Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.07.2005 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Кам`янобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 87. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, подружні відносини між ними фактично припинені близько п`яти років тому через відсутність взаєморозуміння між ними, несумісність характерів. Просила ухвалити рішення, яким шлюб між нею та [PERSON] розірвати та визначити місце проживання дитини разом з матір`ю. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2019 у вказаній справі відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.02.2020 позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини залишено без розгляду. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася однак надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, розгляд справи проводити за її відстуності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, однак надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Зважаючи на неявку усіх учасників справи, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяви позивача вбачається, що їх сім`я існує лише формально: вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що відповідач безумовно визнав позов, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved