Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON], третьої особи: КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, яка розташована за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Свято-Миколаївська (колишня назва вул. [PERSON])[ADDRESS]. Позивач посилається на те, що вона є власником вищезазначеної квартири на підставі спадкового договору. Станом на 02.08.2016 року в спірній квартирі зареєстровані вона та її син - [PERSON], відповідач по справі. Відповідач за зазначеною адресою лише зареєстрований, хоча фактично, з дня прописки, в квартирі не проживав. Участі у сплаті комунальних платежів не приймає, благоустроєм квартири не займається, тобто з 2009 року, коли одружився, повністю припинив виконувати свої обовязки наймача. Добровільно знятися з реєстрації відповідач відмовляється, навмисно створює проблеми з житлом, чим обєктивно порушує її права, тому вона змушена звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнила позовні вимоги, просила усунути перешкоду у здійсненні нею право користування та розпорядження квартирою, яка є її власністю та позбавити відповідача права користування квартирою шляхом зняття його з реєстрації. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки до суду не повідомила. Тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа, Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області, надали заяву про розгляд справи без участі представника, просили винести рішення на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірна квартира за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Свято-Миколаївська (колишня назва вул. [PERSON])[ADDRESS] належить [PERSON], позивачу по справі, на підставі Спадкового договору від 05.04.2006 року. Згідно довідки Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» від 02.08.2016 року в квартирі, яка розташована за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Свято-Миколаївська (колишня назва вул. [PERSON])[ADDRESS], на даний час зареєстрований [PERSON], відповідач по справі, син позивача [PERSON] Відповідач зареєстрований в квартирі, яка розташована в багатоповерховому житловому будинку, в якому встановлене водопостачання, водовідведення та централізоване опалення. Факт відсутності тривалий час за місцем реєстрації відповідача знайшов своє підтвердження в письмових свідченнях сусідів по будинку гр. [PERSON], яка мешкає за адресою: м. Лозова, вул. Свято-Миколаївська (колишня назва вул. [PERSON])[ADDRESS], та гр. [PERSON]М, яка мешкає за адресою: м. Лозова, вул. Свято-Миколаївська (колишня назва вул. [PERSON])[ADDRESS], які зазначають, що гр. [PERSON]ВО. більш як 5 років за адресою: м. Лозова, вул. Свято-Миколаївська (колишня назва вул. [PERSON])[ADDRESS] не проживає. Статтями 10, 57, 60, 179 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється \~на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести \~ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Конституція України ( ст. 47)\~ проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла за тимчасово відсутніми громадянами, членів сімї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). В протоколі 1 до Конвенції про захист прав людина та основоположних свобод зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно Постанови\~ Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року зазначено, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на\~підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У витягу про Державну реєстрацію прав Лозівського бюро технічної інвентаризації від 25.05.2011 року зазначено, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], зареєстровано на [PERSON], позивача по справі на підставі спадкового договору від 05.04.2006 року. Отже, не зняття з реєстрації [PERSON] за вищевказаною адресою порушує право власності позивача та створює перешкоди у розпорядженні її майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тому, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про визнання особи померлою. З огляду на вищевикладене, суд вважає уточнений позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved