Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР № 022985 від 24.01.2002 року, виданий на імя [PERSON] належав її бабусі [PERSON], яка померла 29.10.2015 року, а також визнати за нею право власності на земельну ділянку № 85 загальною площею 5,11 га., що розташована на території [PERSON] сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.10.2015 року померла бабуся позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на вищевказану земельну ділянку. Позивач є спадкоємицею за заповітом та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа, а саме державний акт на право власності на землю, а також документ, що посвідчує право власності спадкодавця на майно, оскільки дані спадкодавця зазначені у державному акті на землю не відповідають даним, які вказані у свідоцтві про смерть. Заявниця не може оформити спадщину, оскільки в документах мають місце розбіжності, які не можливо усунути у позасудовому порядку, а тому вона звернулася до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила задовольнити, а розгляд справи провести без її участі (а.с.34). Відповідач [PERSON] сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області свого представника у судове засідання не направила, проте надала суду письмову заяву в якій зазначила, що заперечень проти позову не мають та просили розглядати справу без участі їх представника (а.с.25). Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи № 12/2016 суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог статей 1217, 1218, 1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Статтями 328 та 392 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Згідно вимог ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до вимог ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 29 жовтня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОЛ № 210862, виданим 29.10.2015 року виконкомом [PERSON] сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, актовий запис № 12 (а.с.5). За життя [PERSON] склала заповіт від 23.10.2015 року, за яким належну земельну ділянку, житловий будинок в с. Марївка, вул. Леніна, 52 Компаніївського району Кіровоградської області та належні земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку заповіла [PERSON] (а.с.7). Померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-КР № 022985 від 24.01.2002 року належала земельна ділянка № 85 загальною площею 5,11 га., кадастровий номер 3522883000:02:000:085 що розташована на території [PERSON] сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.06.2016 року (а.с.9-10, 35-37). Згідно довідки № 443 від 23.06.2016 року, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, померла [PERSON] до дня смерті - 29.10.2015 року дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] (Леніна), 52, разом з онукою [PERSON], та вели спільне господарство (а.с.39). Відповідно до постанови державного нотаріуса Компаніївської районної державної нотаріальної контори від 21.05.2016 року, вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки дані спадкодавця зазначені у державному акті на землю, а саме прізвище власника вказано «Підковальникова», не відповідають даним, які вказані у свідоцтві про смерть, де зазначено прізвище «Подковальникова», а також відсутній оригінал державного акту на землю, що позбавляє можливості оформити спадкові права через нотаріальну контору, а тому рекомендовано звернутись до суду (а.с.12). Державним нотаріусом Компаніївської районної державної нотаріальної контори на запит суду надано копію спадкової справи № 12/2016, яку заведено 23.02.2016 року, де міститься заява [PERSON] про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], інші особи із заявами про прийняття спадщини чи відмову не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видавались. У зв'язку із втратою державного акту на право приватної власності на землю позивачем було вжито заходів для пошуку державного акту серія ІІІ-КР № 022985 від 24.01.2002 виданого на ім'я [PERSON], шляхом розміщення оголошення через газету «Степовий Край», проте державного акту не виявлено (а.с.20). Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 23.02.2016 року вбачається, що після смерті [PERSON] спадкоємці із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини не звертались та спадкова справа не заводилась. Таким чином, зваживши в сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа і визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved