Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування позову зазначивши наступне. 28.04.2017 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на майно, що належало останній на день відкриття спадщини, в тому числі на недоотриману пенсію. Посилаючись на те, що у встановлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що перебувала на окупованій території у м. Макіївка, позивач просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Ухвалою суду від 04.06.2018 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху, на виконання якої позивачем 06.07.2018 року було подано заяву про усунення недоліків позову, зазначених в ухвалі. Ухвалою суду від 10.07.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представником відповідача 03.08.2018 року подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не згоден з позовними вимогами, просить у задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 30.11.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач та її представник не зявилися, суду подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідно до яких позовні вимоги підтримали та просили задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. У звязку з чим, на підставі ст.ст.\~247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем за текстом позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 28.04.2017 року померла [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-НО № 004000, виданим Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 17.10.2017 року, актовий запис № 2184. Позивач [PERSON] змінила дівоче прізвище „Козуберт після реєстрації шлюбу з [PERSON], який було розірвано 22.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НО № 128534, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 395. Померла [PERSON] є матірю позивача [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-НО № 366975 від 10.03.1972 року, виданим Торезьким м/б РАЦС Донецької області, актовий запис № 232. Отже, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді недоодержаної пенсії з березня 2016 року по квітень 2017 року пенсіонерки [PERSON], [INFO], яка знаходилася на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, та померла 28.04.2017 року, яка складає 23\~708,66 гривень, що підтверджується повідомленням Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя вих. № 8824/05.02 від 07.05.2018 року. 19.03.2018 року позивачем було подано до Пятої Донецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після померлої 28.04.2017 року матері [PERSON] Постановою державного нотаріуса Пятої Донецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 21.03.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із пропуском нею шестимісячного терміну, встановлено законом для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, Позивачем пропущений строк у шість місяців, встановлений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, який почався з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що Позивач [PERSON] мешкає за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Дзержинського, 9, яка визначена окупованою територією, відповідно до Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року. Зазначене підтверджується постановою державного нотаріуса Пятої Донецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 21.03.2018 року; копією паспорта позивача [PERSON] серії ВВ № 475574, виданого Центрально-Міським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 27.06.1998 року; Випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 672 від 20.10.2017 року та консультативним висновком лікаря від 20.10.2017 року, якими підтверджено, що позивач перебувала на лікуванні в медичному закладі у м. Макіївці. Статтею 4 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України передбачено, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим\~тимчасово окупованої\~території передбачає\~особливий порядок\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян України,\~які проживають\~на тимчасово\~окупованій території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано виключно законами України. Відповідно до ст. 5 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України , Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Враховуючи надані позивачем докази, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, зазначені позивачем в обґрунтування позову обставини у сукупності підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після матері [PERSON], яка померла 28.04.2017 року, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, виходячи з наступного. Згідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За приписами ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень, які викладені у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, та, якщо ці обставини визнані судом поважними. У даній справі, позивач своєчасно спадщину не прийняла з об'єктивних причин, а саме, узвязку із перебуванням на тимчасово окупованій території протягом тривалого часу. У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст.\~5\~ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини справи, оцінивши надані докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини позивачем є поважними, та вважає за можливе задовольнити позов, визначивши позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] у пять місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved