Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що є спадкоємицею за заповітом на прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її дідуся [PERSON], який помер 30 липня 2012 року. Зазначала, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини своєчасно не звернулася, у звязку зі станом здоровя; народженням дитини у 2013 році та необхідністю догляду за нею, оскільки виховує її одна, а також через проведення з червня 2014 року по березень 2016 року бойових дій у Станично-Луганському районі Луганської області не працював жоден нотаріус. Від прийняття спадщини вона не відмовлялася. Вказувала, що в квітні 2017 року звернулася до нотаріальної контори Станично-Луганського району Луганської області із заявою про прийняття спадщини і 11 квітня 2017 року їй було надано розяснення, що через пропуск строку для прийняття спадщини, видати свідоцтво не видається можливим. У звязку із наведеним, просила суд визначити причини пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини поважними; визначити їй додатковий строк, достатній для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся [PERSON], який помер 30 липня 2012 року. Позивач у судове засідання не зявилася, у поданій до суду заяві просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити. Представник позивача надав до суду заву про розгляд справи у його відсутність. Наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявився, у заяві, поданій до суду просив розглянути справу за його відсутності. Позов визнає. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що згідно [PERSON] про народження, виданого 15 жовтня 1976 року Теплівською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 25, серії ІІ-ЕД № 287063, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається із [PERSON] про одруження, виданого 19 вересня 1970 року Теплівським с/загс Ворошиловоградської області, актовий запис № 17, серії І-АБ № 135891 у матері позивача дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] про народження серії ЯЯ № 515260, виданого 11 квітня 1950 року, вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до [PERSON] про смерть серії І-ЕД № 336440, виданого 01 серпня 2012 року Теплівською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 21, [PERSON] помер 30 липня 2012 року (а.с. 3). На а.с. 4 міститься заповіт, складений 02 квітня 2012 року, посвідчений секретарем Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області за яким будинок у с. Крепі по провулку Зеленому, 23 Станично-Луганського району Луганської області та автомобіль марки [PERSON] 969 М 1192 року випуску, [PERSON] заповів [PERSON]; земельну ділянку площею 6,87 га та право на земельну ділянку частку (пай) розміром 11,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі та ощадну книжку на рахунок № 1572 він заповів у рівних долях [PERSON] та [PERSON] Із медичної документації, що міститься на а.с. 4, 13-24 вбачається, що [PERSON] перебувала у медзакладі у звязку з вагітністю та пологами. [PERSON] про народження серії І-ЕД № 284038 від 27 серпня 2013 року, актовий запис № 893, виданим Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції підтверджується народження 13 серпня 2013 року у позивача доньки [PERSON] (а.с. 29). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 48432783, наданої державним нотаріусом [PERSON] Біловодської державної нотаріальної контори вбачається, що на імя [PERSON], який помер 30 липня 2012 року спадкові справи щодо майна не заводилися, заяви спадкоємців про прийняття або про відмову у прийнятті спадщини не надавалися, заповіт чинний (а.с. 54-55). Із розяснення державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори № 316/02-14 від 11 квітня 2017 року вбачається, що позивач [PERSON] зверталася заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але їй було відмовлено у видачі свідоцтва через пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини та відсутності доказів спільного проживання із ним на момент смерті (а.с. 10). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно розяснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людинипо справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та позивач пропустила строк для прийняття спадщини з підстав народження дитини, її догляду та суспільно небезпечної ситуації, що склалася на території Луганської та Донецької областей під час проведення АТО, у звязку з чим суд вважає за необхідне визнати причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною та за необхідне визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved