Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Сартанська селищна рада про визначення порядку користування земельною ділянкою, в обґрунтування якого вказала, що на підставі рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 квітня 2014 року по цивільній справі № 264/8568/13-ц, яке набрало чинності 14 квітня 2014 року, їй належить 47/100 частини житлового будинку з відносними до цієї частини надвірними господарськими будівлями і спорудами, за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, смт Сартана, вулиця Огородна, 19, а саме: в житловому будинку літ. А-1: житлова кімната площею 11,2 кв.м., житлова кімната площею 23,8 кв.м., житлова кімната площею 9,0 кв.м.; веранда літ. І; сіни літ. ІІ; ганок літ. а1; погріб літ. А/п; 1/2 частина вбиральні літ. Г-1; 1/2 частина огорожі № 1, № 2; 1/2 частина мощення [PERSON] власності на 53/100 частини зазначеного домоволодіння належить відповідачу [PERSON] на підставі того ж правовстановлюючого документа. Домоволодіння № 19 по вулиці Огородній в смт Сартана міста Маріуполя Донецької області розміщується на земельній ділянці площею 942 м.кв. Проте, протягом тривалого часу позивачка не може прийти до взаємної згоди з відповідачем відносно порядку користування спільною земельною ділянкою, через що, між ними виникають непорозуміння та конфліктні ситуації. Позивачка просила визначити порядок користування земельною ділянкою № 19 по вулиці Огородній в смт. Сартана в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області між нею та [PERSON] відповідно до розміру їх часток у праві спільної власності на домоволодіння. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на відсутність у позивачки права власності або користування спірною земельною ділянкою. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, посилаючись на відсутність у позивачки права власності або користування спірною земельною ділянкою. Просив в задоволенні позову відмовити. Представник Сартанської селищної ради в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вирішення справи залишив на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10, 11 ЦПК України, суд вирішує справи на засадах змагальності, не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах позовних вимог, на підставі поданих ними доказів. Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Порядок набуття та придбання права на землю громадянами та юридичними особами визначено нормами глави 19 Земельного кодексу України (далі - ЗК). Відповідно до ст. 116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до частини першої статті 125 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно із частиною першою статті 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як убачається з матеріалів справи позивачка не має права власності чи належним чином набутого і відповідно до закону оформленого права користування спірною земельною ділянкою, що свідчить про відсутність предмета судового захисту, а відтак і підстав для задоволення цього позову.

Outcome: dismissed