Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинковолодінням № 16, що по пров. Сєченова у м. Городище Черкаської області. У судовому засіданні, позивач та її представник - адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримали у повному обсязі, вказавши, що позивач є власником будинковолодінням № 16 по пров. Сєченова у м. Городище, на підставі договору дарування від 25.05.2007 року та, на даний час, має намір здійснити його продаж, однак, у будинку зареєстровані відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], які фактично в ньому не проживають з 2007 та 2010 року відповідно та відмовляються знятися з реєстрації у добровільному порядку. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], заперечували щодо задоволення позову, зазначивши, що сім'я [PERSON], на даний час, проживає у будинку, технічний стан якого є незадовільним для належного проживання та виховання трьох її дітей. Крім цього, даний будинок, не є власністю сім'ї [PERSON] та вони, в будь-який момент, можуть залишитися без житла. Відповідач [PERSON] також заперечував щодо задоволення позову, зазначивши, що він, під час укладення його покійною дружиною [PERSON] договору дарування від 25.05.2007 року, надавав свою згоду, на дарування лише ? частки будинку № 16 по пров. Сєченова у м. Городище, а не на все будинковолодіння. Представник служби в справах дітей Городищенської райдержадміністрації [PERSON] заперечувала щодо задоволення позовних вимог, вказавши, що даний позов порушує права малолітніх дітей відповідача по справі [PERSON], на повноцінне поживання у нормальних умовах. Прокурор Кузнєцов Г.А. в судовому засіданні зазначив, що в разі задоволення позову, будуть порушені права відповідача [PERSON], як особи похилого віку, інваліда, який потребує сторонньої допомоги та який не в змозі самостійно себе утримувати. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Як підтверджено матеріалами справи, позивач [PERSON] є власником житлового будинку № 16 по пров. Сєченова у м. Городище Черкаської області (а.с. 5-11). Згідно будинкової книги, за вище зазначеною адресою, окрім позивача, зареєстровані її діти: [PERSON] та [PERSON], а також її вітчим [PERSON] та сестра [PERSON] (а.с. 13-15). Відповідач [PERSON], зареєстрована у даному будинку як дочка колишньої власниці будинку - [PERSON]. Як встановлено судом та підтверджується показами самої відповідача [PERSON], у 2007 році вона уклала шлюб, після чого, спільно з чоловіком та малолітнім сином, переїхали проживати в сусідній будинок № 14, що по пров. Сєченова у м. Городище, де в них народилося ще двоє дітей. Протягом часу проживання, вони періодично та в міру можливостей, проводили облаштування та ремонт даного будинку. Допитана судом свідок [PERSON], яка є рідною сестрою по матері позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], показала, що будинок № 14, що по пров. Сєченова у м. Городище, раніше належав їх покійній бабі та, на даний час, власником його є їх дядько, що проживає у Російській Федерації. Раніше, свідок з сімєю, самі проживали в цьому будинку, однак, з 2007 року, в будинок № 14 вселилася новостворена сімя відповідача [PERSON], де вони й мешкають по даний час. Крім цього, дядько неодноразово давав доручення на переоформлення права власності на будинок спочатку на неї, а потім на [PERSON], однак, перехід права власності не був вчинений у звязку з відсутністю коштів. Дані свідчення свідка [PERSON], які не заперечуються сторонами та узгоджуються з матеріалами справи, підтверджують добровільну зміну відповідачем [PERSON] місця свого проживання та спростовують доводи останньої про те, що позивач [PERSON] примусово виселила та не допускає її в будинок № 16 по пров. Сєченова. Факт проживання сім'ї [PERSON] в будинку по пров. Сєченова, 14 у м. Городище, підтверджується і актом обстеження житлово-побутових умов проживання (а.с. 48). Крім цього, як вбачається з наданих самою відповідачем [PERSON] висновків по її зверненню до Городищенського РВ УМВС (а.с. 34-36), при зверненні до правоохоронного органу 03.10.2014 року та 11.12.2014 року, [PERSON] зазначає місце свого проживання [INFO]. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні зазначив, що він дійсно, в 2010 році, в звязку з недоброзичливою атмосферою в сімї, добровільно залишив місце проживання (пров. Сєченова, 16, м. Городище, Черкаської області), та виїхав проживати до [INFO]. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] щодо незаконного оформлення договору дарування будинковолодіння № 16 по пров. Сєченова у м. Городище від 25.05.2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], оскільки, на час винесення рішення судом, даний договір є дійсним та в судовому порядку не оспорюється. Зазначені відповідачем [PERSON] обставини щодо добровільної зміни місця свого проживання, не викликають у суду жодних сумнівів, оскільки вони повністю узгоджуються з доводами сторін та свідченнями свідка [PERSON]. При цьому, погіршення відносин із членами сімї не може бути підставою для збереження за відповідачем [PERSON] права користування жилим приміщенням, оскільки, такий випадок, не передбачений ч. 3 ст. 71 ЖК України. Факт відсутності проживання [PERSON] та [PERSON] по пров. Сєченова, 16, з 2007 року та 2010 року відповідно, також підтверджується актом депутата міськради від 25.12.2014 року (а.с.16). У відповідності до вимог ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового Кодексу України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України, право власності особи є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У разі порушення вимог ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 статті 71 ЖК України, передбачені обставини, відповідно до яких, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї. Відповідачами не надано суду доказів, того, що в даному випадку має місце будь-яка обставина, передбачена даною нормою закону. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вище викладені обставини, а також те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у будинку, що по пров. Сєченова, 16, у м. Городище, Черкаської області, понад строки, визначені ч. 1 ст. 71 ЖК України, вони є такими, що втратили право користування цим жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved