Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] в якому зазначила, що між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивач зазначає, що вони з відповідачем разом не проживають з 2010 року, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на життя та різні інтереси. Шлюб носить формальний характер. Спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище. У підготовче судове засідання сторони не з`явились. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Цигиця Л.М. через канцелярію суду надали письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] поштою надіслав письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, у в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. В судовому засідання встановлено, що між сторонами 26 липня 2008 року зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, про що зроблений актовий запис № 222 (а.с.6). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Позивач бажає розірвати шлюб з відповідачем, тому звернулася до суду з позовом, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, про що надав відповідну письмову заяву наполягаючи на розірванні шлюбу, що свідчить про небажання сторін зберегти сім`ю. Як вказує ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України та ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що відповідач визнав позов та визнання позову є безумовним, та не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з урахуванням того, що сім`я сторін остаточно розпалася, вони наполягають на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, тому позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню та суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved