Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] була рідною донькою [PERSON], померлого [INFO], а [PERSON] - його онуком. Обґрунтовуючи заявлені вимоги посилається на те, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/5 частину будинковолодіння [ADDRESS] Спадщину прийняли шляхом вступу в управління спадковим майном [PERSON] та [PERSON] - правнуки померлого. 16 серпня 2018 року приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу Журавель С.С. у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям відмовлено у зв'язку із розбіжністю у пред'явлених ними документах. Так, у свідоцтві про народження бабусі [PERSON] її ім'я значиться «[PERSON]» і батьком її записаний «[PERSON]», тобто у свідоцтві про смерть спадкодавця вказано прізвище «[PERSON]», а у доньки померлого - [PERSON]. Вважає, що розбіжність виникла через допущені описки у зв'язку із переселенням із Польщі, іншим чином захистити свої інтереси немає можливості, а тому просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник, будучи повідомленою про дату і час розгляду справи, не з'явилася, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності. Заінтересована особа - приватний нотаріус Підволочиського районного нотаріального округу Тернопільської області Журавель С.С. у судове засідання не з'явилася, про дату і час розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, враховуючи заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд дійшов висновку, що заява ґрунтується на встановлених законом підставах з огляду на наступне: Як убачається із свідоцтва про смерть [NUMBER] від 02 червня 1998 року [PERSON] помер [INFO] в с. Колодіївка Підволочиського району Тернопільської області. Згідно довідки, виданої виконкомом Скалатської міської ради № 1-399 від 20 червня 2018 року після смерті [PERSON], який помер [INFO], в управління спадковим майном вступили його правнуки [PERSON], 1982 р.н., та [PERSON], 1983 р.н., так як були співвласниками житла, що розташоване в [ADDRESS]. на підставі свідоцтва про право власності. 16 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті гр. [PERSON], померлого [INFO]. За її заявою до майна померлого заведено спадкову справу № 44/2018 року. Проте у вчиненні нотаріальної дії спадкоємцю відмовлено у зв'язку із неможливістю довести родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем, оскільки у свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено прізвище «[PERSON]» , а в дочки померлого «[PERSON]». Таким чином судом встановлено, що заявник [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті прадіда [PERSON], померлого [INFO], спадщину прийняла проте у зв'язку із недоведеністю родинних відносин між нею та спадкодавцем позбавлена права на отримання спадщини. Разом з тим судом встановлено, що у відповідності до запису акту про народження №31, виданого 01 лютого 1952 року, а також у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію № 00021033256 від 20.09.2018р. вказано, що 21 грудня 1930 року народилася [PERSON]; батьками її вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно запису акту про шлюб 05.10.1952 року одружилися [PERSON] та [PERSON], якій після шлюбу присвоєне прізвище [PERSON]. Відповідно до запису акта про народження №21, виданого 18.06.1956р. та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію № 00021033378 від 20.09.2018р., у подружжя [PERSON] [INFO]. народився син [PERSON], батьком якого вказаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. У свідоцтві про смерть [NUMBER], виданому 30.08.2018р. Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вказано, що [INFO] померла [PERSON], місцем народження якої є село Воля Нижня, Саницький район, Республіка Польща. У свідоцтві про смерть [NUMBER], виданому 16.12.1996 р. Колодіївською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області вказано, що [INFO] помер [PERSON]. Сім'я [PERSON] була переселеною із Польщі, факт переселення сім'ї підтверджується архівною довідкою Державного архіву Тернопільської області від 29.10.2018р., у якій вказано що « в документах архівного фонду «відділ переселення Тернопільського облвиконкому» в списках переселенців, які прибули із Польщі згідно з Угодою між УРСР та Польським Комітетом Національного визволення «Про евакуацію українського населення з території Польщі і польських громадян з території Української РСР» в 1945-1946 роках в с.Городниця Скалатського (сучасного Підволочиського) району Тернопільської області, значиться [PERSON] з родиною у складі 7 осіб, які переселялися 03 травня 1946 року з с.Воля-Нижня Санокського району Жешовської області. Крім того, по документах архівного фонду «Городницька сільська рада» у по господарських книгах села Городниця станом на 1950-1952 роки значиться господарство [PERSON], 1904 р.н., з яким проживали: [PERSON], 1909р.н. - дружина; [PERSON], 1930р.н. - дочка; [PERSON], 1937р.н. - син. Таким чином із вищеназваних фактів підтверджується, що членом сім'ї, дочкою [PERSON] була [PERSON], яка народилася [INFO]. у селі Воля Нижня, Саницького району, Республіка Польща і була разом з батьками переселеною у с.Городниця Підволочиського району Тернопільської області. Підтвердженням того, що прізвище доньки прадіда помилково вказано [PERSON], а не [PERSON], являється також вищевказана довідка Городницької сільської ради, де усіх записали під прізвищем [PERSON]. Під час приватизації будинку 29.08.1994 року у приватизаційному платіжному дорученні № 9871/Б зазначено прізвище платника - [PERSON], село Колодіївка Підволочиського району. Також у вищевказаній архівній довідці державного архіву Тернопільської області зазначено про переселення з Польщі у село Колодіївку саме сім'ї [PERSON]. Разом з тим, у свідоцтві про смерть прізвище прадіда вказано [PERSON], помер 02.06.1998 року у с.Колодіївка. Із аналізу вищенаведених доказів випливає, що [PERSON] була рідною донькою [PERSON], а її син [PERSON] - його онуком. Крім того, із письмових пояснень свідків [PERSON], [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON], [PERSON] є онуком [PERSON], при цьому прізвище «[PERSON]» та «[PERSON]» вживали як однакове у зв'язку з тим, що [PERSON] був переселенцем. Твердження свідків не суперечать одне одному, підтверджуються дослідженими судом письмовими матеріалами справи, а тому враховуються при ухваленні судового рішення . Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч.1 ст. 315 ЦК України суд розглядає заяви про встановлення факту родинних відносин. В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» значиться, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи наведене, а також те, що встановлення факту, який просить встановити заявник, відповідає його інтересам, має юридичне значення та породжує юридичні наслідки, зокрема право на отримання спадщини, іншого порядку його встановлення законом не передбачено, а тому суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved