Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON], яким протягом шести місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обовязки, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами [PERSON] та малолітньою дитиною [PERSON] за адресою: Івано-Франківська область, м.Калуш, вул.Пушкіна,15/1; обмежити спілкування з постраждалою дитиною [PERSON]; заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) постраждалих осіб [PERSON] та малолітньої дитини [PERSON] за адресою: Івано-Франківська область, м.Калуш, вул.Пушкіна,15/1; заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця роботи постраждалої особи [PERSON] за адресою: Івано-Франківська область, м.Калуш, пр.Л.Українки, 94 (магазин «Орбіта»); заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з ними; заборонити вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з постраждалими особами [PERSON] та малолітньою дитиною [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. Обґрунтовує заяву тим, що вона з 21.02.2014 перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу у них народився син перепічка [PERSON] [INFO] Проте рішенням Калуського міськрайонного суду від 29.05.2015 шлюб між ними було розірвано. Причиною розлучення є те, що спільне життя у них не склалося, між ними часто виникали суперечки, перестали розуміти один одного, що призвело до фактичного розпаду сімї. Заявник вказує, що з часу розірвання шлюбу і по даний час [PERSON] вчиняє психологічне та фізичне насильство проти неї та її дитини, а саме: вчиняє погрози фізичної розправи, знищення особистих речей, принижує, ображає у нецензурній формі та заподіює тілесні ушкодження. Все це відбувається в присутності дитини, у звязку із чим заявник зверталася за допомогою до психолога. Під час зустрічі з батьком дитина дуже страждає. Тому таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дитини та породжує у неї ряд хвороб. 21.05.2018 року складено акт зясування обставин вчинення начильства в сімї або реальної загрози його вчинення, в якому зазначено, що жінка з дитиною потребують консультації практичного психолога. Також [PERSON] постійно висловлюється образливо та нецензурно, публічно ображає [PERSON], намагається проникнути у її житло. [PERSON] зазначає, що 19.06.2018 року [PERSON] увірвався у її квартиру, накинувся на неї і почав її бити. Також 12.05.2018р. о 13.30 год. у парку ім.І.Франка у м.Калуші [PERSON] наніс заявниці тілесні ушкодження. За фактом нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень внесено відповідні відомості до ЄРДР. 22.06.2018 комісією складено акт зясування обставин вчиненя насильства в сімї або реальної загрози його вчинення, в якому зазначено, що сімя потребує юридичного супроводу, надання представвника в суді з метою винесеня обмежувального припису стосовно [PERSON] Отже, дії [PERSON] (приниження, переслідування, постійні образи, залякування, побої) викликаєть у заявниці побоювання за власну безпеку та безпеку дитини, тому вона змушена звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] Ухвалою від 21.08.2018 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали з викладених у ній підстав, просять суд заяву задовольнити в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~Заінтересована особа в судове засідання не зявився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином.\~\~\~Неявка заінтересованої особи в судове засідання, яка повідомлена належним чином, не перешкоджає судовому розгляду. Заслухавши посянення заявника та її представника, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 29.07.2015 шлюб між ними було розірвано (а.с.52). Від шлюбу народився син [PERSON] [INFO], якого вказаним рішенням суду залишено проживати з матірю [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що за фактом нанесення [PERSON] 12.05.2018 року близько 13.30 год. у м.Калуші, в парку ім.І.Франка тілесних ушкоджень своїй колишній дружині [PERSON], [INFO], СВ Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 12.05.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018090170000550 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125\~КК України (а.с.36). \~ \~ \~ \~Також за фактом спричинення [PERSON] 19.06.2018 року близько 11.55 год. тілесних ушкоджень своїй колишній дружині [PERSON], [INFO], жительці м.Калуш, вул.Пушкіна,15/1, по місцю проживання останньої, СВ Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 19.06.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018090170000721 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125\~КК України (а.с.37). Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого Калуської ЦРЛ №5962 (а.с.35) [PERSON] в період з 19.06.2018 року по 25.06.2018 року перебувала на лікуванні у нейрохірургічному відділенні Калуської ЦРЛ із діагнозом: Закрита черпно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забій мяких тканин голови. Забійна рана нижньої губи. Відповідно до правил п. 1 ч. 1\~ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до\~ст. 1 цього Закону\~домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 2\~ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя. В силу положень\~ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. За п. 9 ч.1\~ст. 1 цього ж Закону\~оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Матеріалами справи підтверджується вчинення [PERSON] повторно фізичного насильства відносно колишньої дружини [PERSON], що свідчить про наявність ризику повторного вчинення домашнього насильства. За таких обставин вимоги заявника про видачу обмежувального припису щодо обмеження прав кривдника і покладення на нього обовязків в частині, що стосується [PERSON] є обґрунтованими. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. З акту зясування обставин насильства в сімї або реальної загрози його вчинення від 22.06.2018 року, складеного комісією Управління у справах сімї, молоді та спорту, вбачається, що 19.06.2018р. батько дитини [PERSON] в стані агресії, вимагаючи дитини, в присутності дитини, побив і штовхав [PERSON] (тещу і бабусю дитини) та [PERSON] (а.с. 34 зворот). \~ \~ \~ \~Крім того, витягом з ЄРДР №12018090170000721 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125\~КК України підтверджується, що [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно [PERSON] за місцем її проживання, де також проживає їхній син [PERSON] Суд враховує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані\~статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. \~ \~ \~ \~Статтею 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. \~ \~ \~ \~Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. \~ \~ \~ \~Виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов'язків держави, які невід'ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя. (пункт 78 рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей. Окрім цього, оцінюючи загальну пропорційність будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, потрібно ретельно оцінювати низки факторів. Зокрема, в даній конкретні ситуації суд повинен виходити з «найкращих інтересів дитини». Європейський Суд з прав людини в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 згадуваного вище рішення у справі «Мамчур проти України»). Таким чином, оцінка найкращих інтересів дитини повинна здійснюватися з врахування усіх вищенаведених елементів з оцінкою значимості кожного з них в порівнянні з іншими. За таких обставин, враховуючи вік малолітнього [PERSON] [INFO], те, що він проживає разом з матірю [PERSON] і став свідком вчинення відносно неї батьком [PERSON] фізичного насильства, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, а тому з метою запобігання та протидії психологічному насильству, що мав місце з боку заінтересованої особи, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст.\~26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. З урахуванням обставин справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що найбільш оптимальним строком, на який слід тимчасово обмежити права [PERSON], буде строк 4 місяці. Встановлення обмеження на такий строк суттєво не позначиться на правах [PERSON], як батька, брати участь у вихованні сина і водночас запобігатиме вчиненню [PERSON] домашнього насильства. Отже, заяву [PERSON] слід задоволити частково. Суд звертає увагу, що відповідно до ч.5 ст. ст.\~26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» за заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати слід віднести за рахунок держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial