Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про захист прав споживача та стягнення внеску. Позов обґрунтований тим, що 23 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №9290 «Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члену кредитної спілки на депозитний рахунок». Відсоткова ставка за договором була встановлена в розмірі 22% річних. На протязі дії договору позивачу нараховувалися та виплачувались відсотки. Після закінчення строку дії договору позивач звернулася до керівництва ЗОКС «Довіра» з питанням щодо повернення внеску, але гроші їй повернуті не були. Відповідно до довідки, наданої відповідачем, загальна сума внеску, який невиплачений позивачу, складає 19900 гривень 00 копійок, розмір невиплачених відсотків - 2458 гривень 45 копійок. Просить стягнути з відповідача на свою користь внесок за договором №9290 в сумі 19900 гривень 00 копійок та невиплачені відсотки за договором - 2458 гривень 45 копійок, покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Позивач просить розглянути справу за її відсутності. В судове засідання позивач не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В позовній заяві є клопотання позивача щодо слухання справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі та ухвалити рішення на підставі матеріалів даної справи. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник може вчиняти до свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Згідно частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що 23 грудня 2013 року між [PERSON] та Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» було укладено договір №9290 про надання фінансової послуги внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на суму 20000 гривень (а.с. 4-5). Строк дії договору становив 13 місяців, з 23 грудня 2013 року до 23 січня 2015 року. Процентна ставка за внеском встановлена у розмірі 22 % річних. Згідно п.2.3.3 договорів внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок виплата процентів вкладнику здійснюється щомісячно. Відповідно до п.3.2.5 договору внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок Запорізька обласна кредитна спілка «Довіра» зобов'язана повернути вкладникові внесок, та нараховані проценти у строки та у розмірах, які передбачені умовам договору. Позивачка зверталася до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» з проханням повернути грошові кошти у повній сумі, тобто суму вкладів, у зв'язку із закінченням дії цього договору, та нараховані але не сплачені проценти за договором внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок їй повернуті не були. Отже, станом на 20 березня 2015 року заборгованість Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» перед [PERSON] становить 22358 гривні 45 копійок, яка складається з 19900 гривень 00 копійок - сума внеску, 2458 гривень 45 копійок - сума не сплачених відсотків. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України: за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Таким чином, на відносини, пов'язані з виконанням умов укладеного між позивачем та відповідачем договору поширюються положення норм глав 71, 72 ЦК України. Відповідно до положень укладеного договору №9290 від 23 грудня 2013 року, а саме: п.3.2.5, спілка зобов'язана повернути вкладнику внесок та нараховані проценти у строки, та в розмірах, які передбачені умовами цього договору, п.3.2.6 видати внесок на письмову вимогу вкладника в день вказаний вкладником в письмовій вимозі з урахуванням умов договору, п. 3.3.3 вкладник має право по закінченню строку дії договору отримати всі належні йому грошові кошти відповідно до умов договору. Договірні відносини між позивачем та спілкою закінчилися 23 січня 2015 р. і досі, вимоги позивача щодо повернення йому суми вкладу з нарахованими процентами, спілкою не виконані. Відповідно до вимог ч.2 ст.1060 ЦК України за договором вкладу незалежно від його виду спілка зобов'язана видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач вправі вимагати повернення здійсненого ним вкладу та нараховані відсотки у повному обсязі. Оскільки, відповідач не повернув позивачу у визначені договором строки, суму внеску та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, то він порушив умови договору, оскільки такий його обов'язок був ним передбачений. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на користь [PERSON] коштів за депозитним договором у розмірі 22358 гривень 45 копійок законні і обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved