Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, уточненою під час судового розгляду, про видачу обмежувального припису, відповідно до якої просить: 1) заборонити [PERSON] перебувати в місті проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , строком на шість місяців; 2) заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через сторонніх осіб, строком на шість місяців; 3) обмежити [PERSON] спілкування з постраждалою дитиною [PERSON] ; 4) заборонити [PERSON] наближатись на відстань 200 метрів до місця постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , та місця можливого тимчасового перебування за адресою: [ADDRESS] ; [ADDRESS] ) заборонити [PERSON] у громадських місцях наближатись до заявника на відстань 200 метрів, протягом 6 місяців. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказує на те, що перебувала із [PERSON] у цивільному шлюбі з 2014 року. Від їхніх відносин, [INFO] народився син [PERSON] , а крім того, в неї наявна інша дитина. Вона, діти і заінтересована особа проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , яка належить в рівних частинах їй і [PERSON] . Проте, [PERSON] став рідко з`являтись у цій квартирі, приїздив тільки на декілька днів. З кожним разом його відношення до неї погіршувалось, він почав застосовувати фізичне насилля, а 29.04.2020 спричинив тілесні ушкодження. Заявник в судовому засіданні наполягала на видачі обмежувального припису та додатково пояснила, що з боку [PERSON] в останній час вона стала піддаватись фізичному та психологічному насиллю. А 29.04.2020 в присутності малолітньої дитини [PERSON] її побив, при цьому погрожував розправою і принижував у нецензурній формі. Заінтересована особа [PERSON] не скористався наданим йому законом правом на участь у судовому засіданні. Представник заінтересованої особи Мокроусов Ю.С. в судовому засіданні не погодився з доводами заявника і пояснив, що останньою не надано переконливих доказів фактів домашнього насилля з боку заінтересованої особи. До наданих доказів суду треба відноситись критично, тому законні підстави для видачі обмежувального припису відсутні. Суд, вислухавши заявника, її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали заяви та надані учасниками докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 2014 року по 29 квітня 2020 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , від яких [INFO] народився син [PERSON] . Крім того, [PERSON] має малолітнього сина [PERSON] , який проживає з нею. 17 [INFO] 2018 року [PERSON] і [PERSON] придбана квартира за адресою: [ADDRESS] , в якій проживають члени родини. Між колишнім цивільним подружжям на теперішній час склалися неприязні відносини. Відповідно до п.3, п. 6, п. 7, п. 8 ч.1 ст. 1 Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. За висновком фахівця з питань судово медичної експертизи №414-2020 від 30 квітня 2020 року у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження на спинці носу, слизовій оболонці нижньої губи, верхній і нижній кінцівках, які могли бути отримані протягом доби до моменту огляду 30.04.2020. 04 травня 2020 року в медичному закладі [PERSON] виконані репозиція і редрессація костей носу для усунення перелому костей носу із зміщенням. Відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2020 року за № 12020220060000844. 25 травня 2020 року старшим слідчим Основ`янського ВП ГУНП України в Харківській області Жихаревою Я.В. повідомлено [PERSON] про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, за фактом умисного спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень, що мав місце 29.04.2020. 01 червня 2020 року слідчим повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, в частині викладення обставин. Суд вважає встановленим факт застосування заінтересованою особою [PERSON] домашнього насильства у формі фізичного насильства у відношенні своє цивільної дружини. Зазначений висновок суду підтверджується і аудіозаписом подій в квартирі за адресою: [ADDRESS] , наданих заявником. Як вбачається із зазначеного аудіозапису, який за інформацією заявника виготовлений 29 квітня 2020 року, на ньому зафіксовані факти тривалого психологічного і фізичного насилля відносно [PERSON] . У суду не має сумнівів, що зазначене насилля застосовувалось заінтересованою особою, оскільки частина запису стосується спілкування батька і малолітнього сина, а крім того цей доказ повністю узгоджується з вищенаведеними доказами. Суд не вважає інформацією, що виключає можливість спричинення цих тілесних ушкоджень не [PERSON] , а іншою особою, зазначення у витязі з ЄРДР про конфлікт потерпілої з малознайомою особою, оскільки вона спростовується наведеним аналізом доказів. Враховуючи те, що заявником [PERSON] доведено факт вчинення [PERSON] щодо неї домашнього насильства, суд визнає його її кривдником. В той же час, суд вважає, що заявником не надано доказів вчинення [PERSON] психологічного чи фізичного насилля стосовно свого неповнолітнього сина [PERSON] , та спричинення йому психологічної травми. Тому у цій частині вимоги заяви не підлягають задоволенню. Розділом IV глави 13\~Цивільного процесуального\~кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Статтею 3506 ЦПК\~України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Частиною 2 статті 26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. Частиною 3 статті 26\~цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). На розсуд суду, наявні обґрунтовані ризики, які можуть настати у разі незастосування відносно [PERSON] обмежувального припису, тому є законні підстави для його застосування в частині обмеження його спілкування з [PERSON] і знаходження в місцях її постійного або тимчасового проживання, чи поруч з нею у громадських місцях, а відповідно заява підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: partial