Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що з 14.06.2014 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі і в них є спільна дитина син [PERSON], який повністю перебуває на утриманні позивача, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча спроможний це робити. Позивач в судове засідання не зявилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення проти позову і докази на їх обґрунтування не подав. В судове засідання відповідач викликався за адресою місця свого проживання, зареєстрованого в установленому законом порядку. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне задовольнити позов. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 14.06.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають спільну дитину сина [PERSON] [INFO]. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ №083282, копією свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №157520.(а.с.5,6) Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] виданого виконавчим комітетом Бахмацької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Бахмацької міської ради №7198 від 11.11.2016 року [PERSON] має такий склад сім»ї: син [PERSON][INFO], батько [PERSON] [INFO] (а.с.7) Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями Конвенції про права дитини та Декларації прав дитини інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи, насамперед інтереси дитини, з огляду на те, що відповідач є особою працездатного віку і його обовязок утримувати свою неповнолітню дитину є безумовним, суд вважає за можливе вимоги позивача задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто, не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 88 ЦПК з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved