Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу і стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що 04.09.2010р. був зареєстрований шлюб з відповідачем. Мають сина [PERSON], [INFO]. В заяві посилається на те, що сімейні стосунки з чоловіком фактично припинені з серпня 2013 року, спільно вони не проживають. Причиною тому стало негідне ставлення чоловіка до неї. Вважає, що відновлення сімейних стосунків не можливо, вони втратили один до одного почуття любові і взаємоповаги, просить шлюб розірвати. Син залишився проживати з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 516 грн., половину встановленого законом прожиткового мінімуму, встановленого законом, для дитини віком до 6 років. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні стосунки між подружжям фактично припинені з серпня 2013 року. Спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважають, що відновити сімейні відносини вже не можливо, вони остаточно прийшли до висновку про припинення шлюбу. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 516 грн. також підлягають задоволенню, оскільки відповідач їх визнав. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини ( аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 січня 2014р. становить 1032 грн. Позивач просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі половини цієї суми. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у цьому розмірі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З відповідача на користь державного бюджету м. Бердянська необхідно стягнути судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved