Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача - Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району не з`явився, надав до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. [INFO] помер [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.11.2004 року Руськоіванівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 33. [PERSON] є рідним дядьком позивача, оскільки був рідним братом її покійної матері [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 4,09 га у межах згідно з планом, котра розташована на території [ADDRESS] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №159027 від 01 лютого 2005 року, виданого на підставі розпорядження райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 22 вересня 2004 року №1192/2004. З 1996 року по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , позивачка постійно проживала однією родиною разом із померлим [PERSON] , за яким піклувалася, доглядала, проводила поховання, що підтверджується Довідками Руськоіванівської сільської ради №141 від 07.05.2018 року, № 142 від 08.05.2018 року, №143 від 08.05.2018 року та також показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , засвідчені секретарем виконавчого комітету Руськоіванівської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області. Дітей та дружини у померлого [PERSON] не було. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Базан Т.П. з метою вирішення питання про прийняття спадщини, однак приватним нотаріусом Базан Т.П. їй було відмовлено, посилаючись на те, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. На даний час позивач фактично прийняла спадщину після смерті її рідного дядька [PERSON] , оскільки володіє та управляє спадковим майном. Як вбачається з листа завідувача Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Саданова О.В. за вих. № 1221/01-16 від 27.06.2019 року, згідно Спадкового реєстру спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась. Згідно довідки Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району, [PERSON] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проте проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з племінницею [PERSON] . Також факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що з 1996 року, [PERSON] проживав разом з племінницею, [PERSON] , яка піклувалась про нього та доглядала. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.. Отже, встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем для позивача має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення у останнього права на спадкування за законом. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved