Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , який 22 лютого 1999 року був зареєстрований Дружненською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 3. Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позич просить шлюб розірвати, оскільки він виявився невдалим, на побутовому ґрунті постійно виникали непорозуміння та конфлікти, що призвело до втрати почуттів та поваги один до одного, тому на даний момент сім`я остаточно розпалась, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї суперечить їхнім інтересам. В судовому засіданні позивачка [PERSON] не була присутньою, просила суд розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, час на примирення просить не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає, що однією з основних ознак шлюбу є його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. ст. 12,13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 22 лютого 1999 року між позивачем та відповідачем Дружненською сільською радою Красилівського району Хмельницької області зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 3. Згідно позову сторони припинили шлюбні відносини, на даний час втрачені усі фізичні та духовні зв`язки. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально. Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 лютого 1999 року позивач після одруження своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Позивач бажає залишити прізвища « [PERSON] ». Враховуючи вказані обставини, суд має підстави після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Спору про майно та місце проживання дитини не виникає. Дитина залишається проживати із матір`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з викладеним, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 454 грн. судового збору, стягнути з відповідача на користь позивача 454 грн. судового збору. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved