Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з 07.11.1992р. знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який було розірвано 18.06.1999 року. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні та вихованні. Позивач зазначає, що [PERSON] навчається в Одеському національному політехнічному університеті на 3-му курсі денної форми навчання на бюджетній основі та [PERSON]- в Харківському національному університеті внутрішніх справ на 1 курсі денної форми навчання, на бюджетній основі. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на навчання не надає, що змусило позивачку звернутись з позовом до суду. Позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей на період навчання у розмірі по 1000 грн. щомісячно до [INFO], та з 18.05.2017 року по 500 грн. щомісячно до [INFO], тобто до досягнення дітьми 23-річного віку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що її заробітна плата складає 1500 грн., вона сама виховує двох синів, які не працюють, оскільки є студентами денної форми навчання, і на їх забезпечення її зарплати не вистачає. За проживання старшого сина [PERSON] в гуртожитку в м.Одеса вона сплачує 3000 грн. за рік, крім того, значні кошти витрачаються на його харчування, одяг, проїзд до м.Одеса та проїзд з м.Одеса до м.Роздільна Одеської області на вихідні, забезпечення його канцтоварами та предметами, які необхідні йому для навчання за обраною спеціальністю (робота з комп'ютерами), лікування, так як він є хворим і навіть 1 рік перебував в академічній відпустці за станом здоров'я, крім того вона самостійно за 5000 грн. придбала йому комп'ютер, необхідний для навчання. Молодший син [PERSON] навчається в м.Харків, вона постійно надсилає йому поштові відправлення з їжею, одягом, оплачує вартість поштових пересилок, пересилає йому кошти на особисті нужди, поповнює рахунок для мобільного зв'язку, купляє канцтовари та необхідні для навчання предмети побуту, оплачує вартість залізничних квитків на проїзд з місця навчання додому на святкові дні і канікули та назад до місця навчання, за рік вона придбає біля 12 квитків вартістю 122 грн. 26 коп. кожний. Оскільки відповідач є батьком дітей, працює, його дружина також працює, то він має змогу платити аліменти на утримання синів до досягнення ними 23 років. Відповідач [PERSON], не оспорюючи викладених позивачкою обставин, позов визнав частково, в розмірі 33% від своєї заробітної плати на двох дітей до закінчення ними навчання. Пояснив, що працює охоронцем в м.Одеса і його зарплата складає 2470 грн. в місяць, з якої відраховуються обов'язкові податки та збори, а також заборгованість по аліментах на молодшого сина [PERSON] до досягнення ним повноліття у розмірі 1000 грн. Крім того, на утриманні він має дочку від іншого шлюбу віком 4,5 роки, та витрачає кошти на проїзд з смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області до м.Одеси на роботу та в зворотному напрямку у розмірі 25 грн. в один бік 10 -11 разів за місяць. Треті особи - [PERSON], [PERSON] позов матері підтримали, просили суд розглядати справу у їх відсутність (а.с.34,35). Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.11.1992р., який 18.06.1999 року розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, наявним в матеріалах справи (а.с.9). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.7,8). Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що не оспорюється сторонами. За рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.10.2009р. з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до [INFO] (а.с.5). Згідно довідки Відділу ДВС Роздільнянського РУЮ Одеської області станом на 01.10.2012р. [PERSON] мав заборгованість по аліментах в сумі 9747 грн. 01 коп. (а.с.52), на теперішній час за повідомленням сторін в судовому засіданні вона складає 3000 грн. і відраховується з його заробітної плати у розмірі 1000 грн. на місяць (а.с.60). [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] досягли повноліття, [PERSON] є студентом 3-го курсу відділення ІРТ групи РУ-111 денної форми навчання Одеського національного політехнічного університету, навчається на бюджетній основі, строк закінчення навчання - 30.06.2015 року (а.с.3). [PERSON] є студентом 1-го курсу Харківського національного університету внутрішніх справ денної форми навчання, навчається на бюджетній основі, строк закінчення навчання - 30.06.2017 року (а.с.4,17). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачка одна виховує двох синів, які навчаються на денній формі навчання, отже не можуть працювати і мати самостійний заробіток, у зв'язку з цим потребують допомоги з боку батьків. Позивачка працює, але отримує невелику заробітну платню, тому самостійно забезпечити потреби дітей не в змозі. Оскільки законом на матір та батько в рівній мірі покладено обов'язок утримувати дитину, то суд вважає, що відповідач [PERSON] як батько повинен також приймати участь в утриманні повнолітніх синів, які продовжують навчання і потребують допомоги. При визначенні суми матеріальної допомоги суд враховує вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження і т.і. Так, на утримання старшого сина [PERSON] мати сплачує 3000 грн. на рік за проживання в гуртожитку, що складає 250 грн. на місяць (а.с.58), забезпечує його продуктами харчування, одягом, ліками, кишеньковими грошима, необхідними для навчання канцелярськими товарами, підручниками, посібниками, а також оргтехнікою. Крім того, оскільки дитина навчається в ОНПУ Інституті радіоелектроніки і телекомунікацій, їй для отримання освіти за фахом і використанні в процесі навчання необхідні також додаткові спеціальні прибори та пристрої, такі як паяльник, викрутки, дроти і т.і. Також дитині необхідні кошти на проїзд як по м.Одеса, де вона проживає та навчається, так і з м.Одеса до м.Роздільна Одеської області на вихідні та святкові дні і назад. Молодшому сину [PERSON] мати надсилає до м.Харків щомісячно почтові відправлення з продуктами харчування на суму 500-600 грн. з оплатою вартості пересилки (а.с.53-55), забезпечує дитину одягом, предметами побуту, особистої гігієни, канцтоварами, кишеньковим грошима, сплачує вартість мобільного зв'язка для спілкування з дитиною (а.с.56-57), купляє залізничні квитки для проїзду сина до місця навчання та назад додому на канікули та свята приблизно12 квитків на рік вартістю одного 122 грн. 26 коп. Відповідач [PERSON] працює спеціалістом служби охорони і отримує зарплату згідно наданої довідки в розмірі 2470 грн. на місяць, проживає з дружиною, яка працює, та має на утриманні неповнолітню дитину віком 4,5 роки. Оскільки [PERSON] працює позмінно (10-11 змін за місяць), є здоровим, працездатним чоловіком, зобов'язаний забезпечувати всіх своїх дітей, які потребують матеріальної допомоги, то якщо в нього не вистачає коштів на утримання дітей за основним місцем роботи, він як батько повинен додавати зусиль для пошуку додаткових заробітків, а не покладати весь тягар матеріального забезпечення синів на плечі їх матери. Доводи відповідача про те, що з його заробітної плати відраховується 1000 грн. аліментів суд до уваги не приймає, тому що ця сума є стягненням заборгованості за аліментами на утримання молодшого сина [PERSON] до досягнення ним повноліття, яка виникла внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем рішення суду, за повідомленням сторін сума заборгованості на сьогоднішній день складає 3000 грн. і після її погашення за вказаним рішенням суду стягнення буде припинено. Таким чином, суд повністю погоджується з позовними вимогами [PERSON] в частині суми стягнення 1000 грн. щомісячно на двох дітей. Але суд вважає слушними доводи відповідача про те, що аліменти на повнолітніх дітей стягуються не до досягненнями ними 23 років, а тільки на період навчання, що прямо витікає зі змісту ст. 199 СК України. Тому в частині періоду стягнення аліментів суд задовольняє позов частково до припинення навчання дітьми. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, і з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] на період навчання в Одеському національному політехнічному університеті та [PERSON], [INFO] на період навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ, в розмірі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 03.03.2014 року до 30.06.2015 року, потім по 500 грн. щомісячно до 30.06.2017 року, але не пізніше досягнення дітьми 23-х річного віку. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст.182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial