Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом та просила визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS], свого сина [PERSON], колишню невістку [PERSON], їх неповнолітнього сина [PERSON], оскільки вни з берзня 2009 року не проживають у вказаному будинку, а також неповнолітніх [PERSON], [PERSON], які є доньками її сина [PERSON]. оскільки ті з 2011 року не проживають в її будинку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та пояснила, що вона є власницею домоволодіння [ADDRESS], крім неї в даному будинку проживає її син [PERSON], його доньки [PERSON] та [PERSON] з 2011 року проживають разом із матір'ю за іншою адресою. Її син [PERSON] разом із сім'єю, [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] в 2009 році виїхали до Російської Федерації. Оскільки відповідачі більше року в зазначеному домоволодінні не проживають просила визнати їх таким що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти позову. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили факт не проживання відповідачів у належному [PERSON] домоволодінні у строки зазначені позивакою. Відповідачі в судове засідання не з'явилися будучі належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області Криволап І.О., в судовому засіданні заперечувала проти позову в частині визнання втратившими право користування будинком належним [PERSON] її неповнолітніх онук - [PERSON] та [PERSON], оскільки останні хоча і проживають разом з матір'ю за іншою адресою, однак та не має власного житла та відповідно не має де зареєструвати місце проживання дітей. Їх реєстрація в будинку позивачки разом з батьком не порушує прав позивачки. Просила винести рішення з максимальним урахуванням інтересів неповнолітніх дітей. В частині позову щодо родини [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановив такі обставини справи і відповідно ним правовідносини. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивачці на праві власності належить домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). З довідки про склад сім'ї виданої Виконавчим комітетом Тополинської сільської ради №640 від 28.07.2016 року вбачається, що в даному домоволодінні окрім позивачки зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає встановленим, що [PERSON], [PERSON] та їх неповнолітній син [PERSON] з 2009 року не проживають за місцем реєстрації, оскільки це підтверджено в судовому засіданні поясненнями позивачки. Свідків тп представника третьої особи, а тому їх необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], задовольнивши позов в цій частині. Однак, стосовно позовних вимог щодо неповнолітніх [PERSON] [PERSON], суд зазначає наступне. Як зазначено в частинах 1, 2 ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства» - держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти-члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Згідно з частиною 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, у якому вона проживає. В судовому засіданні позивачка довела, що її неповнолітні онуки не проживають з 2011 року в її будинку, що обґрунтовує її позовні вимоги, однак вона не надала суду доказів, що її неповнолітні [PERSON] та [PERSON], які на теперішній час зареєстровані в будинку позивачки разом з батьком [PERSON] - відповідачем у справі, мають інше житло для проживання. Крім того, місце проживання їх матері суду не відомо. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що задоволення позовних вимог в частині визнання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням порушить права неповнолітніх дітей, оскільки позбавить їх єдиного легітимного житла, а тому в задоволенні даної вимоги має бути відмовлено.

Outcome: partial