Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини з дати звернення до суду та до досягнення нею повноліття, встановлення місця проживання дитини разом з позивачем. В обґрунтування позовних вимог\~\~позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають одну неповнолітню дитину.\~\~Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімейні обов'язки, також зазначає, що тривалий час між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливо, а тому строк для примирення їм не потрібен. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Її матеріального становища не вистачає для утримання дитини, а відповідач не надає матеріальної допомоги в обсязі, який забезпечує нормальні умови життя і розвитку дитини. Тому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4\~\~частини від заробітку на\~\~утримання дитини до досягнення нею повноліття та встановити місцем проживання дитини разом з нею . [PERSON] звернувся до суду з зустрічною заявою, якою просив розірвати щлюб з [PERSON] та визначити місце проживання дитини з ним в місті Одеса, вулиця Мечникова , 22/1. Мотивував тим, що [PERSON] відсторонилась від виховання дитини, дитина проживає з ним, він дитині утворює всі необхідні умови для проживання та виховання. У\~\~судове\~\~засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за її відсутності.\~\~ Представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позові. Зустрічний позов не визнав. Відповідач та його представники свої вимоги підтримали дали пояснення аналогічні викладеним у позові. Суд , вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до такого . 25 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у донецькій області за актовим записом №988 /а. с. 8 / . Сторони є батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Вказаний факт підтверджується копією свідоцтва про народження /а. с. 9/. З 2014 року сторони припинили сімейні відносини та стали проживати окремо. Дитина за домовленістю сторін проживала по черзі з кожним з батьків. У 2014 році дитина проживала разом зі сторонами у місті Ялта. [PERSON] вважаючи, що [PERSON] та її знайомий негативно впливають на дитину, без узгодження з [PERSON], виїхав з дочкою проживати до Запоріжжя, а потім до Одеси. Вказаний факт [PERSON] підтвердив в судовому засіданні. [PERSON] не надав суду доказів того, що [PERSON] самоусунулась від виховання та утримання доньки. Разом з тим, [PERSON] визнав в судовому засіданні наявність у [PERSON] матеріальних труднощів, у звязку з якими остання не мала можливості винаймати окреме житло. З липня 2015 року дитина з [PERSON] проживала в Одесі. Ним створювались належні умови проживання дитини. [PERSON] не надав суду докази того, що у вказаний період [PERSON] не приймала участі у вихованні дитини. 19.06.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та встановлення міста проживання дитини. Заочним рішенням від 17.12.2015 року позов було задоволено. Після рішення суду дитина проживає разом з [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Вказаний факт визнаний [PERSON] Суду не надано доказів того, що [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обовязки стосовно дочки. [PERSON] є мешканкою міста Донецьк. Постійного місця проживання на не окупованій території не має. Отримання висновків органів опіки та піклування про місце проживання дитини, яке б відповідало інтересам дитини неможливо. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати\~малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися\~органом опіки та піклування\~або\~судом. Під час вирішення спору щодо\~місця проживання\~малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з принципом 6 «Декларації прав дитини» малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матірю. Виконання належним чином [PERSON] своїх батьківських обовязків не дає йому переваги при вирішенні питання про місце проживання дитини. Викладене приводить суд до висновку про те, що місцем проживання [PERSON], [INFO] слід визначити з матірю [PERSON] . У задоволенні позовних вимог [PERSON] в даній частині слід відмовити. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують з початку 2014 року. Шлюбно-сімейні відносини припинили. Сторони заявили про необхідність розірвання шлюбу. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя судом не встановлено . Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких умовах, суд вважає, що сімя фактично припинила існування і шлюб між сторонами підлягає розірванню, бо перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін . Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Рябовол», яке вона просила змінити на дошлюбне прізвище «Люцкевич» після розірвання шлюбу. При вирішенні питання про стягнення аліментів суд приймає до уваги, що дитина проживає разом з [PERSON] перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний\~\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~\~ ніж\~\~ 50\~\~відсотків\~\~прожиткового\~\~мінімуму\~\~для\~\~дитини відповідного\~\~віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього\~\~Кодексу. Викладене приводить суд до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~\~ позивача було звільнено від сплати судового збору в частині вимог про стягнення аліментів, тому\~\~відповідно до ч. 3 ст. 88\~\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. за вимогами про розірвання шлюбу, тому\~\~відповідно до ч. 1 ст. 88\~\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved