Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 5081,91дол. США, що станом на 07.12.2020 року згідно офіційного курсу НБУ становить 143773грн.84 коп. На обґрунтування своїх вимог вона вказала, що 15 грудня 2018 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики грошей, предметом якого є грошові кошти у сумі 134400 грн., що еквівалентно 4800 дол. США. На підтвердження відносин позики відповідач надав позивачу розписку, якою зобов`язується повернути борг до 15 червня 2019 року. Факт передачі коштів може бути підтверджений свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Станом на 07 грудня 2020 року відповідач не вчинив жодних дій щодо повернення позивачу позики та не сплатив жодної її частини. На підставі вказаного та враховуючи те, що зобов`язання щодо повернення позики відповідач не виконує, останній зобов`язаний повернути позивачу 5081,91 дол. США з яких 4800 дол. США основного боргу та 258,80 дол. США -3% річних від загальної суми боргу. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги зменшив та просить стягнути з відповідача 5058,80 дол. США з яких 4800 дол. США основного боргу та 291,91 дол. США -3% річних від загальної суми боргу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, вказав, що дійсно він позичив у позивача 4800 долара США. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 15 грудня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики в формі розписки. Відповідно з умовами вказаного договору (розписки) [PERSON] отримав від [PERSON] суму грошових коштів у розмірі 4800 дол. США, які зобов`язувався повернути до 15 червня 2019 року. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується його розпискою від 15 червня 2019 року. Свої зобов`язання відповідач не виконав, кошти не повернув. Згідно з нормами ст. 1046 та ст. 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні судом встановлено, що в порушення умов договору позики [PERSON] не повернув [PERSON] грошові кошти в розмірі 4800 дол. США., а тому слід стягнути вказані кошти з відповідача в судовому порядку. Також з відповідача підлягає стягненню три проценти річних від простроченої суми за період з 16.12.2018 року по 06.12.2020 року в сумі 291,91 дол. США.

Outcome: approved