Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: виконавчий комітет Токмацької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування свого позову зазначила, що вона є власником будинку, який знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Миру, 57, відповідно до договору купівлі продажу від 01.02.2006 року серії ВСО № 405081, зареєстрованого в реєстрі за № 182. Разом з позивачкою в будинку зареєстровані: її донька [PERSON], онука позивачки [PERSON], син [PERSON] Георгієвич та співмешканець позивачки [PERSON] позивач по справі. [PERSON] зареєстрований в будинку позивачки з 11.11.2008 року, але фактично з 2009 року по даний час там не проживає. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає, у зв'язку з чим, позивачка змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та не може розпоряджатися належним їй майном у повному обсязі, через що змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивачка в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач в судові засідання, призначені на 21.07.2017 року та на 09.08.2017 року не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України; заперечень проти позову не надав, клопотань про перенесення розгляду справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи виконавчого комітету Токмацької міської ради в судове засідання не з'явився, до суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власницею будинку, який знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Миру, 57, відповідно до договору купівлі продажу від 01.02.2006 року серії ВСО № 405081, зареєстрованого в реєстрі за № 182, Витягом з Державного реєстру правочинів від 01.02.2006 року, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Абрис» м. Токмак від 08.02.2006 року. Відповідно до довідки № 77, виданої квартальним комітетом № 26 від 23 червня 2017 року [PERSON] за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Миру, 57 зареєстрований, але не проживає з 2009 року. Факт реєстрації відповідача за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Миру, 57 також підтверджується даними відділу реєстрації виконавчого комітету Токмацької міської ради від 04.07.2017 року № 10-06/2408. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. [PERSON] являється повнолітньою особою, договір найму житла між позивачем та відповідачем не укладався. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Миру, 57. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрація місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014\~року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в звязку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується.

Outcome: approved