Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона являється власником земельної ділянки площею 2,3551 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5920984600:08:003:0172, що розташована на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №072044, виданого 08 вересня 2004 року Буринською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №139. Нею було втрачено документ, що посвідчує право власності на дану земельну ділянку - державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ №072044, виданий 08 вересня 2004 року Буринською районною державною адміністрацією та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №139, що підтверджується витягом з газети «Рідний край». З метою повторної видачі даного державного акту вона звернулася в відділ Держземагенства у Буринському районі Сумської області, проте в видачі його було відмовлено. Внаслідок даних обставин вона не може в повному обсязі реалізувати своє право власності на майно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, позов визнає, просить його задовольнити та просить слухати справу без його участі. Суд, дослідивши обставини справи, вислухавши сторони, приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка являється власником земельної ділянки площею 2,3551 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5920984600:08:003:0172, що розташована на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №072044, виданого 08 вересня 2004 року Буринською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №139. Позивачкою було втрачено документ, що посвідчує право власності на дану земельну ділянку - державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ №072044, виданий 08 вересня 2004 року Буринською районною державною адміністрацією та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №139, що підтверджується витягом з газети «Рідний край». З метою повторної видачі даного державного акту позивачка звернулася в відділ Держземагенства у Буринському районі Сумської області, проте в видачі його було відмовлено. Внаслідок даних обставин позивачка не може в повному обсязі реалізувати своє право власності на майно. Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Пунктом 10 ППВС України №7 від 30.05.2008 р. «Про практику у справах про спадкування» визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 7 ППВС України № 7 від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно ч.1, ч.2, п.а ч.З ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, в звязку з втратою спадкодавцем правовстановлюючого документа відповідно до положень п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що позивач має право на захист свого цивільного права шляхом визнання права власності на земельну ділянку площею 2,3551 га, кадастровий номер 5920984600:08:003:0172, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, і належить позивачці згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №072044, виданого 08 вересня 2004 року Буринською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №139. Михайлівська сільська рада не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за [PERSON] Виходячи із вищевикладеного,

Outcome: approved