Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме просить суд: встановити факт належності [PERSON], ? частки квартири № 12 в будинку № 51, розташованого по вул. Червоноармійська в м. Білгород-Дністровському Одеської області, що в цілому складається з: 1-1 коридор, 1-2 шафа, 1-3 житлова, 1-4 житлова, 1-5 житлова, 1-6 кухня, 1-7 шафа, 1-8 шафа, 1-9 шафа, 1-10 ванна, 1-11 туалет, 1-12 балкон, загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., з підвалу літ. «а»- приміщення №23, площею 4,7 кв.м.; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на: квартиру № 12 в будинку № 51, розташованого по вул. Червоноармійська в м. Білгород-Дністровському Одеської області, що в цілому складається з: 1-1 коридор, 1-2 шафа, 1-3 житлова, 1-4 житлова, 1-5 житлова, 1-6 кухня, 1-7 шафа, 1-8 шафа, 1-9 шафа, 1-10 ванна, 1-11 туалет, 1-12 балкон, загальною площею 60,2 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., з підвалу літ. «а»- приміщення №23, площею 4,7 кв.м. Позивачка та її адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, згідно наявної в матеріалах справи письмової заяви позов підтримують та просять задовольнити, справу розглянути у їх відсутність. Представник відповідача - Білгород-Дністровської міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. У звязку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 12.07.1996 року померла бабуся позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №119586, виданим відділом реєстрації актів громадського стану виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів Одеської області від 12.07.1996 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 454. Після смерті [PERSON] спадщину у вигляді ? частки квартири № 12 в будинку № 51, розташованого по вул. Червоноармійська в м. Білгород-Дністровському Одеської області, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності від 16.05.1994 р., фактично прийняв її чоловік, [PERSON], який являється дідом позивачки.\~На підставі зазначеного [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого 12.12.1997 року Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого за № 1-4890. Проте за життя [PERSON] не зареєстрував право власності, в звязку з чим позивачка не має можливості оформити свої спадкові права. Однак, інша ? частка квартири № 12 в будинку № 51, розташованого по вул. Червоноармійська в м. Білгород-Дністровському Одеської області, належала діду позивачки - [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 16.05.1994 року. 21.01.2015 року помер дід позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №401332, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції та зроблено відповідний актовий запис № 954. Згідно заповіту який посвідчений 18.10.2013 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2252, який ніким не відмінявся та не змінювався, [PERSON] все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповів позивачці [PERSON], [INFO]. Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилась спадщина у вигляді квартири № 12 в будинку № 51, розташованого по вул. Червоноармійська в м. Білгород-Дністровському Одеської області. Єдиним спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON] є позивачка [PERSON] У встановлений законом строк, відповідно до статті 1269 ЦК України, позивачка звернулася до приватного нотаріусу Білгород-Дністровського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда [PERSON] (а.с.13) Інші спадкоємці з відповідними заявами щодо прийняття чи відмови від спадщини не зверталися. На звернення позивачки до нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру № 12 в будинку № 51, розташованої по вул. Червоноармійська в м. Білгород-Дністровському Одеської області, після смерті [PERSON] 21.01.2015 року, позивачка отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із тим, що в неї відсутні правовстановлюючі документи на квартиру та документи, що підтверджують реєстрацію права власності [PERSON] на зазначене нерухоме майно. Зважаючи на вказані обставини, позивачка [PERSON], змушена була звернутися до суду за захистом своїх майнових прав на спадщину з метою оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену квартиру. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладене, враховуючи, що позивачка не відмовлялася від прийняття спадщини, відсутність правовстановлюючих документів на квартиру та документів, що підтверджують реєстрацію права власності [PERSON] на зазначене нерухоме майно, позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved