Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота», третя особа - [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування свого позову вказала, що Між Акціонерно-комерційним банком «Золоті ворота» (з 14.05.2010 року назву Банку змінено на Публічне Акціонерне Товариство «Банк Золоті Ворота», скорочена назва АТ «Банк Золоті Ворота») та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] 30.12.2010 укладено договір №294 на кредитну лінію (невідновлювальну), з урахуванням всіх змін до нього (далі за текстом Кредитний договір), за умовами якого Банк з 30.12.2010 по 01.04.2011 за наявності вільних кредитних ресурсів зобов'язується надати Позичальнику кредит у рамках кредитної лінії у розмірі, що не перевищує 300 000,00 доларів США (триста тисяч доларів США, 00 центів) (ліміт), а Позичальник зобов'язується на умовах, передбачених Кредитним договором, повернути його у строк не пізніше 01.04.2011 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку та розмірах, визначених п.1.1. Кредитного договору. В забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, між Банком та [PERSON] 15.03.2011 укладено Договір поруки №294/1, з урахуванням змін до нього. За умовами договору поруки Поручитель зобов'язується відповідати перед банком у повному обсязі за порушення Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором з поверненням у термін 21.11.2014 кредиту в сумі 380 000,00 доларів США та сплату процентів за ним у розмірі 15,0% річних, сплату неустойки та сплату збитків кредитора у зв'язку із неналежним виконанням Позичальником умов кредитного договору. Згідно з п.1.2 Договору поруки підставами для відповідальності Поручителя, зокрема, є: - неповернення Боржником суми кредиту або його частини в обумовлений Кредитним договором строк; - несплата Боржником процентів за користування кредитом у встановлений Кредитним договором строк; - інші порушення Боржником умов Кредитного договору. 06.05.2015 Банк звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення коштів з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Золоті Ворота» заборгованість за кредитним договором №294 від 30.12.2010р. у розмірі 8 759 913,86грн., з яких 6 012 166,38грн. - сума простроченої заборгованості за кредитом; 1 401 740,71грн. - сума простроченої заборгованості за відсотками, 1 130 951,90грн. - пеня за простроченим кредитом; 215 054,87 грн. - пеня за простроченими відсотками; про зверення стягнення в рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця [PERSON] перед ПАТ «Банк Золоті Ворота» за кредитним договором №294 від 30.12.2010р. на предмет іпотеки - домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: м. Харків, провулок, Варламівський, 9, які належать на праві власності [PERSON] та перебувають в іпотеці ПАТ «Банк Золоті Ворота» на підставі іпотечного договору №10-163 від 30.12.2010р. Позивач вважає, що звернення Банку із позовом про стягнення коштів з неї на користь ПАТ «Банк Золоті Ворота» в рахунок погашення заборгованостісті за кредитним договором №294 від 30.12.2010р., укладеним мід Банком та фізічною-особою підприємцем [PERSON] порушують її права, оскільки на час звернення Банку до суду із позовом договор поруки є припиненим, оскільки до договору поруки №294/1 від 15.03.2011р., укладеного між ПАТ «Банк Золоті Ворота» та [PERSON], неодноразово вносились зміни у зв'язку із внесенням змін до договору №294 на кредитну лінію (відновлювальну) від 30.12.2010р., укладеному між ПАТ «Банк Золоті Ворота» та [PERSON] Останні зміни до договору поруки №294/1 внесені 26.12.2013р.(договір про зміни №8 від 26.12.2013р.) у зв'язку із збільшенням суми кредиту по кредитному договору №294 від 26.12.2013р. до 380 000 доларів США. (договір про зміни №11 від 26.12.2013р.), т.б. у зв'язку із збільшенням обсягу зобов'язання боржника та поручителя. Однак, відповідними змінами від 26.12.2013р. до договору поруки не були передбачені інші обставини по збільшенню обсягу відповідальності поручителя, пов'язані із встановленням у кредитному договорі графіку погашення кредиту і відповідної відповідальності за його несвоєчасне виконання, що є збільшенням обсягу відповідальності поручителя. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, додатково зазначивши, що кредитор звернувся з вимогою до поручителя поза строками встановленими діючим законодавством для пред'явлення вимоги. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті ворота» проти позову заперечував посилаючись на те, що згідно із ч. 1 ст. 559 ЦК України та роз'яснень п. 22 Постанови Пленуму ВССУ № 5 нд 30.03.2012 зі змінами від 07.02.2014 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі міною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Також представник відповідача посилається на правову позицію Верховного суду, викладеній в постанові № 6- 2662цс15 від 20.04.2016 згідно якої: «Так, відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Аналіз змісту цієї норми дає підстави вважати, що вона не встановлює ні змісту та обсягу такого збільшення відповідальності поручителя, ні реальності чи невідворотності його настання. Таке збільшення відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобов'язання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення термінів повернення кредитів. Отже, суди, установивши, що додатковими угодами, укладеними без згоди поручителів, були визначені конкретні строки надання та повернення кредитних коштів, відмінні від строків, передбачених кредитними договорами, що надало право кредитору застосувати збільшену процентну ставку за користування кредитом понад установлені терміни та нарахувати пеню, внаслідок чого збільшилась відповідальність поручителів за основним зобов'язанням, зробили правильний висновок щодо припинення поруки на підставі частини першої статті 559 ЦК України.» Таким чином, сума кредиту (380 000, 00 доларів США), строк його повернення (21.11.2014), процентна ставка (15, 0 % річних) по кредиту ФО-П [PERSON], за які поручилась [PERSON] при укладенні з Банком договору про зміни № 8 від 26.12.2013 до договору поруки № 294/1 від 15.03.2011 не змінилися внаслідок укладення між Банком та Позичальником договору про зміни № 12 від 14.03.2014 до Кредитного договору, тому обсяг грошової відповідальності Поручителя залишився без змін. Банк та Позичальник у згаданих договорах про зміни лише змінювали параметри користування Позичальником кредитними коштами Банку в межах погодженої з Поручителем суми кредиту, кінцевого терміну його повернення та процентної ставки за користування ним. Третя особа ФОП [PERSON], та її представник в судове засідання не з'явились, причину не явки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомленні своєчасно та належним чином. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Між Акціонерно-комерційним банком «Золоті ворота» (з 14.05.2010 року назву Банку змінено на Публічне Акціонерне Товариство «Банк Золоті Ворота», скорочена назва АТ «Банк Золоті Ворота») та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] 30.12.2010 укладено договір №294 на кредитну лінію (невідновлювальну), з урахуванням всіх змін до нього (далі за текстом Кредитний договір), за умовами якого Банк з 30.12.2010 по 01.04.2011 за наявності вільних кредитних ресурсів зобов'язується надати Позичальнику кредит у рамках кредитної лінії у розмірі, що не перевищує 300 000,00 доларів США (триста тисяч доларів США, 00 центів) (ліміт), а Позичальник зобов'язується на умовах, передбачених Кредитним договором, повернути його у строк не пізніше 01.04.2011 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку та розмірах, визначених п.1.1. Кредитного договору. (а.с. 18-25) Згідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526,527 ЦК України, зобов'язання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України визначено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. В забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, між Банком та [PERSON] 15.03.2011 укладено Договір поруки №294/1, з урахуванням змін до нього. За умовами договору поруки Поручитель зобов'язується відповідати перед банком у повному обсязі за порушення Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором з поверненням у термін 21.11.2014 кредиту в сумі 380 000,00 доларів США та сплату процентів за ним у розмірі 15,0% річних, сплату неустойки та сплату збитків кредитора у зв'язку із неналежним виконанням Позичальником умов кредитного договору. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. До договору поруки №294/1 від 15.03.2011р., укладеного між ПАТ «Банк Золоті Ворота» та [PERSON], неодноразово вносились зміни у зв'язку із внесенням змін до договору №294 на кредитну лінію (відновлювальну) від 30.12.2010р., укладеному між ПАТ «Банк Золоті Ворота» та [PERSON] (а.с. 6-12, 14) Останні зміни до договору поруки №294/1 внесені 26.12.2013р (а.с. 13). Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України). За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що додатковим договором № 11, укладеним між кредитором і боржником року було дійсно внесено зміни до кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо. Сума кредиту (380 000, 00 доларів США), строк його повернення (21.11.2014), процентна ставка (15, 0 % річних) по кредиту ФО-П [PERSON], за які поручилась [PERSON] при укладенні з Банком договору про зміни № 8 від 26.12.2013 до договору поруки № 294/1 від 15.03.2011 не змінилися внаслідок укладення між Банком та Позичальником договору про зміни № 12 від 14.03.2014 до Кредитного договору, тому обсяг грошової відповідальності Поручителя залишився без змін. Банк та Позичальник у згаданих договорах про зміни лише змінювали параметри користування Позичальником кредитними коштами Банку в межах погодженої з Поручителем суми кредиту, кінцевого терміну його повернення та процентної ставки за користування ним. Таким чином, виходячи зі змісту додаткового договору до кредитного договору, суд дійшов висновку про відсутність підстав уважати, що додатковим договором до кредитного договору було збільшено обсяг відповідальності поручителя. Інших доказів, які б підтверджували факт збільшення обсягу відповідальності поручителя, [PERSON], суду не надала. Тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed