Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову вказала, що 16.11.2015 року вона позичила [PERSON] 35000 грн. до кінця 2015 року, що підтверджується розпискою. Згідно розписки відповідач вказаний борг зобовязана була повернуто вчасно до 01 січня 2016 року, проте свого обовязку по поверненню коштів не виконала. Станом на 14.06.2016 року за відповідачем рахується борг з врахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції в розмірі 37258,36 грн..Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача 35000 грн. основного боргу, 473,36 грн. заборгованості по відсотках, 1785,64 грн. інфляційних втрат, а всього 37258,36 грн., а також судовий збір в розмірі 551,20 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що згідно розписки від 16.11.2015 року [PERSON] позичила [PERSON] гроші в сумі 35000 грн., які вона мала повернути до кінця 2015 року, проте на сьогодні кошти не повернуті. З врахуванням заборгваності по відсотках та інфляційних втрат, просить стягнути з відповідача кошти в сумі 37258,36 грн.. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 листопада 2015 року [PERSON] отримала в борг у [PERSON] 35000 грн., і зобов'язалася повернути кошти до кінця 2015 року., що підтверджується розпискою, написаною відповідачкою [PERSON] власноручно. На теперішній час [PERSON] кошти позивачу не повернула. Стаття 526 Цивільного кодексу України\~визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~ст.1047 Цивільного кодексу України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом. Відповідно до\~ст.1046 Цивільного кодексу України\~за\~договором\~позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші\~речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачено ч.1\~ст.1049 ЦК України, \~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або\~речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у\~строк\~та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості по відсотках за період з 01.01.2016 року по 14.06.2016 року становить 473,36 грн.: 35000 (сума боргу) х 3%/366х165 (кількість днів). Сума нарахувань інфляційних втрат за період з 01.01.2016 року по 31.05.2016 року становить 1785 грн.: 35000 (сума боргу) х 1,051 (середній індекс інфляції 1,009х0,996х1,01х1,035х1,001) - 35000. На підставі викладеного, суд приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає задоволенню і на її користь з відповідача слід стягнути заборгованість за договором позики від 16.11.2015 року 35000 гривень, 473,36 грн. - 3% річних, а також інфляційні втрати в сумі 1785 грн., а всього 37258,36 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 551,21 грн..

Outcome: approved