Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилося право на земельну частку (пай) площею 4,34 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені Щорса, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката серії ЧН № 0104879. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його мати - [PERSON] та батько - [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого спадщину прийняла, але не оформила, [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай). [PERSON] просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,34 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0104879 належало [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання представник Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги [PERSON] та не заперечує проти розгляду справи без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 4,34 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені Щорса, на його ім`я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0104879, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 934 від 25 жовтня 1996 року, що підтверджується повідомленням відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 3 липня 2018 року (а.с. 12). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22 жовтня 2019 року (а.с. 48), а тому спадкоємство після його смерті здійснюється за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленнями Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 3977/01-17 від 12 липня 2019 року (а.с. 29) та Носівської районної державної нотаріальної контори № 1527/01-16 від 22 жовтня 2019 року (а.с. 46). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Абзацом 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на день смерті проживав у [ADDRESS] . Разом із [PERSON] проживали його батьки - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Макіївської сільської ради № 529 від 22 травня 2019 року (а.с. 14). Таким чином, в силу ст. 549 ЦК УРСР [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, в рівних частинах успадкували право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на підставі сертифіката серії ЧН № 0104879. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22 жовтня 2019 року (а.с. 44), а тому спадкоємство після його смерті здійснюється за законом. З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленнями Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 3978/01-17 від 12 липня 2019 року (а.с. 30) та Носівської районної державної нотаріальної контори № 1526/01-16 від 22 жовтня 2019 року (а.с. 43). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на день смерті проживав у [ADDRESS] , разом із ним проживала його дружина [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Макіївської сільської ради № 528 від 22 травня 2019 року (а.с. 15). Таким чином, в силу ст. 549 ЦК УРСР [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, успадкувала належне йому майно. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). У судовому засіданні встановлено, що 16 лютого 2001 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] , що підтверджується його копією (а.с. 18). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , на її ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, право на земельну частку (пай) та грошовий вклад, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (зворот а.с. 38). Таким чином, [PERSON] успадкувала право на земельну частку (пай) розміром 4,34 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0104879 належало [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0104879, виданий на ім`я [PERSON] , втрачений, що підтверджується оголошенням у газеті «Носівські вісті» (зворот а.с. 17). Позивач позбавлена можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) в зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0104879 втрачений, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 707/02-31 від 20 травня 2019 року (а.с. 16). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved