Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», який в подальшому уточнила (а.с.27) про визнання неправомірними дій відповідача щодо списання 25.02.2015 року коштів з рахунку [NUMBER] в розмірі 9 984,00 грн після звернення щодо блокування рахунку; визнати неправомірною відмову відповідача у ненарахуванні пені, штрафів, відсотків за користування коштами в період з 25.02.2015 року згідно кредитної картки [NUMBER], відкритої на ім'я позивача, які злочинним шляхом перераховані на рахунок невідомої особи; зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути кошти в сумі 9 984,00 грн на рахунок позивача, як безпідставно списані та зобов'язати скасувати нараховані пеню, штрафи, відсотки за період з 25.02.2015 року за користування коштами згідно вищевказаної кредитної картки. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.02.2015 року з її кредитної картки [NUMBER] шахрайським способом було здійснено переказ грошових коштів у сумі 9 984,00 грн. Одразу, близько 14.00 год 24.02.2015 року звернулась до центрального відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» у м.Чернігові з проханням заблокувати картку. Цього ж дня вона звернулася до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення злочину. На неодноразові звернення до банку з вимогою не нараховувати пеню, штраф, відсотки за користування кредитом до встановлення винної особи, банк відмовив у задоволенні повністю. Вважає, що банк безпідставно не призупинив завершення грошового переказу, тому вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують її права як споживача фінансових послуг. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю, при цьому посилався на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви відповідно до письмових заперечень, які долучено до матеріалів справи (а.с.35-38). Додатково наголосив, що сама позивач своїми діями сприяла незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Вислухавши пояснення позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання банківських послуг, що складається з підписаної позивачем заяви, пам'ятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку (а.с.39,42-55). Підписом в анкеті-заяві від 29.09.2010 року [PERSON] приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг. Згідно умов вищезазначеного договору позивачу було відкрито карткові рахунки та в подальшому видано кредитну картку [NUMBER] із встановленим на ній кредитним лімітом у розмір 10 300 грн (а.с.40-41). Факт отримання зазначеної картки сторонами не заперечується. Як вбачається із виписки по картковому рахунку [NUMBER] (а.с.7, 66), 24.02.2015 року о 13:38:12 здійснено переказ коштів у сумі 9 984,00 грн через сервіс онлайн-переказів «Портмоне». В наступному, позивач неодноразово зверталась до керівників ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про вчинення злочину (зняття з кредитної картки коштів) (а.с.8, 9, 10, 11). Листом від 15.05.2015 р. (а.с.12-13) Банк повідомив позивача про відсутність правових підстав для задоволення її вимог, оскільки нею розголошена особиста інформація третім особам. 07 березня 2015 року слідчим Чернігівського МВ УМВС України в Чернігівській області заява [PERSON] внесена до єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним номером № 12015270010001488, за правовою кваліфікацією передбаченою ч. 1 ст. 190 КК України (а.с.6). Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30квітня 2010 року № 223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Так, у п. 1.1.2.1.12 та п. 1.1.5.5 «Умов та Правил надання банківських послуг», що є невід'ємною частиною договору про банківське обслуговування, передбачено, що клієнт зобов'язаний вживати заходів щодо запобігання втраті (викраденню) карток, стікера PayPass, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на картку і магнітну смугу, або їхньому незаконному використанню; банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПіН - коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobileBanking або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв'язку під час використання цих каналів. Згідно п.1.1.2.21 вказаних Правил передбачено, що клієнт зобов'язується негайно повідомляти Банк шляхом дзвінка до Колл-центру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома клієнту, про втрату/викрадення карти, стікера PayPass, SIM-картки мобільного телефону, несанкціоновані транзакції за його рахунками (а також за рахунками 3-х осіб). Згідно п.1.1.5.29 Правил держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення Власника Карти в Банк та блокування Карти, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою. Пунктом 1.1.5.13 Правил передбачено, що клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки / рахунку / на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. Згідно зі ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до пояснень позивача, наданих в судовому засіданні, під час бесіди по телефону (056) 785 9126 з невідомим, який представився працівником ПАТ КБ «ПриватБанк», нею було повідомлено адресу проживання, дату народження, номер картки та строк її дії. В подальшому, через 15-20 хв. повідомила і номер паролю, який надійшов на її телефонний номер шляхом SMS - повідомлення. Таким чином, операції щодо зняття коштів з кредитного рахунку [PERSON] стало можливим внаслідок порушення нею умов та правил надання банківських послуг, зокрема: умов зберігання та використання конфіденційної інформації. Суд вважає також необґрунтованими доводи позивача про те, що списання коштів з рахунку відбулось 25.02.2015 року після блокування картки 24.02.2015 року близько 14.00 год, оскільки відповідно до повідомлення міжбанківської системи електронної доставки та оплати рахунків ТОВ «Портмоне» (а.с.67) у системі було здійснено платіж, а саме: 24.02.2015 року о 13:38:13 здійснено переказ коштів у сумі 9 500,00 грн з картки [NUMBER] на картку [NUMBER] (Ощадбанк). З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що діями відповідача порушені її права, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed