Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг. Позов мотивований тим, що квартира [ADDRESS] , в якій вона проживає разом з відповідачем, є приватизована, перебуває у спільній сумісній власності. Співвласниками квартири є вона, відповідач по справі, дочка [PERSON] та онук [PERSON] Відповідач проживає з нею за одною адресою, однак в окремому приміщенні з окремим входом. Єдиним її доходом є її пенсія. Цільовий внесок в ОСББ становить 157,56 грн. У 2017 році вона зверталася до відповідача з позовом про відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг. З червня 2016 року по грудень 2018 року на утримання будинку нею було витрачено 3318,63 грн. Вважає, що відповідач має повернути їй 829,66 грн.: 1/4 частину понесених нею витрат. Просить стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 1/4 частину понесених витрат на утримання квартири [ADDRESS] за період з червня 2016 року по грудень 2018 року в розмірі 829 грн. 66 коп. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання нез`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Вказані правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України, Закону України «Про туризм», Закону України «Про захист прав споживачів», Правилами користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених наказом Державної туристичної адміністрації від 16 березня 2003 року №9, які є спеціальними нормами, які регулюють правовідносини з приводу надання готельних послуг. Згідно ст. 68 ЖК Української РСР, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК Української РСР, члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. Згідно ст. 64 ЖК Української РСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до пункту 8 статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник - член об`єднання зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Відповідно до частини 6 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», заборгованість власників квартир по укладених договорах, пов`язаних з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг, стягується в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач являється власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] та проживає у ній. Реального розподілу квартири між співвласниками, у встановленому законом порядку не здійснено. Не встановлено порядку користування квартирою між співвласниками, у встановленому законом порядку, відтак і не розділено рахунки по оплаті житлово-комунальних послуг. З матеріалів справи вбачається, що позивачкою у період з червня 2016 року по грудень 2018 року витрачено 3318,63 грн., що пдтверджується відповідними квитанціями, копії яких долучено до матеріалів справи. Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном. Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, що припадає на нього. За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову в частині стягнення з відповідача 1/4 вже понесених позивачкою витрат на утримання спільного майна. З відповідача слід стягнути у користь позивачки 1/4 частину від 3318,63 грн., тобто 829,66 грн. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Згідно довідки № 365233 серії 12 АА, позивачка є інвалідом І групи, тому звільнена від сплати судового збору. Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. у користь держави. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об`єктивності, грунтуються на законі. На підставі наведеного та

Outcome: approved