Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів повнолітню дитину, яка продовжує навчання та додаткових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 06.02. 1999 року по 08.11.2005 року сторони перебували у шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 12.10.2009 року, розірвано. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який наразі навчається у Національному університеті біоресурсів і природокористування України за спеціальністю агрономія, денної форми навчання, основа\~контрактна. Навчання сина передбачає 4 роки та коштує 56220грн. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У звязку з вищевикладеним позивач просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], в розмірі 2000 грн. з дати подання позову та до закінчення навчання чи досягнення [PERSON] двадцяти трьох річного віку, у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. Крім того, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON] у розмірі ? суми витрат на навчання згідно договору про надання освітніх послуг №197 від 10.08.2018р. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася але на адресу суду надійшла заява уточнення позовних вимог та про розгляд справи без її участі. Позивач уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO], який продовжує навчання, у розмірі ? частини усіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення сином навчання або до досягнення ним двадцяти трьох річного віку, у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. Решту позовних вимог не підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився але на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та про визнання уточнених позовних вимог [PERSON] \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у ВНЗ та згідно договору №197 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 10.08.2018 року, укладеного між ректором НУБІП України [PERSON] та [PERSON], плата за весь термін навчання [PERSON] становить 56220грн. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~-\~\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3\~ст. 199 СК\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.09.2018 р. і до закінчення [PERSON] навчання у Національному університеті біоресурсів і природокористування України, але не більш ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку, розмір аліментів відповідає вимогам ст.182 СК України, відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку про їх задоволення. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved