Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 29.02.2016 р., зареєстрований в реєстрі за номером 3345, про стягнення коштів з [PERSON] в сумі 39672, 92 доларів США на користь ПАТ «Альфа-Банк». При цьому, посилається на те, що 16.01.2013 р. заочним рішенням Святошинсмького районного суду м. Києва було задоволено позов ПАТ «Альфа-банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №490058601 від 07.03.2008 р., яким стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь «Альфа-банк» заборгованість за кредитним договором №490058601 від 07.03.2008 р. в розмірі 111710 грн. 16 коп. та судовий збір у розмірі 1117 грн. 10 коп. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист від 17.07.2013 р. Стягувач до 2015 р. не подавав виконавчий лист до виконання, пропустивши строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, і такий строк було поновлено ухвалою суду від 03.07.2015 р. Вона добровільно без виконавчого провадження на протязі 2013-2014 р.р. сплачувала стягувачу заборгованість на загальну суму 62105 грн. 84 коп. На даний період часу відкрито два виконавчих провадження щодо боржників [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 111710 грн. 16 коп. з кожного. 12.04.2016 р. нею було сплачено залишок боргу 49604 грн. 32 коп., виконавчий збір 4960 грн. 43 коп., витрати 200 грн. Також банк звернувся з позовом до неї про звернення стягнення на заставлене майно, що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України, ч.3 ст. 509 ЦК України, яким заборонео подвійне стягення. Також було відкрито виконавче провадження від 24.03.2016 р. на підставі виконавчого напису №3345 від 29.02.2016 р., що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. Однак, приватний нотаріус не мав права видавати цей виконавчий напис, а тому він є таким, що не підлягає виконанню. Безспірності боргу не має і є спір про розмір заборговансоті. Нотаріус вчинив виконавчий напис до одержання боржником письмової вимоги. Суми заборгованості, що містяться в досудових вимогах від 19.01.2016 р. та від 26.01.2016 р. станом на 13.01.2016 р. різняться між собою. В судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення на позов, з проханням слухання справи без його участі, тому суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі представника відповідача. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з'явився, належним чином про час, місце слухання справи повідомлявся, тому суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без його участі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.01.2013 р. було задоволено позов ПАТ «Альфа-банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №490058601 від 07.03.2008 р., яким вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-банк» заборгованість за кредитним договором №490058601 від 07.03.2008 р. у розмірі 111710 грн. 16 коп. та судовий збір у розмірі 1117 грн. 10 коп. На підставі рішення було видано виконавчий лист від 17.07.2013 р. Стягувач до 2015 р. не подавав виконавчий лист до виконання, і ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.07.2015 р. поновлено строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання. [PERSON] добровільно без виконавчого провадження на протязі 2013-2014 р.р. сплачувала стягувачу заборгованість на загальну суму 62105 грн. 84 коп. У листопаді 2015 р. було відкрито два виконавчих провадження щодо боржників [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 111710 грн. 16 коп. та судових витрат по справі, з кожного. 12.04.2016 р. [PERSON] було сплачено залишок боргу 49604 грн. 32 коп., виконавчий збір 4960 грн. 43 коп., витрати 200 грн. 29.02.2016 р. було вчинено виконавчий напис №3345 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-банк» суми заборгованості по кредитному договору №490058601 від 07.03.2008 р. за період з 07.07.2014 р. по 13.01.2016 р. у загальному розмірі 39672, 92 доларів США. Постановою державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження від 24.03.2016 р. на виконання виконавчого напису №3345 від 29.02.2016 р., що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. (а.с.11-34). Суд вважає такими, що знайшли підтвердження доводи подавача позову, викладені в позовній заяві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до змісту вказаного виконавчого напису, останній вчинено про стягнення заборгованості за кредитним договором за період з 07.07.2014 р. по 13.01.2016 р., по якому було допущено прострочення платежів, і сума заборгованості складається з: заборгованості за кредитом 6596, 63 доларів США, заборгованості за відсотками за користування кредитом 1469, 70 доларів США, по пені 31606, 59 доларів США, і загальна сума заборгованості становить 39672, 92 доларів США (а.с.33). З боку відповідача та третьої особи не надано підтверджень того, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис після одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Як зазначила у позові та пояснила в судовому засіданні представник позивача, [PERSON] такої вимоги від банку чи нотаріуса не отримувала. Оскільки не надано з боку відповідача та третьої особи підствердження направлення нотаріусом письмової вимоги боржниці, то не можливо зрозуміти, чи містить вчинений виконавчий напис розбіжності у нарахованих сумах до стягнення, у порівнянні з письмовою вимогою. Так, [PERSON] на свою заяву від 07.10.2015 р. до банку отримала дві відповіді від 19.01.2016 р. та від 26.01.2016 р., звідки видно, що у відповіді від 19.01.2016 р. вказана сума боргу станом на 13.01.2016 р. зазначається в 8066, 33 доларів США, а у відповіді від 26.01.2016 р. вказана сума боргу станом на 13.01.2016 р. зазначається у 39672, 92 доларів США (а.с.22-24). Вказане вище свідчить про навність спору про розмір заборгованості. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 87 вказаного Закону визначає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172 і вказаний перелік містить вичерпні підстави для вчинення виконавчого напису, про що судом було вказане вище. Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не враховано, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.01.2013 р. вирішено стягнути на користь банку заборгованість з боржників солідарно по кредитному договору, враховуючи, що банк направляв боржникам вимогу від 05.10.2012 р. про дострокове повернення кредиту і судовим рішенням стягнута заборгованість, виходячи з вимог дострокового повернення кредитних коштів, і саме станом на 28.09.2012 р., в тому числі й що стосується тіла кредиту. Після вступу в силу судового рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитом, строк кредитного договору закінчується, тому з цього моменту банк втрачає право на нарахування процентів за користування кредитом та неустойки (пені). Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п.п.3.1, п.3 гл.16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р., нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до п.п.3.5 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Аналізуючи правове поняття виконавчого напису, суд виходить з того, що по своїй суті вчинення виконавчого напису є не вирішенням спору між кредитором та боржником, а підтвердженням безспірності зобов'язання боржника. Згідно ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов'язаний сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду. Отже, перед вчиненням оскаржуваного напису приватний нотаріус повинен був повідомити боржницю про намір на вчинення відповідної нотаріальної дії та попередити боржницю про правові наслідки такої дії, та перевірити безспірність заборгованості, але вказаного нотаріусом не було здійснено. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Згідно ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють, зокрема, такі нотаріальні дії, як виконавчі написи. Частиною 12 ст. 110 ЦПК України визначено, що позови про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, пред'являються до стягувача. З огляду на вищевказане, є законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved