Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], співвідповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», по якому просить стягнути з [PERSON] на її користь 34\~674 грн. 50 коп. матеріальних збитків, 1\~000 грн. за виготовлення звіту про оцінку транспортного засобу, 510 грн. франшизи; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на її користь 49\~490 грн. матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.03.2015 року близько 21 години 45 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON], грубо порушив пункти 12.1, 13.1 ПДР України, а саме: не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечної дистанції руху та допустив наїзд на автомобіль «SKODA Fabia», державний номер [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON] під керуванням [PERSON], який на перехресті з вул. Волкова зупинився на заборонений сигнал світлофора. В наслідок зіткнення обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. на користь держави. Згідно звіту № 59/15 від 27.03. 2015 року про оцінку транспортного засобу, власнику транспортного засобу «SKODA Fabia» р.н. [NUMBER] завдані матеріальні збитки на суму 79052 грн. 04 коп. Втрата товарної вартості автомобіля [NUMBER] складає 5112 грн.46 коп. Загальна сума матеріальних збитків складає 84164 грн. 50 коп. За виготовлення даного звіту сплачено 1000 грн. На час пригоди автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON], мав діючий страховий поліс № А1/ 4085551 виданий ПрАТ «СК «Країна» про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 23.03.2015 року позивач звернулась до ПрАТ «СК «Країна» із заявою про страхове відшкодування. Проте 20.04.2015 року ПрАТ «СК «Країна» повідомило позивача про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування мотивуючи тим, що згідно з інформацією Єдиної центральної бази МТСБУ, на момент скоєння ДТП та станом на 01.11.2014 року транспортний засіб «ВАЗ-2103» р.н. [NUMBER], було забезпечено в ПрАТ «СК «ТАС» за Договором (поліс) про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6577650, що було укладено до укладення з ПАТ «СК « Країна». Оскільки страхувальник при укладені полісу не повідомив ПрАТ «СК «Країна» про те, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок ДТП за участю наземного транспортного засобу «ВАЗ-2103» р.н. [NUMBER], уже застраховано, поліс є нікчемним (недійсним). Позивач вважає, що так як зазначений договір судом недійсним не визнавався, тому відмова ПрАТ «СК «Країна» у відшкодуванні страхового ліміту є незаконною. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована і ПрАТ «СК «Країна» зобов'язана відшкодувати заподіяну шкоду в межах страхового ліміту 49490 грн.. У відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України, просить стягнути різницю матеріальних збитків з винної особи, а саме з [PERSON] у розмірі 34\~674 грн. 50 коп., за виготовлення звіту про оцінку транспортного засобу 1000 грн., франшиза 510 грн. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 серпня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено ПрАТ «Страхова група «ТАС» /а.с. 92/. Позивач в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву, якою просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Представник співвідповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Також надав до суду письмові заперечення, якими просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з огляду на те, що 16 листопада 2014 року між ПАТ «СК «Країна» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу №АІ/0998428, за яким забезпеченим транспортним засобом став «ВАЗ», державний номер [NUMBER]. За інформацією Єдиної централізованої бази даних МТСБУ, на момент скоєння ДТП та станом на день укладення полісу з ПАТ «СК «Країна» 15 листопада 2014 року транспортний засіб «ВАЗ», державний номер [NUMBER], було забезпечено в ПрАТ «СГ «ТАС» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/65 77650. Страхувальник не повідомив відповідача про діючий договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладений з ПрАТ «СГ «ТАС». При зверненні [PERSON] до ПрАТ «СК «Країна» 16 листопада 2014 з метою укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, йому було відомо про те, що цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю наземного транспортного засобу марки «ВАЗ», державний номер [NUMBER], уже застраховано. Оскільки страхувальник при укладанні полісу не повідомив ПрАТ «СК «Країна» про те, що цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю наземного транспортного засобу марки «ВАЗ», уже застраховано. Поліс є нікчемним (недійсним), а, отже, за виплатою страхового відшкодування позивач має звернутись саме до ПрАТ «СГ «ТАС». Вважає, що у ПрАТ «СК «Країна» не виникло обов'язку по здійсненню страхового відшкодування позивачу за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4085551. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.03.2015 року близько 21 години 45 хвилин [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ-2103, державний номерний знак [NUMBER], рухався по проспекту Університетському м. Кіровограда, під час руху не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечної дистанції руху та допустив наїзд на автомобіль «SKODA Fabia», державний номер [NUMBER], який рухався попереду нього в попутному напрямку та на перехресті з вул. Волкова зупинився на заборонений сигнал світлофора. В наслідок зіткнення обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Автомобіль «SKODA Fabia», державний номер [NUMBER] належить [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с. 33/. Автомобіль ВАЗ-2103, державний номерний знак [NUMBER] належить [PERSON]. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.04.2015 року [PERSON], [INFO] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, в сумі 340 грн. на користь держави /а.с. 39/. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2,5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону). Між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» 16 листопада 2014 року було укладено договір (поліс) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/ 4085551. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 50 000 грн., за шкоду заподіяну життю і здоров'ю на одного потерпілого становить 100 000 грн., розмір франшизи - 510 грн. Строк дії полісу до 15 листопада 2015 року /а.с. 37/. Раніше, а саме 14 серпня 2014 року між власником автомобіля [PERSON] та АТ «СГ «ТАС» був укладений поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ №6577650. Строк дії полісу з 00 год. 00 хв. 15.08.2014 року до 00 год. 00 хв. 14.08.2015 року /а.с. 123/. Згідно п.17.3 ст. 17 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Представник Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилаються на наявність полісу, укладеного між власником автомобіля та АТ «СГ «ТАС», який було укладено раніше та про який не було повідомлено відповідно до норм п. 17.3. ст. 17 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте суд з такими висновками не погоджується, оскільки поліс АТ «СГ «ТАС» був укладений на пільгових умовах (пенсійне посвідчення), передбачених Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та укладався з власником автомобіля [PERSON]. Згідно п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. З аналізу вказаної норми вбачається, що дія полісу, укладеного між [PERSON] та АТ «СГ «ТАС» не поширюється на [PERSON]. Згідно\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування\~\~цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому\~\~цим\~\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно\~ст. 29\~\~Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події(страхового випадку) виплатити другій стороні(страхувальникові) або іншій особі визначеній у договорі грошову суму(страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. В матеріалах є звіт № 59/15 від 27.03. 2015 року про оцінку транспортного засобу, в кому зазначено, що власнику транспортного засобу «SKODA Fabia» р.н. [NUMBER] завдані матеріальні збитки на суму 79052 грн. 04 коп. Втрата товарної вартості автомобіля [NUMBER] складає 5112 грн.46 коп. Вартість відновлювального ремонту 73\~939 грн. 58 коп. /а.с. 10-27/. Отже, на користь позивача підлягає стягненню з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» 49 490 грн. страхового відшкодування - згідно з лімітом відповідальності за виключенням франшизи -510 грн. (ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування\~\~цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як роз'яснено в пленумі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 24 постанови від 01 березня 2013 року\~\~\~\~№ 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до\~статті 1194 ЦК\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає до стягнення різниця між розміром шкоди 79\~052 грн. 04 коп. та страховою виплатою 49\~490 грн., що складає 29\~562 грн. 04 коп. (79\~052 грн. 04 коп. - 49\~490 грн. = 29\~562 грн. 04 коп.) та 510 грн. франшизи. Також суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] витрати за виконання звіту про оцінку автомобіля, за який було сплачено 1000 грн., про що свідчить розрахункова квитанція серії ЛВАК 779797 /а.с. 40/. Відповідно до\~\~ст. 88\~\~ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial