Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1946 га, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, по [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позов мотивує тим, що [INFO] в с-щі Томаківка Дніпропетровської області померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.03.2003 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на особисто належне їй майно, до складу якого увійшли житловий будинок розташований на присадибній земельній ділянці по [ADDRESS]. Оскільки після смерті її мати заповіт не залишила, вона відносить до спадкоємців за законом першої черги. Тому в установлений законом строк вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про спадщину за законом, так як на час відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцем. Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2016 року за нею визнано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] після смерті [PERSON] Однак, до цього часу не вирішеним залишається питання щодо земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка належала спадкодавцю. Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] підтверджує, що на підставі рішення виконкому Томаківської селищної ради №22 від 09.02.1994 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1946 га по [ADDRESS]. Висновок про оцінку об'єкта підтверджує, що вартість земельної ділянки становить 8500 гривень. У своїй заяві представник позивача, що діє на підставі довіреності від 06.09.2016 року просить вирішити справу за своєї відсутності та відсутності позивача у судовому засіданні, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у своїй письмовій заяві просить суд вирішити справу за відсутності свого представника у судовому засіданні, про що не заперечує проти позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у справі з урахуванням положення передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, на підставі достатніх у справі доказів для вирішення справи по суті позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України суд не досліджує обставини встановлені рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2016 року. На підставі Державного акту на право власності на землю серія [NUMBER] виданого 29.11.2001 року Томаківською селищною радою, копія якого міститься в матеріалах справи, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1946 га для обслуговування житлового будинку та господарчих споруд по [ADDRESS]. За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки спадщина відкрилася і була прийнята до 1 січня 2004 року, застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Згідно положення ст. 548 ЦК УРСР (1960 року) спадкоємцем, який прийняв спадщину визнавався, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави. Як роз'яснив у своєму листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Виходячи з наведеного вище позов підлягає задоволенню, оскільки суд не вбачає порушень прав та інтересів інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved