Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини вказуючи, що вона проживає у м. Нефтеюганськ, Ханти-Мансійського автономного округу-Югра, [PERSON], і є громадянкою [PERSON]. 18.08.2014 року, у м. Нефтеюганськ, Ханти-Мансійського автономного округу-Югра, [PERSON], померла її матір, [PERSON], при цьому, на час своєї смерті, за місцем свого проживання [PERSON], була зареєстрована в [INFO]. За своє життя [PERSON], склала заповіт на її ім'я на випадок її смерті, яким заповідала їй усе належне їй майно. Після її смерті залишилося нерухоме майно у вигляді належної їй на праві спільної часткової власності 1/2 частки квартири [ADDRESS]. 15.03.2018 року, приватний нотаріус Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, [PERSON] винесла постанову про відмову їй у вчиненні нотаріальної дії у вигляді видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки вона заяву про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений шестимісячний строк з дня смерті спадкоємця до нотаріальної контори не подала. У свою чергу вона пропустила строк звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин. 14.09.2013 року у неї народився син, [PERSON], і у неї не було можливості звернутися до нотаріусів за місцем відкриття спадщини, тобто у м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, оскільки син на час смерті її матері, був грудною дитиною, і відповідно вона не могла поїхати до України з [PERSON] щоб прийняти спадщину в шестимісячний строк після смерті її матері, оскільки не мала права залишати грудну дитину без догляду з її боку. Крім того, заповіт на її ім'я [PERSON], залишила у м. Вільногірську, у належній їй на праві спільної часткової власності квартирі [ADDRESS], а тому їй для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, було необхідно у всякому випадку особисто звертатися до нотаріусів саме у м. Вільногірськ, тобто виїжджати з [PERSON] до України, а відстань від м. Вільногірська Дніпропетровської області до м. Нефтеюганськ, Ханти-Мансійського автономного округу-Югра складає 3 577 км. Також, однією з причини, чому вона у шестимісячний строк не звернулася до нотаріусів з заявою про прийняття спадщини, стало те, що її батько [PERSON], чоловік її матері, [PERSON], який також приїхав спільно з нею в 2014 році до неї у м. Нефтеюганськ, тяжко хворів, а після смерті його дружини (її матері) стан його здоров'я, значно погіршився, він потребував постійного стороннього догляду і вона не мала можливості залишити його тимчасово у м. Нефтеюганськ, без догляду з її боку, а сама виїхати для прийняття спадщини в Україну, до м. Вільногірська. Ії батько помер 17.06.2017 року у м. Нефтеюганську. Усе вищеперераховане є на її думку поважними причинами пропуску нею строку на подачу заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, просить визначити їй додатковий строк у три місяці з часу вступу судового рішення про це в законну силу, на подачу заяви до приватного нотаріуса Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, [PERSON], про прийняття нею спадщини за заповітом, яка відкрилася 18.08.2014 року, після смерті спадкодавця, [PERSON]. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28.03.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, сторонам розяснені їх процесуальні права та обовязки. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на вищевказані обставини, пояснила, що 01.07.2014 року, мати і батько приїхали до неї в [PERSON]. Мати померла 18.08.2014 року, їй необхідно було доглядати дитину та батька, який також потребував стороннього догляду в звязку з похилим віком, тому вона не змогла прихати на Україну, та прийняти спадщину після смерті матері у встановлений законом строк. Всі документи на квартиру були в Україні, тому звернутися до нотаріуса в [PERSON] вона також не могла. Вона звернулась до нотаріальної контори в березні 2018 року, вже після смерті батька, і нотаріус їй відмовила у вчиненні відповідної нотаріальної дії в звязку з пропуском нею шестимісячного строку на прийняття спадщини. Просить позов задовольнити. Відповідач - Вільногірська міська рада Дніпропетровської області, свого представника в судове засідання не направили, надали телефонограму, згідно якої просять розглядати справу у їх відсутність, вважають, що позов підлягає задоволенню. (а.с. 22). Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, факт смерті 18.08.2014 року в м.Нефтеюганськ Ханти-Мансійського автономного округу-Югра, [PERSON], [PERSON], [INFO], яка народилась в с.Дмитрівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ПН № 675331, яке видане Комітетом ЗАЦС адміністрації міста Нефтеюганська Ханти-Мансійського автономного округу-Югри, актовий запис № 482. (а.с. 8) За життя 28.11.2007 року [PERSON] було складено заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 2746, згідно вказаного заповіту, заповідач заповіла все своє майно, що на день смерті буде належати і на що вона за законом матиме право [PERSON], що підтверджено копією заповіту (а.с. 9). Факт родинних відносин позивачки [PERSON] та померлої [PERSON] підтверджено копією свідоцтва про народження позивачки [PERSON], яка народилась 07.03.1969 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10) Зміну прізвища з [PERSON] на [PERSON] підтверджено копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, згідно якого [PERSON] 16.07.1988 року уклала шлюб з [PERSON], після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]. (а.с. 12) Позивачка [PERSON], [INFO], є громадянкою [PERSON] Федерації, що підтверджено копією паспорту № 756705997 та копією нотаріально засвідченого перекладу цього паспорту (а.с.5-6) Факт наявності спадкового майна після померлої [PERSON], підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло від 14.06.1994 року згідно якого квартира [ADDRESS] (нині Центральна) належить [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 14) Факт відкриття 15.03.2018 року за заявою [PERSON] спадкової справи № 15/2018 до майна померлої 18.08.2014 року [PERSON] та факт звернення позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, факт відмови позивачу у видачі свідоцтва про право спадщину за заповітом підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.03.2018 року, відповідно до якої приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, [PERSON], відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 18.08.2014 року, в звязку з пропуском спадкоємцем строку для прийняття спадщини (а.с.13) Факт реєстрації померлої [PERSON] за адресою [ADDRESS] станом на 18.08.2014 року, підтверджено довідкою відділу реєстрації фізичних осіб Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с.22) Факт народження позивачкою [PERSON], 14.09.2013 року сина [PERSON], підтверджено копією свідоцтва про народження, серії ІІ-ПН № 591692, що видане комітетом ЗАЦС адміністрації міста Нефтеюганська Ханти-Мансійського автономного округу Югри, запис акта про народження № 1454. (а.с. 15) Згідно свідоцтва про смерть серії І-ПН № 710399, [PERSON], [INFO], помер 17.06.2017 року, у віці 80 років, в м.Нефтеюганськ Ханти-Мансійського автономного округуЮгра, [PERSON], про що складено запис акту про смерть № 340 комітетом ЗАЦС адміністрації міста Нефтеюганська Ханти-Мансійського автономного округуЮгри (а.с. 11) Відповідно до ч.1 ст. 497 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про міжнародне приватне право», іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право», підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України. Відповідно до ч.І ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзацу 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла 18.08.2014 року в м.Нефтеюганськ [PERSON] Федерації, після смерті якої відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS] (колишня Леніна), що в м.Вільногірську Дніпропетровської області, позивач є спадкоємцем померлої за заповітом, інші спадкоємці відсутні, однак [PERSON] пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, оскільки проживає на території іншої держави, доглядала за народженим 14.09.2013 року сином [PERSON], також здійснювала догляд за своїм батьком [PERSON], 07.04.1936 року, який є людиною похилого віку та хворів, позовні вимоги відповідачем визнано у повному обсязі, що не суперечить обставинам справи та закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, тому позов у вказаній частині підлягає задоволенню, а [PERSON] слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, вимоги позивача в частині встановлення додаткового строку на подання вказаної заяви до конкретного нотаріуса задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України законом передбачено право спадкоємця подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу, яким може бути як нотаріус Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], так і інший нотаріус вказаного нотаріального округу, до якого може звернутися заявник у встановлений йому додатковий строк для подання вказаної заяви у разі відсутності з будь-яких причин обраного ним нотаріуса, тому в цій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст. 1216, 1269,1270, 1272 ЦК України, 71, 77, 73 Закону України «Про міжнародне приватне право»,

Outcome: partial