Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою та просить встановити факт неправильності до актового запису про шлюб №12 від 15.06.1968, складеного виконавчим комітетом Подорожненської сільської ради Стрийського району Львівської області на [PERSON] та [PERSON] , а саме вказано запис у графі прізвище, ім`я по батькові нареченої [PERSON] , замість вірного [PERSON] , у графі національність внесено запис - «українка» замість вірного «полька»; внести зміни до актового запису про шлюб №12 від 15.06.1968, складеного виконавчим комітетом Подорожненської сільської ради Стрийського району Львівської області на [PERSON] та [PERSON] , замість [PERSON] , у графі національність «полька» замість «українка». В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що заявник [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Стрийським бюро РАЦС 29.12.1947 та зроблено відповідний актовий запис №18, де вказано батьком дитини - [PERSON] , національність «українець» та мати дитини [PERSON] , національність «полька», місце народження с. Лани Соколів, Стрийського району, Дрогобицької області. 15.06.1968 між заявником та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого сільською радою с. Подорожнє Стрийського району, Львівської області, актовий запис №12. Після укладення шлюбу прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » та помилково внесено запис у графі прізвище, ім`я по батькові нареченої [PERSON] , замість вірного [PERSON] , у графі національність допущено помилку та внесено запис «українка» замість вірного «полька». За національністю дід та баба були поляками, тому їх діти, в тому числі і мати заявника - [PERSON] (дівоче [PERSON] ) були хрещені у римо-католицькому храмі та виховувались у католицьких традиціях. Згідно архівної довідки №Т-52 від 17.11.2009, виданої Центральним державним історичним архівом, де вказано, що у фонді 618 «Римо-католицька митрополича консисторія м.Львів» у метричній книзі римо-католицької парафії с.Соколів, Стрийського повіту, Станіславівського воєводства з записами про народження за 1892-1830р.р. виявлено запис: [PERSON] , [INFO] , хрещена 16.04.1906 у будинку №1 , римо-католицького віросповідання. Батько: [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] . Мати: [PERSON] , дівоче прізвище [PERSON] , донька [PERSON] та [PERSON] . На підтвердження вказаного вбачається із свідоцтва хрещення № [NUMBER] матері заявника [PERSON] , де вказано, що запис перекладено з латинської мови та зазначено місце здійснення запису: Держава Галичина: Польща Архієпархія Львівська, повіт Стрий, парохія Соколів. Згідно архівної довідки від 26.11.2012 №Т-16, виданої Центральним державним історичним архівом, де вказано, що у фонді 618 «Римо-католицька митрополича консисторія, м. Львів», у метричній книзі римо-католицької парафії с.Соколів Стрийського повіту, Станіславського воєводства з записами про одруження за 1866-1933 р. виявлено інформацію про укладення шлюбу 23.11.1920 с.Соколів буд.№1 між [PERSON] , [INFO] , римо-католицького віросповідання та [PERSON] , [INFO] , римо-католицького віросповідання. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00011225559 зазначено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 27.02.1947 виконавчим комітетом Подорожненської сільської ради Стрийського району Львівської області та після реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », національність нареченої вказано «українка», що не відповідає дійсності. Дані документи підтверджують приналежність заявника, її матері, бабці, діда до польського походження та дотримувались польських традицій, обрядів, дотримувались католицьких традицій, відвідували католицький храм та спілкувалися з родичами, які залишились проживати в Польщі. У зв`язку з вищенаведеним заявник [PERSON] зверталася до Стрийського районного відділу ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), однак їй було відмовлено, а тому вона змушена звернутись з даною заявою до суду та просить її задоволити. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, пославшись на обставини, викладені в заяві та просить заяву задоволити. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Стрийського районного відділу ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, хоча подали клопотання про розгляд справи без їхньої участі та покладаються на думку суду. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, оглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини у справі, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про національні меншини в Україні», громадяни України, які належать до національних меншин, мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. З відповіді Стрийського районного відділу ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 13.03.2020 № 133/21.31-06-23 вбачається, що [PERSON] відмовлено у внесенні змін в актовий запис про народження №18 від 29.11.1947 року складеного по селу Лани Соколівські Стрийського району Львівської області на [PERSON] , а саме виправити національність матері з «українка» на «полька», та в актовий запис про шлюб заявниці №12 від 15.06.1968 складеного виконавчим комітетом Подорожненської сільської ради Стрийського району Львівської області на [PERSON] та [PERSON] , а саме в графі національність нареченої змінити з «українка» на «полька», у зв`язку з тим, що зміна національності не входить до компетенції відділу державної реєстрації актів цивільного стану /а.с.8/. У Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00011225559 від 18.10.2012 вбачається, що 18.10.2012 [PERSON] , національність «українка» зареєструвала шлюб із [PERSON] «українець», прізвище дружини змінено на [PERSON] /а.с.9-10/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого с. Л-Соколівські Стрийського району Дрогобицької області вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є батько [PERSON] , національність «українець» та мати [PERSON] , національність «полька»/а.с.17/. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 15.06.1968 вбачається, що 15.06.1968 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.16/. Згідно архівної довідки № Т-61 від 26.10.2012 виданої Центральним Державним історичним архівом України м. Львів зазначено, що в фонді 618 «римо-католицька митрополича консисторія, м. Львів» метричній книзі римо-католицької парафії с.Соколів Стрийського повіту Станіславівського воєводства з записами про одруження за 1866-1933 виявлено: шлюб 23.11.1920 в [ADDRESS] . Наречений: [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] , народився [INFO] , римо-католицького віросповідання. Наречена: [PERSON] , донька [PERSON] та [PERSON] , народилась [INFO] , римо-католицького віросповідання /а.с.11/. Відповідно до архівної довідки № Т-52 від 17.11.2009 виданої Центральним Державним історичним архівом України м.Львів зазначено, що в фонді 618 «римо-католицька митрополича консисторія, м.Львів» метричній книзі римо-католицької парафії с.Соколів Стрийського повіту Станіславівського воєводства з записами про народження за 1892-1930 виявлено: [PERSON] , [INFO] , хрещена 16.04.1906 у будинку 31, римо-католицького віросповідання. Батько: [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] . Мати: [PERSON] , дівоче [PERSON] , донька [PERSON] та [PERSON] /а.с.12/. Відповідно до абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадського стану» від 07.07.1995 року № 12 питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень, тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Посилання заявника на те, що вона хоче відновити свою приналежність до польської національності є безпідставним, оскільки встановлення факту національності не тягне для заявника правових наслідків, що підтверджується також, зокрема, і відсутністю у заяві вказівки на конкретне наслідкове значення. На підставі Указу Президента України № 70/99 від 27.01.1999 року втратив чинність Указ Президента від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності» і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи. В заяві не зазначено та до неї не надано заявником доказів, які б підтверджували, що встановлення факту своєї національності породжує для заявника правові наслідки, які передбачені іноземним законодавством. Суд враховує, що в ст. 24 Конституції України закріплено рівність громадян та відсутність будь-яких привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Таким чином, на території України факт належності особи до будь-якої національності не тягне за собою юридичних наслідків. Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об`єднання. Як визначено ст. 15 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об`єднання мають право у встановленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв`язки з особами своєї національності та їх громадськими об`єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій. Суд вважає, що в даному випадку право на індивідуальність, передбачене ст. 300 ЦК України не порушене, оскільки не зазначення в документах заявниці національності «полька» не перешкоджає заявнику дотримуватися польських звичаїв, традицій, культури та виявляти почуття національного самоусвідомлення, як це зазначала заявниця. Тобто, належність особи до певної національності залежить від її вільного волевиявлення і для реалізації особою своїх прав у цій сфері не потребує встановлення цього факту судовим рішенням, а не зазначення в документах заявника національності полька не перешкоджає заявниці відновлювати та зберігати етнічні походження її роду, відвідувати її родичів у Польщі, а також можливість користуватися пільгами, які гарантуються особам польського походження. Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви за безпідставністю заявлених вимог.

Outcome: dismissed