Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2008 року. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивачка переконана, що сенсу подальшого підтримання сімейних відносин немає, оскільки шлюбне життя не склалося. Вони мають різні погляди на життя, в результаті чого постійно виникають сварки. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися 30 липня 2016 року, спільного господарства не ведуть, в звязку з чим просить шлюб розірвати. Згідно ухвали Талалаївського районного суду від 04 жовтня 2016 року сторонам надавався строк на примирення терміном один місяць. В судове засідання 04 листопада 2016 року позивачка [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розірвати шлюб, строк на примирення надавати не потрібно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується його особистим підписом на довідковому листі справи. Про причини неявки в судове засідання [PERSON] суд не повідомив. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у відсутності сторін, так як підстави для відкладення розгляду справи, відповідно до ч. 1 ст.169 ЦПК України, відсутні. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕЛ № 031703 від 25 квітня 2008 року (а.с.3), спільних неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Судом надавався сторонам строк на примирення, проте вони не дійшли згоди щодо збереження сім»ї. Оскільки позивачка [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що збереження сімї суперечило б інтересам сторін, так як згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене шлюб укладений сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 551 грн.20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved