Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, вказавши, що на праві особистої приватної власності їй належить квартира [ADDRESS]. На сьогоднішній день у вказаній квартирі зареєстрований її син [PERSON], (відповідач по справі) якого вона на його прохання зареєструвала, однак із травня 2013 року відповідач припинив мешкати в житловій квартирі, його фактичне місцезнаходження їй не відомо. Жодних витрат на утримання житла він не несе у зв'язку з чим вона змушена нести додаткові фінансові затрати на утримання житла, хоча окрім пенсії вона інших доходів не отримує, що створює їй фінансові труднощі. Позивач вважає, що реєстрація відповідача чинить їй перешкоди у користуванні власністю та порушує її права як власника житла, тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі покладаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловою квартирою [ADDRESS] Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення у засобах масової інформації «Вісті Придніпров'я» від 04.12.2014 року № 94 (1587) сторінка 18 «оголошення». Суд вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло від 16.04.1993 року, виданого 29.01.2008 р. замість втраченого, згідно з розпорядженням УЖКГ від 21.01.2008 р. № 14, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (л.с.16 - копія свідоцтва, л.с.15 - копія витягу). У вказаному житловому помешканні зареєстрований крім позивача [PERSON] також її син - [PERSON], [INFO] (л.с. 3 -довідка). Згідно акту сусідів, завіреного майстром дільниці ТОВ «Комбінат благоустрою», відповідач [PERSON] не мешкає у квартирі [ADDRESS] з травня 2013 року по теперішній час (л.с. 4 -акт). Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, будучи зареєстрованим в належній позивачу квартирі, порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, в спірному жилому приміщенні не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняв. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила, що вона мешкає по сусідству з позивачкою у будинку [ADDRESS] Підтвердила факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] більше одного року. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності зі ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Наявність реєстрації [PERSON] у вказаній квартирі позбавляє можливості позивача здійснювати права власності у повному обсязі. Суд враховує, що на час подання позову сплив встановлений законом понад один рік, а тому з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і на час розгляду справи не проживає в ньому більше одного року, що відповідно до вимог ст.ст.391, 405 ЦК України дає суду підстави визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі в квартирі [ADDRESS] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved