Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту належності правовстановлюючого документу. Заява обґрунтована тим, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №051921 від 10 вересня 2004 року прізвище власниці зазначено [PERSON] , що суперечить даним, зазначеним у паспорті, де її прізвище вказано [PERSON] . Дана обставина перешкоджає заявнику реалізувати своє право. Враховуючи наведене, просить встановити факт належності їй Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №051921 від 10 вересня 2004 року, виданого на ім`я « [PERSON] ». Заявниця в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання з проханням розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Старовижівської селищної ради Волинської області, в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення не заперечує. Представником заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру було подано письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, та вирішення питання встановлення факту, що має юридичне значення на розсуд суду. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів справи, зокрема з копій: паспорта серії [NUMBER] (арк. спр. 6-7), картки фізичної особи - платника податків (арк. спр. 8), свідоцтва про шлюб судом серії [NUMBER] (арк. спр. 19) встановлено, що заявниця іменується [PERSON] , [INFO] , народилась в с. Смідин Старовижівського району Волинської області (арк. спр. 6, 8, 19, 20). З архівної довідки від 30 вересня 2020 року, копії розпорядження Старовижівської РДА від 13 квітня 2004 року № 111 «Про відведення в натурі земельних ділянок у розмірі частки (паю)», витягу з додатку до даного розпорядження вбачається, що [PERSON] була членом колгоспу імені Суворова, перейменованого згодом в ТзОВ «Надія» має право на відведену в натурі земельну частку (пай) по Мизівській сільській раді Старовижівського району (арк. спр. 10-14, 22). Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Смідинської сільської ради Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 18), [PERSON] , [INFO] , постійно проживає та зареєстрована на території сільської ради, інші особи з аналогічним прізвищем, іменем, по батькові та датою народження на території сільської ради не проживають і не проживали. З листа Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області від 30 вересня 2020 року № Л-74 вбачається, що даний орган не має повноважень на внесення змін до списку громадян, що мають право на земельну частку (пай) КСП. Орган, який був уповноважений на вчинення цих дій (загальні збори КСП імені Суворов, який було реорганізовано в ТзОВ «Надія») завершив свою роботу (арк. спр. 22). Із заявою про внесення змін до державного акту на право власності на земельну ділянку заявниця зверталася до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, однак їй було відмовлено, оскільки не мають таких повноважень (арк. спр. 17). Враховуючи вищевикладене, надані заявником докази на підтвердження факту належності правовстановлюючого документу, в контексті положень статей 76-80 ЦПК України, є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження даних обставин, а тому суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved