Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 005817 право на земельну частку (пай) розміром 3,51 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП імені Горького. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із втратою оригінала сертифіката. Перешкодою для реалізації свого права на спадщину, а саме права на земельну частку (пай), є також те, що у свідоцтві про смерть спадкодавця по батькові зазначено « [PERSON] », а у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 005817 « [PERSON] ». [PERSON] просила суд: - встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 005817, виданий на ім`я [PERSON] , зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 75 від 11 листопада 1996 року, належав [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,51 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 005817 належало [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після її смерті. У судове засідання позивач та її представник адвокат Коршок О.Г. не з`явилися, представник подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі та участі позивача. У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З повідомлення відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 13 липня 2018 року (а.с. 10) вбачається, що за життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) розміром 3,51 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Горького, на її ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 005817, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 75 від 11 листопада 1996 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що 14 квітня 1998 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 12). Таким чином, спадкоємство після смерті [PERSON] здійснюється за цим заповітом. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 837/03-14 від 5 веренся 2018 року (а.с. 14). Таким чином, [PERSON] визнається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , успадкувала належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 005817 право на земельну частку пай. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП імені Кірова, що на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0281887 належало [PERSON] , у зв`язку із тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0281887 виданий на ім`я [PERSON] втрачений, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 167/02-31 від 18 лютого 2020 року (а.с. 12). Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 005817 втрачений, що підтверджується оголошенням у газеті «Носівські вісті». Крім цього, при виготовленні та видачі вищезазначеного сертифіката було допущено помилку в написанні по батькові власника права на земельну частку (пай), а саме замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, та матеріалами справи (а.с. 11). Позивач позбавлена можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП імені Горького, що на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0281887 належало [PERSON] , у зв`язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 183/02-31 від 20 лютого 2020 року (а.с. 15). Пунктом 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач позбавлена можливості в іншому порядку встановити, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 005817 належав [PERSON] .\~\~ Встановлення цього факту має для позивача юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє право, як спадкоємця [PERSON] за заповітом, на успадкування цього спадкового майна. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved