Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,25 га за вищезазначеною адресою в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що вказане майно належало [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Відповідно до заповіту, посвідченого 16 березня 2017 року секретарем Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 07, [PERSON] заповів усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті та на що він матиме право, [PERSON] . [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища заповідача у свідоцтві про смерть та договорі купівлі-продажу, а також у зв`язку з проведенням подвійного запису права власності на земельну ділянку. Позивачка та її представники в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала та просить справу розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача та її представників, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 12 червня 1990 року, посвідченого виконавчим комітетом Бросківської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області та земельна ділянка площею 0,25 га по [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності від 12.02.2015 року, виданого Реєстраційною службою Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 червня 2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно зі ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,25 га за вищезазначеною адресою. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 16 березня 2017 року секретарем Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 07, [PERSON] заповів усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті та на що він матиме право, [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №58505759, наданої приватним нотаріусом Крижановською С.М. 27.11.2019 року, заповіт [PERSON] від 16.03.2017 року зареєстрований за № 07 не змінювався та не скасовувався. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що позивачка [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. [PERSON] , яка є спадкоємицею першої черги за законом, надала заяву, відповідно до якої відмовилася від одержання обов`язкової частки у спадщині. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановської С.М. № 1294/02-14 від 26.10.2018 року, нотаріальна контора не має можливості видати на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на належне по спадщині спадкове майно у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища заповідача у свідоцтві про смерть, в якому воно зазначене як « [PERSON] » та договорі купівлі-продажу, в якому воно невірно зазначене як « [PERSON] ». Оформити право власності на земельну ділянку також неможливо, так як проведено подвійний запис права власності на земельну ділянку. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved