Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Дергачівської державної адміністрації Харківської області, в якому просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати; визначити місце проживання [PERSON] разом з матір'ю [PERSON], яка мешкає за адресою [ADDRESS]; стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання - доньки [PERSON] [INFO], щомісяця, з дня подачі позову, у твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) гривень, і до досягнення дитиною повноліття; встановити для відповідача наступний порядок спілкування з дитиною та участі у вихованні дитини: - зустрічі з дитиною можуть проводитися 3 дні на тиждень, у тому числі 2 дні в будні і 1 день у вихідні, з 08 до 22 години. Зустрічі та спілкування відповідача з донькою мають здійснюватися за межами нашого з донькою місця проживання. Особисте спілкування відповідача з донькою не повинно порушувати графіка навчання та інших занять дитини. Про наміри щодо такого особистого спілкування з донькою, його тривалості і місця проведення відповідач обов'язково попередньо інформує [PERSON], не пізніше ніж за 1 день; участь відповідача у вирішенні питань навчання, виховання дитини та інших подібних питаннях здійснюється лише спільно і за погодженням з матір'ю; будь-які інші форми й способи участі у вихованні доньки, її відпочинку, спілкуванні з донькою, спільного проведення часу можуть здійснюватися відповідачем виключно при попередньому узгодженні з матір'ю та за згоди з нею на те, без шкоди для навчання і звичайних занять дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем від шлюбу мають двох дітей сина - [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини добровільно не надає. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що з вимогами позовної заяви згоден, заперечень проти задоволення позову не має, справу просить розглядати у його відсутність. У судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з'явився, подав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав, які зазначені у позовній заяві. У судове засідання представник служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області не з'явився, начальник служби у справах дітей райдержадміністрації Власенко О.І. подала до суду заяву, в якій позов в частині їх компетенції підтримала відповідно до висновку, а саме визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю громадянкою [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], за умови, що вона не перешкоджатиме батькові дитини громадянину [PERSON] брати участь у вихованні та спілкуванні з донькою; вважати за доцільне визначити громадянину [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], час для участі у вихованні та спілкування з своєю малолітньою донькою [PERSON], [INFO], у будь-який день тижня неділі за місцем проживання батька або на прогулянках дитини за попередньою домовленістю з її матір'ю громадянкою [PERSON], враховуючи стан здоров'я, бажання та думку дитини; рекомендувати громадянці [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], не перешкоджати батькові малолітньої дитини [PERSON], [INFO], громадянину [PERSON] спілкуватися з нею та брати участь у її вихованні, справу просила розглядати у відсутність представника служби. Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER], виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Харкова, 19 вересня 1987 року, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №1670, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], [PERSON], народилася [INFO], її батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися позивачі, як на підставу своїх вимог, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних мотивів. Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як встановлено судом, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Суд застосовує наступні нормативно-правові акти. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про стягнення аліментів, оскільки дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її повному утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз'яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дитини та платника аліментів, суд визначає аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до її повноліття. Щодо визначення місця проживання дитини. Частина 4 та 5 ст.19 СК України, передбачено, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку №01-44/1130 від 18.03.2014 року, голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про роз'яснення спору щодо визначення місця проживання дитини [PERSON], вважає за доцільне: визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю громадянкою [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], за умови, що вона не перешкоджатиме батькові дитини громадянину [PERSON] брати участь у вихованні та спілкуванні з донькою. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, зокрема у принципі 6, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Судом встановлено, що сторони у справі у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1987 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В даний час стосунки припинені, проживають окремо один від одного. Дитина залишилася проживати з матір'ю. Сторони самостійно не дійшли згоди щодо спілкування батька з дитиною. У відповідності до вимог ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. Згідно ст.161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення для справи . Тому приймаючи до уваги відношення обох з батьків до визначення місця проживання їх дитини, письмовий висновок голови Дергачівської райдержадміністрації Харківської області, суд вважає, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини спільно з матір'ю підлягають задоволенню. Щодо встановлення порядку спілкування з дитиною. Частина 4 та 5 ст.19 СК України, передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку №01-44/1130 від 18.03.2014 року, голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про роз'яснення спору щодо способів участі батька у вихованні доньки, вважає за доцільне: визначити [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], час для участі у вихованні та спілкування з своєю малолітньою донькою [PERSON], [INFO], у будь-який день тижня неділі за місцем проживання батька або на прогулянках дитини за попередньою домовленістю з її матір'ю [PERSON], враховуючи стан здоров'я, бажання та думку дитини; рекомендувати [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], не перешкоджати батькові малолітньої дитини [PERSON] [PERSON] спілкуватися з нею та брати участь у її вихованні. Відповідно до ч.1 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.151,153 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків коли таке право обмежене законом. Згідно зі ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Головою Дергачівської райдержадміністрації Харківської області подано суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, який суд бере до уваги та встановлює відповідний порядок спілкування батька з дитиною. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial