Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вище вказаним позовом через свого представника [PERSON], в якому зазначила, що 24.10.2013 року придбала у відповідачки [PERSON] за 150\~000 доларів США ? частину кафе-бару «Куба» літ. А, загальною площею 329, 0 кв.м. разом із земельною ділянкою площею 0, 0260 га, кадастровий номер 6522384300:02:042:0078, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Морська, 64-П, шляхом укладення: двох договорів дарування від 24.10.2013 р., посвідчених приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровані в реєстрі за № 1515, № 1517; договору позики від 24.10.2013 р., за умовами якого [PERSON], ніби, позичила їй грошові кошти в сумі 55\~000 доларів США в строк до 01.07.2014 р., оскільки 95\~000 доларів США вона передала [PERSON] в день укладення зазначених договорів; договору іпотеки від 24.10.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1521; Однак, вважає вищевказані договори удаваними правочинами, які були вчинені для приховання іншого правочину, а саме договору купівлі-продажу ? частини кафе-бару «Куба» літ. А, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. Морська, 64-П та земельної ділянки, площею 0, 0260 га, кадастровий номер 6522384300:02:042:0078, на якій розташовано кафе-бар «Куба», за тією ж адресою, за 1\~198 950 грн., що на день укладення договору складало еквівалент 150\~000 доларів США у кредит з відстроченням платежу до 01.07.2014 р. І вона, і відповідач [PERSON] мали на меті саме оплатне відчуження [PERSON] спірного майна. У звязку із тим, що вона не мала можливості всю суму одразу, домовились укласти договір позики, за яким фактично зобовязана сплатити на користь [PERSON] до 01.07.2014 р. залишок боргу за договором купівлі-продажу у розмірі 55\~000 доларів США. Вказані обставини підтверджуються в тому числі, розпискою про отримання [PERSON] коштів у сумі 95\~000 доларів США, копіює позову [PERSON] від 20.05.2015 р. та іншими доказами. Інша ? частина кафе-бару «Куба» та земельної ділянки під ним належали на праві власності відповідачці [PERSON] На початку 2014 р. [PERSON] дізналася про укладену з [PERSON] угоду і запропонувала купити і її частку за 167 500,00 доларів США. Проте, оскільки на той час не мала необхідної суми фактично, уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу, шляхом укладення: 1. договору дарування від 17.02.2014р., за яким [PERSON], начебто, безоплатно передала [PERSON] у власність ? частину кафе-бару «Куба» літ. А, що знаходиться за адресою: Херсонська обл., Голопристанський район, с.Залізний Порт, вул. Морська, буд. 64-П, та земельну ділянку площею 0,0259га (кадастровий номер - 6522384300:02:042:0077), на якій розташовано кафе-бар «Куба»; 2. двох договорів позики від 17.02.2014р., за умовами яких [PERSON], ніби, отримала в позику від відповідачів [PERSON] і [PERSON] (яка є свекрухою [PERSON]В.), грошові кошти в сумі 55 000,00 доларів США і 112 500, 00 доларів США відповідно. Вважає усі названі правочини удаваними, оскільки ними приховано договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна з відстроченням платежу. Окрім цього, 17.02.2014р. між нею, як іпотекодавцем, та [PERSON] і [PERSON], як іпотекодержателями, було укладено два іпотечних договори від 17.02.2014р., посвідчених третьою особою приватним нотаріусом [PERSON], зареєстровані в реєстрі за № 76 і № 80 відповідно, за умовами яких [PERSON] передала як забезпечення виконання своїх зобов'язань за вищевказаними договорами позик від 17.02.2014р. кафе-бар «Куба» та дві земельні ділянки під ним, площею 0, 0260 га та 0, 0259 га. При цьому, договір іпотеки від 24.10.2013р. між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 17.02.2014р., і в той же день, зі згоди [PERSON], як іпотекодержателя, з найвищим пріоритетом, між [PERSON] і [PERSON] було укладено договір іпотеки цілої частки кафе-бару «Куба» з двома земельними ділянками під ним, який було посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] і зареєстровано в реєстрі за №78. Таким чином, станом на 17.02.2014 р. вона являлася власником спірного нерухомого майна (цілої частки кафе-бару «Куба» і двух земельних ділянок площею 0, 0260 га та 0, 0259 га), яке було передано в іпотеку [PERSON], [PERSON], [PERSON] за іпотечними договорами, посвідченими приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрованими в реєстрі за № 76, № 78, № 80 відповідно за кожним із вказаних іпотекодержателів. Вищевказані договори іпотек від 17.02.2014р., є недійсними в силу приписів ст.203, 215 ЦК України, вимог ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Оскільки вона не отримувала позик від [PERSON], [PERSON] і [PERSON], укладені ними договори позик є удаваними правочинами, необхідним наслідком цього є недійсність іпотечних договорів від 17.02.2014 р., що вчинені з порушенням вимог закону.. Разом із цим, 17.11.2014 р., відповідач [PERSON],

Outcome: dismissed