Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні\~ відповідача: Орган опіки та піклування\~ Южноукраїнської міської ради Миколаївської області,\~\~ про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. За даною адресою зареєстровані її син [PERSON], колишня невістка [PERSON] та онук [PERSON] Нікіта, [INFO]. В 2013 році відповідач разом з сином після розірвання шлюбу з [PERSON] виїхала до м. Миколаїв, де проживають до сьогодні. З того часу відповідач з сином вищевказаною квартирою не користуються, комунальні послуги не сплачує. На її усні прохання про зняття з реєстрації відповідач не реагує. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю, просила суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 13 в будинку № 20 по вул. Дружби народів в м. Южноукраїнськ Миколаївської області. Також додала, що відповідач з сином у даному житловому приміщенні не проживають з 2013 року, однак до теперішнього часу продовжують бути зареєстрованими, що перешкоджає їй як власнику реалізувати своє право власності та продати дане житло. Відповідач в судове засідання не зявилася вдруге: 01.12.2015 р. та 23.12.2015 р., причини неявки суду не повідомила. Про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином (а. с. № 23, 29, 30). З доповідної записки секретаря судових засідань від 19.12.2015 р. вбачається, що [PERSON] відомо про пред'явлення до неї даного позову, судову кореспонденцію вона не отримує, оскільки не перевіряє поштову скриньку, з'являтися до суду наміру не має, позовні вимоги не визнає. За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Представник Органу опіки та піклування\~ Южноукраїнської міської\~ ради Миколаївської області заперечувала проти задоволення позовних вимог стосовно неповнолітнього [PERSON], [INFO], посилаючись на положення 18 Закону України «Про охорону дитинства» та положення Конвенції про права дитини. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 14.04.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], копією витягу з Державного реєстру правочинів та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. № 3, 4, 5) Відповідно довідки ЖЕД-1 КП «Житлово-комунальне обєднання від 15.09.2015 р. за вказаною адресою зареєстровані: син позивача [PERSON], її колишня невістка [PERSON], та онук - [PERSON] (а. с. № 8). Як зазначила в судовому засіданні позивач, в 2013 році відповідач разом з сином після розірвання шлюбу з [PERSON] виїхала до м. Миколаїв, де проживають до сьогодні. З того часу відповідач з сином вищевказаною квартирою не користуються, комунальні послуги не сплачує. Причиною звернення позивача до суду з даним позовом стало те, що відповідач з сином залишаються зареєстрованим за вищевказаною адресою, участі у сплаті житлово-комунальних послуг відповідач не приймає, позивач не може в повному обсязі здійснювати своє право власності. Вислухавши позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно акту про не проживання від 13.08.2015 р. [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають (а. с. № 9). В судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання останніх понад один рік у вищевказаному жилому приміщені без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Неповнолітній [PERSON] не є членом сімї позивача, а отже на нього не розповсюджується положення ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства». З огляду на вищевикладене суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування квартирою № 13 по вул. Дружби народів, 20 в м. Южноукраїнськ Миколаївської області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 1).

Outcome: approved