Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про знаття арешту з майна, зобовязання до вчинення дій. Вимоги мотивовано тим, що 23 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS]. Після укладення договору позивачем у встановленому порядку було зареєстроване право власності на вказану квартиру в Каховському БТІ. 22 грудня 2008 року рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області встановлено факт того, що [PERSON] є добросовісним набувачем однокімнатної квартири за договором купівлі-продажу, укладеним 23 липня 2008 року з [PERSON] У звязку із реєстрацією шлюбу прізвище було змінено зі [PERSON] на Герке. В вересні 2015 року позивач довідалася про те, що за даними Єдиного реєстру реєстрації заборон з 17 вересня 2008 року внесені дані про заборону на віджучення зазначеного вище нерухомого майна на підставі постанови ВДВС Каховського міськрайонного управління юстиції № АВ 434948 від 17 вересня 2008 року, що постановлена на підставі ухвали суду про забезпечення позову. Для вирішення питання щодо зняття арешту позивач зверталася до Каховського ВДВС, проте у скасуванні арешту їй відмовили з тих підстав, що на виконанні відділу виконавче провадження не перебуває, за даними архіву відомості про накладення арешту також відсутні. За вказаних обставин, позивач просила зобовязати ВДВС Каховського МРУЮ зняти обтяження з квартири за адресою: вул. Мелітопольська, б. № 36[ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON], зобовязати реєстраційну службу Каховського міськрайонного управління юстиції зареєструвати право власності позивача на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою: вул. Мелітопольська, б. № 36[ADDRESS], а також покласти на відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягала з підстав, викладених в ньому. В судове засідання представник відділу ДВС Каховського міськрайонного управління юстиції не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої при ухваленні рішення поклався на розсуд суду. Представник третьої особи реєстраційної служби Каховського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, оповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від нього не находило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, cуд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, 23 липня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири[ADDRESS], що посвідчений державним нотаріусом [PERSON] Як вбачається з витягу, від 24 липня 2008 року № 19644274, виданого КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради про реєстрація права власності на нерухоме майно, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23 липня 2008 року є власником квартири [ADDRESS]. 22 грудня 2008 року рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області встановлено факт того, що [PERSON] є добросовісним набувачем однокімнатної квартири [ADDRESS], за договором купівлі-продажу, укладеним 23 липня 2008 року з [PERSON], посвідченим державним нотаріусом Каховської міської ради державної нотаріальної контори, зареєстрованим за № 1767. Відповідно до завіреного перекладу довідки виданої відділом РАЦСу Шлезвіг з 30 серпня 2013 року прізвище [PERSON] змінено на «Герке». Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст.ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При проведені державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстратор реєстраційної служби Каховського МРУЮ має керуватися\~Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про державну- реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, іншими нормативно-правовими актами України. Такми чином, в порушення зазначених норм цивільно процесуального законодавства України, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відносно нерухомого майна, яке належить на праві приватної власності позивачу, існує заборона на відчуження внесена до Єдиного реєстру обтяжень, а також того, що він звертався до Реєстраційної служби Каховського МРУЮ з питання реєстрації припинення обтяження на нерухоме майно і йому було відмовлено у вирішенні цього питання. Крім того, суд вбачає, що доводи позивача проти арешту майна не повязані зі спором про право на це майно, а стосуються питання скасування заходів забезпечення позову, тому їх слід розглядати за правилами ст. 154 глави 3розділу ІІІ ЦПК України. Так, за змістом поданого позову вбачається, що між сторонами немає спору про право власності (користування) майном, на яке накладено арешт і, таке право позивача ніким не оспорюється, проте існує не вирішене питання про скасування заходу забезпечення позову, що був застосований на підставі ухвали суду (абз. 1, а.с. 2 зв.), однак докази наявності такої ухваоли у матеріалах справи відсутні. За вказаних обставин, суд, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] про знаття арешту з майна, зобовязання до вчинення дій.

Outcome: dismissed