Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (далі по тексту - ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА»), в якому просить: стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на її користь 9 764,82 грн. недоплаченої суми страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди завданої смертю сина, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.09.2019 року на подвір`ї господарства, розташованого на [ADDRESS] , відбулася ДТП, у якій автомобіль «Вольксваген Транспортер», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , здійснив наїзд на [PERSON] , [INFO] , який від отриманих тілесних ушкоджень загинув. 11.12.2019 року [PERSON] в інтересах матері загиблого - [PERSON] подано заяву про виплату страхового відшкодування до відповідача. На підставі розглянутої заяви ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування [PERSON] , зокрема, 50 076 грн. моральної шкоди, а також повідомлено про утримання податків з моральної шкоди. Вказане підтверджується листом від 23.12.19 вих. №00319133. Відповідач безпідставно та незаконно відрахував від суми страхового відшкодування податок на дохід фізичної особи та військовий збір. Відповідач виплатив лише 40 311,18 грн. відшкодування моральної шкоди. Таким чином, ПрАТ «СК «УНІКА» зобов`язане доплатити їй 9 764,82 грн. (50 076 - 40 311,18 = 9 764,82). Зазначає, що страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є різновидом обов`язкового страхування в Україні. Під час здійснення виплат страхового відшкодування, потерпілим внаслідок ДТП, оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором не здійснюється. До загальномісячного оподаткованого доходу не включається сума страхової виплати, страхового відшкодування або викупна сума, отримана платником податку за договором страхування від страховика-резидента, іншого ніж довгострокове страхування життя у разі, якщо під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не перевищує розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. (п.27 ч.1 ст.165 Податкового кодексу України). Відповідно до ч.3 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку. Позивачка не зверталась щодо виплати страхового відшкодування за межі ліміту страхової суми. У відповідь на позовну заяву представник відповідача [PERSON] надіслала відзив, згідно якого заперечує проти задоволення позову, оскільки позивачці нараховано страхове відшкодування моральної шкоди, яка виникла внаслідок смерті сина, у розмірі 50 076 грн., з який фактично виплачено - 40 311,18 грн., а також оскільки у відповідності до ст.168 Податкового кодексу України, у даних правовідносинах ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», виступає як податковий агент, а відтак зобов`язане утримувати податки і збори, із суми нарахованого позивачці доходу утримано податок на дохід та військовий збір. Зазначає, що відповідно до ст.165.1 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку не включається сума страхової виплати, страхового відшкодування або викупна сума, отримана платником податку за договором страхування від страховика-резидента, іншого ніж довгострокове страхування життя у разі, якщо під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не перевищує розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. Відповідно до пп.14.1.71 Податкового кодексу України звичайною є ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до ст.39 цього Кодексу. Вважає, що до моральної шкоди не може бути застосовано таке поняття як «звичайна ціна», оскільки моральна шкода не є товарами, роботами чи послугами, а є додатковим благом. Також зазначає, що відповідачем було отримано індивідуальну податкову консультацію ДФС України від 28.12.2017 року щодо правомірності утримання податків із суми моральної шкоди та у якій, зокрема, зазначено про те, що до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Відтак відповідач виконав свої зобов`язання за договором цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також зобов`язання перед державою як податковий агент у повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства. Позивачка [PERSON] і її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, представник позивачки надіслав заяву згідно якої просить розглядати справу за відсутності позивачки та її представника. Заявлені вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, згідно її заяви просить розглядати справу без участі представника ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА». Заперечує проти задоволення позову з підстав наведених у відзиві, просить відмовити в заявлених вимогах. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З наведених у позовній заяві, обставин, які згідно положень частини 1 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані учасниками процесу (у заявах по суті справи), судом встановлено, що 07.02.2019 року між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/8617364, згідно якого було застраховано цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «Вольксваген Транспортер», д.н.з. [NUMBER] . 21.09.2019 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Вольксваген Транспортер», д.н.з. [NUMBER] в с.Остриця Чернівецької області, здійснив наїзд на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого останній загинув. 18.12.2019 року на адресу ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» надійшла заява про виплату страхового відшкодування від [PERSON] (в інтересах позивачки), зокрема відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 076 грн. 18.12.2019 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» прийняте рішення про виплату позивачці [PERSON] страхового відшкодування (моральної шкоди, згідно ст.27.3 Закону) у розмірі 50 076 грн. Розмір моральної шкоди в даному випадку розраховувався наступним чином: 4 173 грн. (розмір мінімальної заробітної плати на дату випадку) * 12. 21.12.2019 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» було перераховано моральну шкоду в сумі 50 076 грн. шляхом переказу безготівкових коштів на р/рахунок представника позивачки. З моральної шкоди було утримано та перераховано в дохід бюджету податок на доходи та військовий збір. Фактично ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 40 311,18 грн. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення утриманих податку на дохід та військового збору при виплаті позивачці страхового відшкодування, суд виходить з наступного. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом ІV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподаткованого доходу (стаття 164 Податкового кодексу України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу (стаття 165 Податкового кодексу України). Так, згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визначено, що до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. При цьому, відповідно до підпункту 168.1.1. пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку, визначену в статті 167 Податкового кодексу України. Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Згідно з підпунктом 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України дія цього підпункту не поширюється на оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами страхування. Відповідно до підпункту «в» підпункту 165.1.27 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України до загальномісячного оподаткованого доходу не включаються такі доходи: сума страхової виплати, страхового відшкодування або викупна сума, отримана платником податку за договором страхування від страховика-резидента або страховика-нерезидента, іншого ніж довгострокове страхування життя (у тому числі страхування довічних пенсій) та недержавне пенсійне забезпечення, у разі виконання таких умов: під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не може перевищувати розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. Порядок застосування пп.165.1.27 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України, визначається Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (пп.165.1.28 п.165.1 с.165 цього Кодексу). Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 24.12.2010 року №997 затверджено Порядок застосування пунктів 165.1.27 та 165.1.28 ст.165 розділу ІV Податкового кодексу України щодо страхових виплат, страхових відшкодувань, викупних сум та пенсійних виплат, отримуваних платником податку за договорами страхування, недержавного пенсійного забезпечення, пенсійного вкладу та довічного управління (далі по тексту - Порядок). Пунктом 3 Порядку передбачено умови, за яких сума страхового відшкодування, отримана платником податку від страховика-резидента при страхуванні цивільної відповідальності, визначена пп.165.1.27 п.165.1 ст.165 розділу ІV Податкового кодексу України, не включається до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку. Згідно із пунктом 3 Розділу ІІ при страхуванні цивільної відповідальності платника податку сума страхового відшкодування, яка не включається до загального місячного або річного оподаткованого доходу платника податку, не може перевищувати розмір шкоди, фактично завданої вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. У разі якщо сума страхового відшкодування перевищує зазначений розмір шкоди, податковий агент від суми такого перевищення утримує та сплачує (перераховує) до бюджету податок за ставкою, визначеною у пункті 167.1 статті 167 розділу ІV Податкового кодексу України. При цьому, згідно підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України звільняються від оподаткування військовим збором доходи, що згідно з розділом ІV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів. Зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього кодексу. Таким чином, єдиною умовою, за якої страхове відшкодування включається до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку є перевищення розміру шкоди, яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. Згідно пункту 22.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до частини 3 статті 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Позивачка звернулася до відповідача з вимогою виплати страхового відшкодування у сумі 50 076 грн., яке за розміром не виходить за межі розміру ліміту страхових сум, у зв`язку з чим виплата страхового відшкодування не у повному обсязі і застосування до неї оподаткування з податку на дохід і військового збору не відповідає положенням підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164, підпункту «в» підпункту 165.1.27 пункту 165.1 статті 165 та підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України. Посилання представника відповідача на положення статті 165.1 та пп.14.1.71 Податкового кодексу України про те, що до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку не включається сума страхового відшкодування у разі якщо під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не перевищує розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу, яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати, а моральна шкода не є товаром і поняття «звичайна ціна» не може бути застосоване до її відшкодування, не приймаються судом до уваги, враховуючи наступне. Як вже було зазначено, згідно частини 3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку. Тобто, вказаним положенням визначений розмір відшкодування моральної шкоди і відповідачем була призначена до виплати страхова сума на відшкодування моральної шкоди саме у встановленому законом розмірі, в даному випадку - 50 076 грн. Суд також не бере до уваги індивідуальну податкову консультацію ДФС України від 28.12.2017 року, на яку посилається ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» як на підтвердження обставин правомірності утримання податків із сум моральної шкоди, оскільки зазначена консультація стосується оподаткування сум відшкодування моральної шкоди за рішенням суду, а в даному випадку спір виник щодо такого об`єкта оподаткування як страхове (за договором страхування) відшкодування моральної шкоди. Підсумовуючи наведене, страхове відшкодування належне позивачці не підлягає оподаткуванню, як наслідок відповідач безпідставно відрахував від суми такого відшкодування податок на дохід та військовий збір, а тому вимоги позивачки про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на її користь 9 764,82 грн. (50 076 - 40 311,18 = 9 764,82) недоплаченої суми страхового відшкодування підлягають до задоволення. У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України). Згідно з положенням частини 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно пункту 2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 840,80 грн. Відповідно до пункту 1 ч.3 ст.133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать втрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями пункту 1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат до матеріалів справи додано договір про надання правничої допомоги від 18.10.2019 року, укладений між адвокатом Мелехом Д.О. та [PERSON] (на підставі довіреності в інтересах позивачки [PERSON] ). До позовної заяви, адвокатом Мелехом Д.О. було додано розрахунок суми витрат на правничу допомогу, які позивачка понесла у зв`язку із розглядом справи, і які становлять 4 200 грн. Згідно детального розрахунку робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої допомоги від 28.02.2020 року, акту виконаних робіт від 11.03.2020 року замовнику [PERSON] в інтересах позивачки [PERSON] надані послуги: правовий аналіз наявних доказів (документів) по справі - 700 грн. (1 год. роботи); опрацювання законодавчої бази, що регулюють відносини між позивачем та відповідачем, формулювання правової позиції по веденню справи та вибір стратегії - 2 100 грн. (3 год. х 700 (вартість роботи за год.) = 2 100), а також написання, підготовка, копіювання та надсилання позовної заяви з додатками в суд (в т.ч. сторонам) - 1 400 грн. (2 год. х 700 (вартість роботи за год.) = 1 400). Час витрачений адвокатом для надання правничої допомоги -загалом 6 год., загальна вартість виконаних робіт становить 4 200 грн. На виконання договору про надання правничої допомоги адвокат Мелех Д.О. прийняв від [PERSON] грошові кошти у розмірі 4 200 грн., що підтверджується квитанцією про оплату №46758189 від 11.03.2020 року. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч.4 ст.137 ЦПК України). Суд вважає, що час витрачений адвокатом для надання правничої допомоги позивачці і обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт є співмірними зі складністю справи, дана справа має суттєве значення для позивачки, оскільки внаслідок ДТП вона втратила сина і має право на отримання відшкодування пов`язаного з його смертю у повному обсязі, а тому доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу, які остання понесла у зв`язку із розглядом справи у повному розмірі, що становить 4 200 грн. На підставі ст.ст.9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.164, 165, п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, ст.ст.509, 511, 636, 1200 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved