Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів: трудової книжки, свідоцтва про укладення шлюбу, диплома, а також записи її, як матері на дошлюбне прізвище « [PERSON] » у свідоцтвах про народження дітей. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що у травні 2021 року вона звернулася в сервісний центр Іршавського відділу ГУ ПФУ в Закарпатській області для оформлення пенсії. Однак їй було відмовлено у оформленні пенсії, у зв`язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах. Так, згідно паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого 06.09.2002 Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області, її прізвище, ім`я, по батькові вказано як « [PERSON] ». У трудовій книжці [NUMBER] від 18.04.1980, свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданому 05.11.1983 року та свідоцтвах про народження дітей: [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] ) її прізвище зазначено, як « [PERSON] ». Зазначає, що вказані помилки у написанні її прізвища були допущені при перекладі на російську мову. У зв`язку з вказаними розбіжностями вона не має можливості оформити пенсію. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлені належним чином. Проте, згідно з поданої заяви через канцелярію суду, просять розгляд справи провести без її участі, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у судове засідання не з`явився, які причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступого висновку. Статтею 81 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч.1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до п.1постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни № 5 від 31.03.1995 «Про судовупрактику всправах встановленняфактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 06.09.2002 Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області заявниця [PERSON] народилася [INFO] в с. Заболотне Іршавського району (а.с.5). Як вбачається із копії трудової книжки серії [NUMBER] прізвище заявниці вказано, як « [PERSON] », дошлюбне прізвище « [PERSON] ». (а.с.7). Згідно диплому серії [NUMBER] , виданого 29.02.1980, в період часу з 1976 по 1980 роки [PERSON] навчалася в Виноградівському політехнічному технікумі Міненерго СРСР (а.с.9). Таким чином, заяву про встановлення юридичного факту слід задовольнити в частині належності заявниці диплому та трудової книжки, оскільки спору про право не встановлено, а в документах наявні помилки, які виникли в зв`язку з помилковим написанням прізвища відповідної особи. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. А тому в частині встановлення належності заявниці свідоцтва про укладення шлюбу, а також записів її, як матері у свідоцтвах про народження дітей слід відмовити.

Outcome: partial