Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.06.2014 року, і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. 16 серпня 2012 року шлюб між ними розірвано, сторони не проживають разом, сімейні стосунки не підтримують. Зі слів позивачки, за період після розпаду сім`ї відповідач не надає позивачці ніякої матеріальної допомоги, щодо матеріального забезпечення та утримання дитини, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному забезпеченні та утриманні. Відповідач в позасудовому порядку відмовляється їй матеріально допомагати. В зв'язку з тим, що позивачка утримує себе та свою дитину і їй не вистачає на це коштів, вона звернулася до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - [PERSON], відзив або заперечення на позов [PERSON] до суду не надав та в судові засідання 26.06.2014 року, 08.07.2014 року та 30.07.2014 року не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на п'ятнадцять днів. Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідач в жодне судове засідання не з'явився, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судових засідань, позивач в судове засідання не з'явилася, але просила розглянути справу без її присутності, строк розгляду справи, відповідно до ст. 157 ЦПК України, закінчився і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, у відповідності до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази, що є у справі, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.02.1988 року, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с. 3). 16 серпня 2012 року рішенням Балтського районного суду Одеської області шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4). Сторони разом не проживають і не ведуть спільного господарства, після розпаду сім`ї відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, що є обтяжуючим фактором для повного виховання неповнолітньої дитини та його забезпечення. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки, і проживає з нею. У відповідності до ст. ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їхньої неповнолітньої дитини обґрунтованими, розмір частки, яку вимагає позивачка як аліменти на дитину, а саме по 1/4 частці від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає потребі дитини у аліментах та можливостям її матері і батька утримувати дитину, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved