Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення ними повноліття. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначала, що на базі її родини створений дитячий будинок сімейного типу, вона з чоловіком є батьками-вихователями і до цього будинку влаштовані неповнолітні [PERSON] та [PERSON], оскільки, згідно рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 30.11.2017 р. мати неповнолітніх і відповідач по справі [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно дітей. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак ухиляються від свого обовязку в звязку з чим позивач в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] вимушена звернутись до суду для примусового стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, яка була у встановленому законом порядку повідомлена про час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 25), до зали суду не зявилася, відзиву на позов не надала, ніяких клопотань не зявила. Представник третьої особи Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти заявлених позовних вимог не заперечував (а.с. 26). Інші треті особи до судового засідання не зявились, про дату час та місце його проведення повідомлялись належним чином, заяв, клопотань, заперечень не надали. Суд відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся учасників за наявними доказами справи. За згоди позивача суд ухвалює по справі заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позивача, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є матірю неповнолітніх [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 216067, виданим Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 6) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 514527, виданим повторно 21 лютого 2018 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах ГТУЮ в Харківській області (а.с. 7). Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 30.11.2017 року [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно неповнолітніх доньок [PERSON], [PERSON] (а.с. 8, 9). Відповідно до розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 02.02.2018 р. № 45 - неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], влаштовані до будинку сімейного типу на базі родини [PERSON], на яких, як на батьків-вихователів покладена персональна відповідальність за життя, здоровя, фізичний та психічний розвиток вихованців (а.с. 13). Відповідно до вимог ст. 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня предявлення позову. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р., вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 51 Конституції України закріплений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно вимог ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Діти проживають разом з батьками-вихователями та знаходяться на їх утриманні, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, відомостей щодо перебування інших осіб на її утриманні суду не надано. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи, враховуючи матеріальне становище платників аліментів, матеріальне становище позивача і дитини, та з урахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів їх доходів щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved