Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON], звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], про встановлення права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 01 лютого 2000 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю). [PERSON] не встиг за життя отримати на своє ім'я Державний акт на право власності на земельну ділянку. На момент смерті [PERSON], [PERSON] фактично проживав разом з ним. [PERSON] вступив в управління спадковим майном померлого. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оформити документи та зареєструвати право власності [PERSON] тоді не міг, оскільки не мав достатньо грошових коштів. 08 серпня 2012 року помер [PERSON] Після його смерті позивач, як його дружина, є спадкоємцем першої черги. Позивач фактично прийняла спадщину, так як на момент смерті свого чоловіка проживала разом з ним. Проте вона не може оформити свої права, так як її чоловік за життя не встиг оформити право на земельну частку (пай) та у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Таким чином, право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, є невизнаним, що дало право в звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідач надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01 лютого 2000 року помер [PERSON], який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю), яка перебувала у колективній власності КСП «Маяк», розміром 4,44 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі. Право померлого [PERSON] на вищезазначену земельну частку (пай) підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0235728, виданим на підставі рішення Чугуївської райдержадміністрації від 25 червня 1998 року №405 (а.с. 8). [PERSON] не встиг за життя отримати на своє ім'я Державний акт на право власності на земельну ділянку. На момент смерті [PERSON], [PERSON] фактично проживав разом з ним за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Коробочкине, вул. Терешкової, буд. 46. Вони підтримували один одного морально та доглядали один за одним під час хвороб. Вони з померлим вели спільне господарство, обробляли город та сад, вирощували городину для харчування. [PERSON] давав гроші для придбання ліків, які були необхідні [PERSON] для підтримання здоров'я, також [PERSON] купував для [PERSON] продукти харчування, які вони не могли виростити на городі, такі, як сіль, цукор, хліб, одяг та предмети побуту. [PERSON] був непрацездатним за віком та перебував на утриманні у [PERSON] Вони вели спільний побут, користувалися речами один одного, меблями, посудом, доглядали будинок, частково робили ремонт, спільно сплачували за комунальні послуги, купляли речі та майно для сумісного користування, мали спільне дозвілля, несли спільні витрати. Фактично з 1997 року по час смерті [PERSON] [PERSON] знаходився на його утриманні та постійно проживав разом з ним. Після смерті [PERSON], [PERSON] продовжив проживати в будинку та користуватися всім майном, продовжував обробляти город, вирощувати городину, знищував бур'яни, доглядав за будинком, вивозив побутове та будівельне сміття, розпоряджався особистими побутовими речами померлого. Враховуючи те, що [PERSON] вступив в управління спадковим майном померлого [PERSON] він фактично прийняв спадщину, яка залишилась після смерті останнього. Оскільки інші спадкоємці після померлого відсутні, [PERSON] був єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном з дня смерті спадкодавця. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оформити документи та зареєструвати право власності [PERSON] тоді не міг, оскільки не мав достатньо грошових коштів. 08 серпня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії I-ВЛ №362607, виданим виконавчим комітетом Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис №42 (а.с. 9). Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після його смерті позивач, як його дружина, є спадкоємцем першої черги. У відповідності до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦКУ спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивач фактично прийняла спадщину, так як на момент смерті свого чоловіка проживала разом з ним. Окрім цього, місце її реєстрації проживання та місце реєстрації проживання її чоловіка є одна й та сама адреса, що підтверджується інформацією Коробочкинської сільської ради від 07 листопада 2014 року (а.с. 10). Право на спадщину мала також відповідач - донька померлого, однак разом зі спадкодавцем на момент його смерті не проживала, та з заявою про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України строк до нотаріальної контори не зверталася. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved