Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до \~Широківської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадщину у порядку спадкування за законом, а саме просить суд: встановити факт належності майнового паю у розмірі 4\~946,00 грн., у СК «Прогрес» в селі Широке Білгород-Дністровського району Одеської області померлому 26.10.1995 року батьку [PERSON]; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після померлого [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на майновий пай у розмірі 4\~946,00 грн. у СК «Прогрес» в селі Широке Білгород-Дністровського району Одеської області, який належав померлому 26.10.1995 року батьку [PERSON], а також на рахунок [PERSON] № [NUMBER] в ТВБВ № 6707/018 філії Білгород-Дністровського відділення № 67707 ВАТ «Ощадбанк» зі всіма компенсаційними нарахуваннями та відсотками. Позивач в судове засідання надала заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача Широківської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав до суду лист, яким визнав заявлені вимоги, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. У звязку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.10.1995 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 077508, виданого Широківською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, про що складено відповідний актовий запис № 37. Позивач зазначила, що її батько [PERSON], був членом колгоспу ім. Жданова, який реорганізований у КСП «Прогрес», потім у СК «Прогрес». В 1986 році батько [PERSON] вийшов на пенсію, однак з членів КСП не виключався. Після смерті [PERSON], коли стали видавати сертифікати на земельні паї, батька позивача до списку не було включено, чим порушили його право. Посилаючись на ці обставини, позивач звернулася до суду, в звязку із чим апеляційну скаргу [PERSON] ухвалою апеляційного суду Одеської області було відхилено. В 2015 році позивачу стало відомо про наявність рахунку із залишком на суму 5\~551,35 грн., в ВАТ «Ощадбанку», та про Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії СД-V №889 від 21.01.2004 року, виданого Широківською сільською радою на імя [PERSON], про те що останній має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СК «Прогрес» (КСП «Прогрес»), відповідно до списку осіб які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників, на визначену частку в розмірі 4 946,00 грн. Про наявність рахунку на ім'я батька позивача, свідчить довідка від 14.02.2005 року видана ВАТ «Державним ощадним банком України» про те, що дійсно на ім'я [PERSON] в ТВБВ № 6707/018 філії Білгород-Дністровського відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» відкрито компенсаційний рахунок № [NUMBER] зі залишком в розмірі 5\~551,35 грн. Факт того, що померлий є батьком позивача [PERSON] підтверджується наступними документи наявними в матеріалах справи: -свідоцтвом серії І-ЖД № 304431 про народження [PERSON], про що зроблено актовий запис № 14 Відділом РАГС Білгород-Дністровського районного управління юстиції Одеської області; -свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON], серії 11-ЖД № 334599, про що зроблено актовий запис №18 Широківською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на право на майновий пай в структурі вартості майна КСП СК «Прогрес» колишнє КСП «Прогрес» с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області після смерті [PERSON], позивач звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно, їй було відмолено у звязку із тим, що свідоцтво про право на майновий пай видано батькові після його смерті та рекомендовано звернутись до суду. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає, що підтверджується копією спадкової справи, наявної в матеріалах справи. Таким чином, у звязку з тим, що спадкодавець помер у 1995 році, а згідно Свідоцтва про право на майновий пай, виданого на його імя, список осіб, що мають право на майновий пай, затверджувався зборами співвласників у 2002 році, тобто після його смерті, а свідоцтво, що підтверджує право власності видане у 2004 році, з вказаного випливає, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права, та отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно, у зв'язку із чим позивач змушена звернутися до суду із відповідним позовом. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 Цивільного кодексу. Згідно законодавства, у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року, передбачається застосування положень Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини. Враховуючи викладене, до зазначених спадкових правовідносин мають застосування положення цивільного законодавства щодо встановлення факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року. Згідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном. У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 24.06.1983 року, зазначено, що відповідно до ст.549 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його примусу. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про доведеність факту належності майнового паю спадкодавцю та наявності у позивача права на отримання зазначеного майна у спадщину. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved