Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ОСББ „ Комунальник-3„ в особі голови [PERSON] про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що квартира [ADDRESS] в ЖБК „Коммунальник-3 належала матері позивача - [PERSON]. В травні 1987 року її мати та бабуся, [PERSON], здійснили обмін належних їм на праві власності квартир. Рішенням загальних зборів ЖБК „Коммунальник-3 від 16.05.1987 року (протокол № 11) її мати [PERSON] виключено із членів ЖБК, а бабусю прийнято у члени ЖБК з переданням їй паю, що належав [PERSON], і закріплено за [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 15,9 кв.м. (приведена 30,51 кв.м.). Дане рішення у встановленому законом порядку затверджено рішенням № 150/8 виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради народних депутатів від 01.06.1987 року. Після обміну її бабуся вселилася в спірну квартиру і була зареєстрована за даною адресою. З 15.05.2008 року позивач також була зареєстрована за даною адресою. В жовтні 2015 року її бабуся подала заяву про виключення її із членів ЖБК та передачу паєнакопичення [PERSON], у звязку із переїздом на постійне місце проживання до своєї дочки - [PERSON] Я, у свою чергу, подала заяву до ЖБК „Коммунальник-3 про прийняття її у члени ЖБК. Рішенням зборів ЖБК «Коммунальник-3», в грудні 2015 року бабусю позивача було виключено із членів ЖБК, позивача було прийнято у члени ЖБК з передачею паю, що належав бабусі [PERSON] Крім того, на цих же зборах її було обрано членом правління ЖБК «Комунальник-3». Також в грудні 2015 року до КП «Водоканал» було передано оновлені списки для укладання договорів на водопостачання, в яких позивач вже була зазначена, як власник квартири [ADDRESS]. З 2016 року позивач отримує квитанції про сплату за послуги водопостачання та за утримання будинку на своє імя. Вартість квартири згідно із довідкою складає 155 000 грн. У травні 2016 року позивач виявила намір отримати свідоцтво про право власності на житло. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради народних депутатів від 03.09.1996р. № 382 «Про оформлення право установчих документів на квартири житлово-будівельних кооперативів», визначено, що районні адміністрації міста приймають розпорядження про оформлення права власності на квартири, розташовані в будинках житлово-будівельних кооперативів громадян, які виплатили повністю пайовий внесок на підставі подання заяв і документів, підтверджуючих вказані платежі. З метою отримання зазначених документів 24.05.2016 року позивачем було подано заяву в ЖБК „Коммунальник-3 з проханням надати їй довідку про сплату пайового внеску, витяг з протоколу зборів про прийняття її у члени ЖБК. Однак, вмотивованої письмової відповіді до сьогоднішнього часу не отримала. Однак, зі слів в.о. ЖБК „Коммунальник-3 їй відомо, що дані документи надати їй немає можливості у звязку із тим, що попереднім головою ЖБК новообраному голові - [PERSON], не були передані документи за 2015 рік і архіви ЖБК. У 2016 році ЖБК «Коммунальник-3» було реорганізовано у ОСББ «Коммунальник-3». У звязку із відсутністю документів, необхідних для отримання правовстановлюючого документу, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на житло, що є порушенням її прав, як власника житла. Позивач просить визнати за нею право власності на квартирну № 47 в будинку № 107 по вул. Перемоги у м. Запоріжжя. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. В судовому засідання представник відповідача позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає , що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що квартира [ADDRESS] в ЖБК „Коммунальник-3 належала матері позивача - [PERSON]. В травні 1987 року її мати та бабуся, [PERSON], здійснили обмін належних їм на праві власності квартир. Рішенням загальних зборів ЖБК „Коммунальник-3 від 16.05.1987 року (протокол № 11) її мати [PERSON] виключено із членів ЖБК, а бабусю прийнято у члени ЖБК з переданням їй паю, що належав [PERSON], і закріплено за [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 15,9 кв.м. (приведена 30,51 кв.м.). Дане рішення у встановленому законом порядку затверджено рішенням № 150/8 виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради народних депутатів від 01.06.1987 року. Після обміну її бабуся вселилася в спірну квартиру і була зареєстрована за даною адресою. З 15.05.2008 року позивач також була зареєстрована за даною адресою. В жовтні 2015 року її бабуся подала заяву про виключення її із членів ЖБК та передачу паєнакопичення [PERSON], у звязку із переїздом на постійне місце проживання до своєї дочки - [PERSON] Я, у свою чергу, подала заяву до ЖБК „Коммунальник-3 про прийняття її у члени ЖБК. Рішенням зборів ЖБК «Коммунальник-3», в грудні 2015 року бабусю позивача було виключено із членів ЖБК, позивача було прийнято у члени ЖБК з передачею паю, що належав бабусі [PERSON] Крім того, на цих же зборах її було обрано членом правління ЖБК «Комунальник-3». Також в грудні 2015 року до КП «Водоканал» було передано оновлені списки для укладання договорів на водопостачання, в яких позивач вже була зазначена, як власник квартири [ADDRESS]. З 2016 року позивач отримує квитанції про сплату за послуги водопостачання та за утримання будинку на своє імя. У травні 2016 року позивач виявила намір отримати свідоцтво про право власності на житло. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради народних депутатів від 03.09.1996р. № 382 «Про оформлення право установчих документів на квартири житлово-будівельних кооперативів», визначено, що районні адміністрації міста приймають розпорядження про оформлення права власності на квартири, розташовані в будинках житлово-будівельних кооперативів громадян, які виплатили повністю пайовий внесок на підставі подання заяв і документів, підтверджуючих вказані платежі. З метою отримання зазначених документів 24.05.2016 року позивачем було подано заяву в ЖБК „Коммунальник-3 з проханням надати їй довідку про сплату пайового внеску, витяг з протоколу зборів про прийняття її у члени ЖБК. Однак довідку позивачу не надано, оскільки попереднім головою не були передані документи за 2015 р. і архіви ЖБК. У 2016 році ЖБК «Коммунальник-3» було реорганізовано у ОСББ «Коммунальник-3». Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 325 ЦК України, субєктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Законом може бути встановлено обмеження розміру земельної ділянки, яка може бути у власності фізичної та юридичної особи. Статтею 328 ЦК України передбачено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на нерухоме майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується, якщо існує перешкода для оформлення права власності у позасудовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що на час виплати останнього пайового внеску діяли норми Закону України „Про власність від 07.02.1991 р. Відповідно до ст.15 Закону України „Про власність від 07.02.1991, № 697-ХП, який був чинним на момент внесення останнього пайового внеску, „член житлового, житлово- будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 року №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до частини 1 статті 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю, споруд, грошових і майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, отриманих від її реалізації та інше. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IVПро державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Закон України від 10 липня 2003 року № 1087-IVПро кооперацію, стаття 384 ЦК). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У звязку з тим, що [PERSON] на час звернення до суду сплатила за квартиру пайові внески в повному обсязі та фактично володіє квартирою № 47 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги,107 на законних підставах, має перешкоду для оформлення права власності на неї в позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності підлягають задоволенню.

Outcome: approved