Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано в судовому порядку. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її матеріальному утриманні. Відповідач самоусунувся від виховання сина, відмовляється надавати в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини. Тому з нього за рішенням Черкаського районного суду від 27.04.2016 року стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від його доходу. На даний час їхній син страждає на ряд хронічних захворювань у звязку з чим потребує тривалого лікування. На даний час син [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у гастроентеролога по місцю проживання. У звязку із встановленим діагнозом та хронічною стадією розвитку хвороби дитина потребує індивідуальної корекції харчування та періодичного медикаментозного підтримання стану здоров'я. Окрім того, дитина страждає на диспластичну кардіопатію. З метою уникнення рецидиву та стабілізації розвитку хвороби рекомендовано проходити повторне лікування весною та восени, а також щорічне санаторно-курортне лікування. Також, дитині встановлено діагноз плоскостопість І-ІІ ст., він перебуває на обліку у лікаря ортопеда. Дана вада потребує корекції, шляхом використання ортопедичних засобів, а саме носіння спеціального ортопедичного взуття, яке виготовляється на замовлення. Лікування та реабілітація, яке є необхідним для корекції здоровя сина є вартісним, а її матеріальний стан не дозволяє самостійно забезпечити виконання усіх рекомендацій лікарів. З метою всебічного розвитку дитини, син відвідує Черкаську дитячу музичну школу № 5 з фаху баян. Навчання у музичній школі передбачає додаткові витрати на утримання у належному стані музичного інструменту, купівлю нотних зошитів, проїзд до місця навчання, концертного одягу, а також оплату гастролей (проїзд, харчування, проживання). Просить суд зобовязати відповідача щомісячно приймати участь у додаткових витратах на сина [PERSON] у розмірі 400 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила зобовязати відповідача щомісячно приймати участь у додаткових витратах на сина [PERSON] у розмірі 400 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, вказуючи що [PERSON] є пенсіонером, має незначний матеріальний дохід, оскільки він отримує пенсію за вислугу років, додатково не працює, сплачує комунальні послуги, на що йде більша частина його пенсії, сплачує аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від його доходу. Вказують, що він часто хворіє на хвороби серця, має постійні проблеми з тиском, в звязку з чим він повинен постійно приймати ліки, які коштують не дешево. Крім того наголосили, що чинним законодавством не передбачено щомісячного стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. Позивач, [PERSON] звернулася до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку обов`язки по утриманню неповнолітньої дитини, а саме не бере участі у додаткових витратах на лікування сина. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-СР № 004628 видане 04.05.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Соснівського районного управління юстиції м. Черкаси), який проживає разом з позивачкою, а тому зобовязаний утримувати сина до досягнення ним повноліття. Відповідно до рішення Черкаського районного суду від 27.04.2016 року з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Частиною другою ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Цей обов'язок лежить не лише на тому з батьків, з ким проживає дитина, а й тому, хто проживає окремо від неї. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Позивачем [PERSON] не надано належних та достатніх доказів на обґрунтування вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на дитину у розмірі 400 грн. щомісячно, у розумінні положень ч. 2 ст. 185 СК України, а саме позивач не надала розрахунків витрат на лікування сина, які вона затратила або планує витратити, тобто зазначена вимога не доведена в судовому засіданні, тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

Outcome: dismissed