Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

[PERSON]\~ звернулася\~до суду\~з цивільним\~позовом до\~ \~[PERSON],\~[PERSON] про визнання осіб такими,\~що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки,буд 16, м. Теребовля, Теребовлянського району. В даному будинку зареєстровані: позивач [PERSON], а також відповідачі [PERSON], яка з 1996 року не проживає та [PERSON], який з 2014 року не проживає у даному будинку, жодного майна, яке б належало відповідачам у будинку немає, вони повністю припинили виконувати обовязки членів сімї, які повязані з утриманням житла, оплатою комунальних послуг. Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідачів створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просила визнати відповідачів [PERSON],\~[PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Л. Українки,буд 16, м. Теребовля, Теребовлянського району, на підставі вимог ст.391 ЦК України. Позивач [PERSON]\~ у судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду письмову заяву, у якій просила справу слухати без її участі, повністю підтримала позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подали. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2015 року, спадкоємцем майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Л. Українки,буд\~16,\~ м.\~Теребовля,\~Теребовлянського району,\~ є [PERSON]. Згідно витягу №42875367 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.08.2015 року, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Л. Українки,буд 16, м. Теребовля, Теребовлянського району є [PERSON]. Як вбачається з будинкової книги для прописки громадян, що проживають за адресою: [INFO], за цією адресою зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 07.12.2018 року складеного депутатами Теребовлянської міської ради, встановлено, що за адресою, вул. Л. Українки,буд\~16,\~ м.\~Теребовля,\~Теребовлянського району ,\~ Тернопільської області зареєстровані, але фактично не проживають дочка [PERSON] з 1996 року, та внук [PERSON] з 2014 року. Судом було встановлено, що відповідачі тривалий час, з часу реєстрації не проживають у будинку позивача, відсутні у місці реєстрації без поважних причин, не сплачували комунальні послуги і не несли жодних обовязків по утриманню даного житла. Їх особистих речей за місцем реєстрації немає. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст.319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч.1 ст.321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з вимогами ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч.1 ст.16ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що позивач є власником спірного житлового будинку, де зареєстровані відповідачі. Аналіз встановлених судом обставин справи дає підстави для висновку, що відповідачі [PERSON], [PERSON] втратили інтерес до житла, в якому зареєстроване їх місце проживання, оскільки багато років у ньому фактично не проживають, участі в утриманні будинку та оплаті комунальних послуг не беруть, а тому втратили право користування даним жилим приміщенням. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачам чиняться перешкоди у користуванні будинком та проживанні в ньому, про поважність причин їх відсутності, наявність між ними і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання їх таким, що втратили право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду таких встановлено не було. За вказаних\~обставин ,\~виходячи із\~характеру спірних\~правовідносин,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність передбачених\~законом підстав\~для \~ задоволення\~позову та\~визнання відповідачів\~ [PERSON],\~[PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: вул. Л. Українки,буд 16, м. Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільської області. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON],\~[PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловий будинок, що за адресою, вул. Л. Українки,буд\~16,\~ м.\~Теребовля,\~Теребовлянського району,\~Тернопільської області . Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі у судове засідання не зявилися та не представили суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

Outcome: approved