.07.2017 року, боржником не виплачені кошти за невикористану відпустку в кількості 87 календарних днів. Сума компенсації за невикористані відпустки, згідно довідки [PERSON] регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 25.07.2017 року № ИС-39, становить 15683,73 гривні. Враховуючи викладене, просила стягнути з [PERSON] регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на її користь нараховану, але не виплачену компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток в сумі 15683,73 гривні. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідач [PERSON] регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про отримання судових повісток. Листа про розгляд справи у відсутність представника відповідача до суду не надходило. З огляду на вище викладене, зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про стягнення компенсації за невикористані щорічні відпустки. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що вона працювала у [PERSON] регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на посаді провідного інженера Городищенського районного виробничого відділу [PERSON] регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» з 05.12.2005 року по 23.06.2016 року. Звільнена з роботи наказом від 23.06.2016 року № 191-к на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України, у звязку з переведенням до іншого підприємства. На день її звільнення, відповідачем їй нарахована, але не виплачена компенсація за невикористані дні щорічних відпусток в загальній кількості 47 календарних днів. Відповідач повинен був у день її звільнення 23.06.016 року провести з нею повний розрахунок, виплативши всі суми, що належать до сплати, відповідно до чинного законодавства України. Проте, відповідачем, на даний час, не проведено виплату компенсації за невикористані дні щорічних відпусток. Станом на 01.08.2017 року, боржником не виплачені кошти за невикористану відпустку в кількості 47 календарних днів. Сума компенсації за невикористані відпустки, згідно довідки [PERSON] регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 25.07.2017 року № 41, становить 8500,37 гривень. Враховуючи викладене, просила стягнути з [PERSON] регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на її користь нараховану, але не виплачену компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток в сумі 8500,37 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги останньої підтримала в повному обсязі. Представник відповідач [PERSON] регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про отримання судових повісток. Листа про розгляд справи у відсутність представника відповідача до суду не надходило. З огляду на вище викладене, зі згоди представника позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 24.12.2011 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 124. Від шлюбу мають двох синів, 2014 та 2015 року народження. Сімейні відносини припинили через різні характери та погляди на спільне життя. Просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в своїй заяві просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлявся належним чином судовою повісткою. За нормою ч. 4 ст.223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24 грудня 2011 року виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області області 24 грудня 2011 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 124. Вiдповiдно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами суперечить iнтересам обох, оскiльки існуючий шлюб носить формальний характер. В такому випадку відновлення сім`ї неможливе, тому даний шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] руслана Ігоровича про стягнення аліментів,у якій зазначає, що з 24 березня 2007 року позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2013 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка проживає з відповідачкою. З грудня 2014 року відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала уточнену позовну заяву та просила слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, уточненні позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав . Відповідно до до ст.. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя в частині від заробітку /доходу/ другого з подружжя та /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, на теперішній час є Фізичною особою-підприємцем. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища відповідача, і вважає, що він у стані виплачувати аліменти в розмірі 1200,00 гривень щомісячно, оскільки є цілком працездатним. Відповідно до ст..79 СК України, аліменти присуджуються з моменту пред'явлення позову. Згідно зі ст..367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved