Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Білокуракинської територіальної громади Білокуракинського району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 жовтня 1979 року помер дід позивачки [PERSON]. Після його смерті усе належне йому майно успадкував батько позивачки, [PERSON]. 21 вересня 2014 року батько позивачки помер. Позивачка фактично прийняла спадщину, проте отримати свідоцтво про право на спадкове майно вона не може, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів. У звязку з цим позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 491649 [PERSON] помер 01.10.1979 року (а.с.14). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 414190 [PERSON] помер 21.09.2014 року (а.с.14). Згідно копії довідки приватного нотаріуса [PERSON] від 09.03.2017 року [PERSON] звернулася за оформленням спадщини після смерті [PERSON] (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася 09.10.1954 року, її батьки [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.04.1980 року [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON] (а.с.7). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № [PERSON] належить на прав власності земельна ідолка площею 0,317 га (а.с.11). Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, що передбачене ст. 1222 ЦК України. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця ... . \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 23 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті свого чоловіка, однак, з причини відсутності у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не змогла оформити спадщину на своє ім'я через органи нотаріату. На підставі викладеного та

Outcome: approved