Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме будинком № 1а/3 по вул. Шевченка в с. Бобовище, Мукачівського району. Свої вимоги мотивує тим, що є власником будинку № 1а/3 по вул. Шевченка в с. Бобовище, Мукачівського району, однак в будинку зареєстрована також [PERSON],яка в будинку не проживає з липня 2014 року. Таким чином реєстрація відповідача в будинку створює незручності, додаткові витрати на його утримання, порушує її право, як власника, на вільне користування та розпорядження своїм майном, у звязку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з наведених підстав у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася за невідомих причин, повідомлялася належним чином через оголошення в засобах масової інформації. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.03.1995 року, будинок № 1а/3 на вул. Шевченка в с. Бобовище, Мукачівського району на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з довідки від 03.11.2017 року виданої ТОВ «Мукачівське РБТІ та ЕО» згідно архівних даних записів в реєстровій книзі, права власності на будинок за адресою: с. Бобовище, вул. Шевченка, 5/3 зареєстровано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про право власності від 24.03.1995 року видане АПТП «Бобовище). З довідки виданої виконкомом Бобовищенської сільської ради № 1146 вбачається, що в будинку № 1а/3 на вул. Шевченка в с. Бобовище, Мукачівського району зареєстровані: [PERSON], [INFO], - чоловік, [PERSON], [INFO]. - внук, [PERSON], [INFO] - внучка, [PERSON], [INFO] невістка ( але не проживає). Відповідно акту № 1 від 31.03.2016 року, складеного виконавчим комітетом Бобовищенської сільської ради Мукачівського району, [PERSON], [INFO] у будинку № 1а/3 на вул. Шевченка в с. Бобовище, Мукачівського району не проживає з липня 2014 року. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475\\97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України) Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] втратила право на користування будинком № 1а/3 на вул. Шевченка в с. Бобовище, Мукачівського району, у звязку з її відсутністю за місцем проживання понад встановлений законом строк, а тому позов про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved