Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2006 року по день смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свою заяву обґрунтовує тим, що 2006 року по 2017 рік вона проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом з своєю тіткою [PERSON] . Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 13 червня 2007 року її було призначено опікуном недієздатної [PERSON] на зміну попереднього опікуна, яким була матір недієздатної. 19 жовтня 2017 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , куди вони переїхали проживати. Протягом тривалого періоду часу вона утримувала квартиру та сплачувала комунальні платежі, отримувала допомогу по догляду за [PERSON] як інвалідом 1 групи, забезпечувала продуктами харчування та речами побуту. [INFO] , померла [PERSON] . Після смерті тітки вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] . Проте їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявник не надала документи, які посвідчували б право на спадкування за законом чи за заповітом після смерті [PERSON] . У зв`язку з викладеним вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю разом із тітко, для спадкування спадкового майна, яке належало померлій [PERSON] . Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, з підстав викладених у заяві. Заінтересована особа приватний нотаріус Терещук Л.І. в судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності за наявними у справі матеріалами. Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №748 від 13 червня 2007 року опікуном над недієздатною [PERSON] призначено її племінницю [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно будинкової книги для прописки проживаючих в будинку [ADDRESS] , [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою з 17 червня 1965 року по 17 жовтня 2017 року, а [PERSON] з 26 червня 2006 року по 11 жовтня 2017 року. 01 січня 2013 року [PERSON] було укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки №5417 виданої Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради 17 червня 2021 року [PERSON] одержувала допомогу на догляд за інвалідом 1 групи з 01 жовтня 2012 року по 31 липня 2020 року в розмірі 2 118 грн. На підставі договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О. за реєстровим номером 1724, [PERSON] в інтересах якої діяла [PERSON] , як її опікун, на була права власності на квартиру [ADDRESS] . В матеріалах справи містяться квитанції про оплату житлово-комунальних послуг на ім`я [PERSON] за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , за 2017 та 2019 роки. [INFO] в м. Тернополі померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 15 липня 2020 року. Відповідно до довідки № 138 виданої ДП 3 ЖЕК 13 ЖБК 24 червня 2021 року [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала і була зареєстрована з 24 жовтня 2017 року за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею з 11 жовтня 2017 року були зареєстровані опікун [PERSON] та її син [PERSON] . Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №43/02-31 від 16 лютого 2021 року, [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] . Однак заявник не надала документи, які посвідчують право на спадкування за законом чи за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку із чим їй було відмовлено у видачі свідоцтва. 30 жовтня 2020 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. заведено спадкову справу №97/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , що проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягаю розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним. В силу вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог статей 315-319 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Також пунктом 21 вказаної постанови, зміст якого знайшов своє відображення у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2020 року у справі № 755/18012/16-ц, передбачено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Дослідивши надані письмові докази, суд доходить переконання, що заявником доведено факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2006 року по день смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги те, що іншого способу захисту прав заявника немає, суд вважає, що заяву слід задовольнити та встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2006 року по день смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення, у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved