Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання померлим свого чоловіка - [PERSON], [INFO], уродженця м.Антрацит Луганської області. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що вона з 20 вересня 1996 року перебуває в офіційному шлюбі з [PERSON], [INFO], вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. У серпні 1997 року їх шлюб розпався. Вона з дитиною залишилась проживати за місцем своє прописки, де мешкає й зараз, а чоловік переїхав до своєї матері за адресою: [ADDRESS]. З того часу ні [PERSON], ні їх донька, не бачили і не мали про нього ніяких відомостей. У лютому 1998 року з [PERSON] рішенням Антрацитівського міського суду на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON], але аліменти вона не отримує. Ухвалою Антрацитівського міськрайонного суду від 03 чеовня 2002 року відносно [PERSON] був оголошений розшук. Згідно з листом Антрацитівського МВ ГУМВС України в Луганській області від 30 серпня 2012 року за № 55/26661 [PERSON] знаходиться у розшуку Києво - Святошинського РВ УМВС у Київській області з 30 квітня 2010 року, тобто заходи розшуку щодо встановлення місця перебування [PERSON] не дали позитивного результату і встановити його місце перебування до теперішнього часу не вдалося. До теперішнього часу [PERSON] за місцем останнього його реєстрації за адресою: [ADDRESS], не з'являвся і відомості про місце його перебування у його матері відсутні. [PERSON] їз дружиною, своєю донькою та матерью зв'язку не підтримує, не дзвонить, не листується. Оскільки згідно ст. 46 ГК України, громадянин може бути в судовому порядку визнаний померлим, якщо в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років, заявниця просить визнати померлим свого чоловіка, та вказує, що оголошення [PERSON] померлим її необхідно для того, щоб офіційно надати відповідний статус їх доньки та отримати передбачені законом пільги. У судове засідання сторони не з'явилися, просять розглянути справу за їх відсутністю, [PERSON] просить задовольнити її заяву, зацікавлена особа - відділ реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайоного відділу юстиції Луганської області заперечень не має (а.с.1,12). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає вимоги [PERSON] підлягаючими задоволенню, тому що сукупність добутих у суді доказів вірогідно підтверджується їх законність і обґрунтованість. При цьому суд виходить із диспозитивності прав сторін за того, що згідно зі ст. 10 ЦПК України, обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом загальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність та неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При досліджені і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Судом установлено та підтверджується наявними у справи доказами, що дійсно за місцем реєстрації [PERSON], [INFO], уродженец м.Антрацит Луганської області, не проживає з серпня 1997 року. У лютому 1998 року з [PERSON] рішенням Антрацитівського міського суду на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] (а.с.3), але аліменти вона не отримує, оскільки немає відомостей про місце його перебування. Тому ухвалою Антрацитівського міськрайонного суду від 03 червня 2002 року відносно [PERSON] був оголошений розшук. Згідно з листом Антрацитівського МВ ГУМВС України в Луганській області від 30 серпня 2012 року за № 55/26661 [PERSON] знаходиться також у розшуку Києво - Святошинського РВ УМВС у Київській області з 30 квітня 2010 року за скоення злочину (а.с.7), тобто заходи розшуку щодо встановлення місця перебування [PERSON] не дали позитивного результату і встановити його місце перебування з серпня 1997 року до теперішнього часу не вдалося. Таким чином, є всі підстави для визнання його померлим, оскільки згідно ст. 46 ГК України, громадянин може бути в судовому порядку визнаний померлим, якщо в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років. Тому суд, виходячи з того, що в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування більше 17 років, уважає, що він може бути визнаний померлим. На підставі викладеного,

Outcome: approved