Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду позовом, вказуючи, що відповідно до рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, на її користь у розмірі ј частки усіх видів доходів, починаючи з 03.10.2012 року. На виконання даного рішення судом 06.11.2012 року видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Вільногірському міському відділі державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), головним державним виконавцем якого 09.11.2012 року винесено постанову про передачу виконавчого документу № 407/932/2012 на виконання за місцем роботи боржника [PERSON] - Комунальне підприємство «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області. Проте, відраховані з заробітної плати боржника суми аліментів, вона тривалий час не отримує, а саме, з 01 квітня 2021 року і до дати звільнення боржника (приблизно початок грудня 2021 року), розмір нарахованих і утриманих з заробітної плати боржника [PERSON] сум аліментів та не перерахованих стягувачу становить 18942,71 грн. Перерахунок утриманих аліментів з заробітної плати не здійснюється у зв`язку з тим, що 02.05.2019 року та 15.02.2021 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області накладено арешт на рахунки КП «Жилсервіс». В свою чергу відповідач, з часу припинення перерахунку аліментів, щомісячно та своєчасно здійснює виплату заробітної плати [PERSON] на його особовий картковий рахунок. З врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 12.12.2021 року, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь 18942,71 грн. нарахованих, але не сплачених аліментів, за період з 01.04.2021 року по день звільнення боржника - початок грудня 2021 року та сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі 908,00 грн. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15.11.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. (а.с.26) Представник відповідача [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, розподіл судових витрат просить здійснити відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України. (а.с. 37) Треті особи - [PERSON] , представник Вільногірського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі не надали. (а.с. 23,24,25) Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] та третя особа у справі [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження останнього. (а.с.5) Відповідно до копії рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили 25.12.2012 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття на користь матері [PERSON] в розмірі ј частки усіх видів доходу [PERSON] , але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, щомісячно, починаючи з 03.10.2012 року. (а.с. 6) В порядку виконання вказаного рішення 06.11.2012 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області [PERSON] видано виконавчий лист № 407/932/2012 (а.с. 7). Постановами головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції від 09.11.2012 року відкрито виконавче провадження № 35146492 з виконання вказаного виконавчого листа та передано виконавчий документ на виконання до КП «Жилсервіс» (а.с.8,9-11). З виданої головним бухгалтером КП «Жилсервіс» Гавриловою О., довідки про нараховані з заробітної плати [PERSON] та сплачені аліменти на користь [PERSON] вбачається, що розмір заборгованості за період з квітня 2021 року по грудень 2021 року становить 18942,71 грн. (а.с.32) З листа № 341 від 04.10.2021 року директора КП «Жилсервіс» Лукінова О.П., слідує, що відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 02.05.2019 року та 15.02.2021 року накладено арешт на рахунки КП «Жилсервіс», що виключає можливість здійснення підприємством будь-яких фінансових операцій. (а.с.12) Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.69 Закону України «Про виконавче провадження», підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України. Відповідно до ч.7 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», якщо відраховані з боржника суми аліментів не були перераховані стягувачу, виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, що утворилася, та роз`яснює йому права на звернення з позовом до підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи, якщо така заборгованість утворилася з їхньої вини. Згідно ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, судом встановлено, що відповідно до рішення Вільногріського міського суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили 25.12.2012 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття на користь матері [PERSON] в розмірі ј частки усіх видів доходу [PERSON] , щомісячно, починаючи з 03.10.2012 р., 06.11.2012 року судом позивачці видано виконавчий лист, 09.11.2012 року держаним виконавцем відкрито виконавче провадження № 35146492, а виконавчий документ направлено на виконання до КП «Жилсервіс» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, однак відповідач свої обов`язки по перерахуванню на користь позивачки аліментів на утримання дитини, які були утримані ним із заробітної плати третьої особи - боржника [PERSON] виконував неналежним чином, зокрема, здійснивши відрахування аліментів із заробітної плати останнього за період з квітня 2021 року по грудень 2021 року у розмірі 18942,71 грн., позивачці [PERSON] , яка є стягувачем у вказаному виконавчому провадженні, не перерахував. Накладення відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області арешту на грошові кошти відповідача не може слугувати підставою для звільнення останнього від виконання зобов`язання, а відтак суд дійшов висновку, що заборгованість по аліментам перед позивачкою у вищевказаному розмірі утворилась саме з вини відповідача, представник відповідача позов визнав, що не суперечить обставинам справи та закону та дає суду підстави для задоволення заявлених позивачкою вимог та стягнення на її користь заборгованості по утриманих відповідачем із заробітної плати третьої особи - боржника [PERSON] аліментах у розмірі 18942,71 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у виді сплаченого позивачем судового збору, суд керується ч.1 ст.142 ЦПК України, і оскільки представником відповідача позов визнано до початку розгляду справи по суті, то 50 % сплаченого позивачкою при подачі позову судового збору, що становить 454,00 грн. підлягають поверненню останній із державного бюджету, а решту судового збору у розмірі 50 % від сплаченої суми, що також становить 454,00 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивачки відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 69, 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.180 СК України, ст.ст. 525, 226 ЦК України та

Outcome: approved