Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія» Гарант-Авто», в якому просить стягнути на її користь 4012,25 грн. невиплаченої заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 17867,59 грн., а всього: 21879,84 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.10.2014 року по 27.02.2015 вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем та була звільнена у зв'язку з реорганізацією структури Головного офісу, в т.ч. скорочення штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. За час її роботи відповідач по справі - ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» грубо порушуючи вимоги ст. 115 КЗпП України, не сплачував заробітну плату. Внаслідок чого на день звернення з позовом до суду за Відповідачем утворилася заборгованість в сумі 4012,25 грн., яку їй не виплатили в день звільнення, що піппверджується довідкою № 474 від 23.04.2015. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися. До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву про слухання справи без їх участі, та зазначив, що свої вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечували проти постановлення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Виходячи з наведенного, та враховуючи думку позивача та її представника, які не заперечували проти постановлення заочного рішення, суд ухвалив постановити по справі заочне рішення в порядку визначеному\~ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Конституційне право громадян на оплату праці розглядається як одне з найбільш важливих та пріоритетних засад становлення і розвитку суспільства, ефективний засіб стимулювання працівників та службовців до належного та якісного виконання службових обов'язків. Відповідно до ст. 115 КЗПП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше сими днів після закінчення періоду, за яким здійснюється виплата. Також, згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Відповідно до ст.10 ЦПК України , сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Разом з тим, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач на підставі наказу № 619-кго від 01.10.2014 була прийнята з 01.10.2014 року на посаду провідного фахівця із страхування відділу страхування Черкаської дирекції за переведенням з Черкаської філії ПАТ «УCK «ГАРАНТ-АВТО». 04.10.2014 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Базик» на «Бірюкова». Згідно наказу № 147-кго від 27.02.2015 позивач була звільнена із займаної посади у зв'язку з реорганізацією структури Головного офісу, в т.ч. скорочення штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. За час роботи, відповідач по справі - ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО», грубо порушуючи вимоги ст. 115 КЗпП України, заробітну плату не сплачував. На день звернення з позовом до суду за Відповідачем утворилася заборгованість в сумі 4012,25 грн., яку позивачу не виплатили в день звільнення, що піппверджується довідкою № 474 від 23.04.2015, наявною в матеріалах справи Згідно ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Виходячи із положень пп. 2 п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Таким чином суд приходить до висновку, що наданий у довідці позивачем розрахунок середньоденної заробітної плати відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно наданого суду розрахунку середньоденний заробіток [PERSON] дорівнює 92,1 грн. (1823,14 грн. (за січень 2015 року +1860,9грн. за лютий 2015року) : 40 (19 робочих днів у січні 2015 року + 21 робочий день у лютому 2015 року). Тоді середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні дорівнює 17\~867,59 грн. (92,1 грн. (середньоденний заробіток) х 194 днів (кількість днів прострочки за період з 03.03.2015 по 14.12.2015 року). Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача, з чим погоджується і суд. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved