Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 22.09.2003 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 1599. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22.09.2003 року, актовий запис № 1599. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з вересня 2018 року. Спільне господарство не ведеться. В сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин подальше сумісне життя позивач вважає неможливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу діти залишаються з матір»ю. Примирення та збереження шлюбу вважає не можливим. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає за можливе вирішити спір за наявними матеріалами справи у підготовчому судовому засіданні. Вислухавши вступне слово позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.09.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 1599. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - «[PERSON]» (а.с.5). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім'ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved