Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 2 000 грн. щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 вересня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку. Сімейне життя з відповідачем не склалось, проживають разом, але тривалий час вони не підтримують подружні відносини, їх шлюб має формальний характер, подальше їх сімейне життя, примирення та збереження шлюбу не можливе, кожен з них живе окремим особистим життям. Також зазначає, що відповідач будучи батьком дитини, в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, але має тимчасові заробітки, а тому має можливість сплачувати зазначений розмір аліментів. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшивши позовні вимоги просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] року, у розмірі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, за участю його представника. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що не заперечує щодо задоволення позову в частині розірвання шлюбу, що стосується стягнення з відповідача аліментів, то їх сума значно завищена, оскільки відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, проживає в одній квартирі зі своїми батьками, які утримують дане житло. Просив позов задоволити частково та призначити аліменти у розмірі 500-600 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення учасників які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд, на підставі встановлених фактичних обставин справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] з 22 вересня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис № 1180. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Подружжя тривалий час не підтримують сімейні відносини, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам сторін. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. Стаття 184 СК України, передбачає можливість визначення судом розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, зокрема за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Згідно п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Судом встановлено, що сторони проживають разом, однак донька знаходиться на утриманні матері, а відповідач не бере участі в її матеріальному забезпеченні, хоча зобов'язаний утримувати її до повноліття. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, суд вважає можливим стягнення з останнього аліментів у твердій грошовій сумі. Аналізуючи викладене, на підставі встановлених судом фактів, з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд, із урахуванням наведених норм та положень приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів в розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача 243, 60 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112, 180-183 СК України,

Outcome: approved