Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду с позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 квітня 2013 року відділом РАЦС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 77. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружні стосунки між ними припинені з 01 вересня 2014 року, підставою припинення стосунків явилось непорозуміння в питаннях сімейно-шлюбних відносин, небажання відповідача проживати разом з родиною, що привезло до руйнування шлюбу. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати та стягнути на її користь судові витрати у справі, пов'язані зі сплатою судового збору. В судове засідання позивач не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 06 квітня 2013 року відділом РАЦС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 77. У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що сумісне подружнє життя не склалось через небажання відповідача проживати разом з родиною. Шлюбні стосунки припинені з 01 вересня 2014 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем вимог в цій частині не заявлено. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 0,2 розміру заробітної плати, що на день подання позову складало 243,60 грн. Позивачем надано до суду докази сплати судового збору в сумі 260,20 грн. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь позивача в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved