Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона та відповідач мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], яка мешкає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, кожен живе своїм життям та інтересами. Відповідач не цікавиться вихованням доньки, не надає матеріальної допомоги на її утримання, ухиляється від виконання своїх обовязків, не тільки не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування доньки, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, а й не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального розвитку. Також позивач зазначила, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, а відповідач має гарний стан здоровя, офіційно працевлаштований, отримує досить високий дохід, який повністю витрачає на свої потреби, а отже, має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки; інших дітей та осіб на утриманні не має. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі (а.с.15). Відповідач надав до суду заяву про визнання позову та розгляду справи за його відсутності (а.с.16). Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить Свідоцтво про народження серії І-ВЛ №334853, видане виконавчим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області 07.02.2014 року (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка на цей час мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою КЖРЕП м. Чугуєва №853 від 02.07.2015 року (а.с.6). Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками свого обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як розяснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, інших осіб на своєму утриманні не має. З урахуванням наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved