Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Військово-цивільної адміністратиції сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що [INFO] в с.Вільхове Станично-Луганського району Луганської області померла [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що за життя, а саме - 01 грудня 2015 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповідала позивачці. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач [PERSON] в січні 2018 року звернулася до Станично-Луганської державної нотаріальної контори, де від державного нотаріуса Кондратьєва В.М. було отримано відмову в видачі свідоцтва на право власності на спадщину щодо будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі того, що нотаріусом виявлено розбіжність дати народження позивача, вказаної в заповіті з датою народження, записаною в паспорті, та було рекомендовано звернутися до суду. У зв`язку з наведеним просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позовних вимог заперечень не надав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 липня 2017 року, виданого Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 84, [PERSON] померла [INFO] в селищі Вільхове Станично-Луганського району Луганської області. Позивачка є спадкоємцем за заповітом відповідно до ч. 2 ст. 1235 ЦК України, згідно з положеннями якої заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту від 25 липня 2017 року, виданої Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області позивачка по справі [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 2015 року по теперішній час фактично мешкає адресою: [ADDRESS] .\~Вказаний акт\~засвідчено підписами\~сусідів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~та підписом\~секретаря сільської\~ради Новосельської\~Н.К.\~і скріплено\~гербовою печаткою\~селищної ради.\~ \~ Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1261 ЦК України, місцем відкриття\~спадщини є\~останнє місце\~проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Із постанови державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєва В.М. від 26 січня 2018 року вбачається, що позивач зверталася до нотаріальної контори з питань оформлення спадкової права після смерті [PERSON] , але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та роз`яснено, що у заповіті померлої та паспорті спадкоємця записані різні дати народження, а саме: « [INFO] » та « [INFO] », відповідно, і було рекомендовано звернутися до суду. Згідно витягу\~з технічної\~документації,\~а саме:\~копії технічного\~паспорта на\~житловий будинок\~індивідуального житлового\~фонду \~№5/910\~від 23\~березня 2012\~року,\~виданого комунальним\~підприємством «Станично-Луганське\~районне бюро\~технічної інвентаризації»\~користувачем \~житлового будинку,\~розташованого за\~адресою: [ADDRESS] , зазначена [PERSON] . Копією витягу від 23 липня 2012 року № 33280357 Про державну реєстрацію прав, здійсненого комунальним підприємством «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» підтверджується право власності [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , яка згідно змісту витягу є повним власником вказаної нерухомості. Згідно копії свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, виданого на підставі рішення Станично-Луганської районної ради народних депутатів від 22 листопада 1989 року, протокол № 385, та зареєстрованого в реєстровій книзі № 5 за реєстровим номером № 910 від 09 березня 1990 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . З копії заповіту, посвідченого секретарем Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Ольшевською Т.Ю. 01 грудня 2015 року за реєстровим номером [ADDRESS] , вбачається що [PERSON] заповідала все своє майно спадкоємцю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] , виданого Ровеньківським МВ УМВС України в Луганській області 30 травня 2001 року позивачка [PERSON] має дату народження [INFO] . З огляду на вищевикладені докази суд приходить до обґрунтованого висновку про очевидну технічну помилку під час написання в тексті заповіту [PERSON] дати народження спадкоємця [PERSON] . Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна\~може пред`явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це\~право оспорюється\~або не\~визнається іншою\~особою,\~а також\~у разі\~втрати ним\~документа,\~який засвідчує\~його право\~власності. У силу вимог\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається із матеріалів справи позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може. Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з положеннями\~ст. 1216 ЦК України\~- спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У порядку статей 1216 та 1218\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст.\~15, ч. 1,\~2\~ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved