Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника, інфляційних втрат та моральної шкоди. В обґрунтування свого позову вказала, що 13.10.1988 року вона була прийнята на роботу електромонтером зв'язку в Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань. З 20.10.2014 року у зв'язку зі скороченням штату працівників служби експлуатації була переведена на посаду контролера контрольно-пропускного пункту охоронної служби за Наказом № 129-к від 20.10.2014 року,табельний № 44055. За Наказом голови правління-директора ПАТ «AT Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» №32-к від 6 квітня 2015 року була звільнена за ст. 40 п.1 КЗпП України (за скорочення штату працівників). Проте, за період з серпня 2013 року по січень2014 року включно, та з вересня 2014 року по квітень 2015 року, та з моменту звільнення 6 квітня 2015 р. заробітна плата та повний розрахунок не виплачувалась. Таким чином, просить стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату із вихідною допомогою в розмірі 28484 гривні, а також суму компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку подень фактичного розрахунку з урахуванням середньоденної зарплати у сумі 81 (вісімдесят одна) гривня 31 коп. та кількості робочих днів (згідно ст. 50 КЗпП України) п'ятиденного робочого тижня за відрахуванням державних святкових днів на протязі всього терміну затримки (з дня звільнення з роботи 06.04.2015р.) до дати остаточного розрахунку; суму компенсації втрати частини зарплати у зв'язку із затримкою термінів її виплати (інфляційні втрати) у розмірі 13317(тринадцять тис. триста сімнадцять) грн. 63 коп.; моральну шкоду в розмірі 10000 гривень та судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 1090 гривень та витрат за послуги Головного Управління статистики у Харківської області 29,02 гривні. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечували частково, а саме в частині стягнення моральної шкоди ті інфляційних витрат, а також витрат на правову допомогу. Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що 13.10.1988 року позивачка була прийнята на роботу електромонтером зв'язку в Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань. З 20.10.2014 року у зв'язку зі скороченням штату працівників служби експлуатації була переведена на посаду контролера контрольно-пропускного пункту охоронної служби за Наказом № 129-к від 20.10.2014 року,табельний № 44055. За Наказом голови правління-директора ПАТ «AT Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» №32-к від 6 квітня 2015 року була звільнена за ст. 40 п.1 КЗпП України (за скорочення штату працівників). Проте, за період з серпня 2013 року по січень2014 року включно, та з вересня 2014 року по квітень 2015 року, та з моменту звільнення 6 квітня 2015 р. заробітна плата та повний розрахунок не виплачувалась. Заборгованість по заробітній платі за період з липня 2013 року по квітень 2015 року з урахуванням вихідної допомоги складає 28484 гривні. Згідно ст. 116 КЗпП України - В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України - В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, стягненню підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні працівника з урахуванням середньоденної зарплати у сумі 81 (вісімдесят одна) гривня 31 коп. та кількості робочих днів (згідно ст. 50 КЗпП України) п'ятиденного робочого тижня за відрахуванням державних святкових днів на протязі всього терміну затримки (з дня звільнення з роботи 06.04.2015р.) до дати остаточного розрахунку в розмірі 4146,81 гривень, Згідно ч.2 ст. 233 КЗпП України - у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Стягненню також підлягають інфляційні втрати. Проте, згідно ч.1 ст. 233 КЗпП України - Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Оскільки позивачкою пропущений тримісячний строк звернення до суду з позовом про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати з дня, коли вона дізналася про порушення її права, то стягненню підлягають інфляційні втрати за січень, лютий, березень 2015 року в розмірі 1239,57 гривень. Крім того, згідно ст.. 237-1 КЗпП України - Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Судом встановлена наявність вини відповідача у несвоєчасній виплаті заробітної плати позивачці, що призвело до моральних втрат, які вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір моральної шкоди, суд, приймаючи до уваги ступінь моральних страждань, наслідки, тривалість невиплати заборгованості,

Outcome: partial