Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті померлої залишилось спадкове майно, а саме жилий будинок з господарськими будівлями та гаражем, яке знаходиться за адресом: [ADDRESS] , і яке стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ямельницької сільської ради від 30.09.2005 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Стрийським державним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації від 07.11.2005 року. Відповідно до заповіту посвідченого секретарем виконкому Ямельницької сільської ради Сколівського району Львівської області 20 жовтня 2003 року, її мати, [PERSON] , на випадок смерті зробила таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати [PERSON] на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своїм дочкам: [PERSON] та [PERSON] . Ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача позивачу не було відомо про існування вищевказаного заповіту. При посвідченні заповіту вона не була присутня, оскільки проживала на значній відстані від померлої. Мати їй і сестрі про заповіт не повідомляла. Отже вона, про його існування не могла знати. Про заповіт вона дізналася тільки 12 листопада 2019 року, отримавши дублікат заповіту виданого Ямельницькою сільською радою Сколівського району Львівської області. 15.09.2020 року судом відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 30.09.2020. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач Ямельницька сільська рада Сколівського району Львівської області подала заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Ямельниця Сколівського району Львівської області у віці 76 років померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Ямельницькою сільською радою Сколівського району Львівської області. 20.10.2003 року [PERSON] склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті усе своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] . Даний заповіт посвідчено секретарем виконкому Ямельницької сільської ради Сколівського району Львівської області Карпин Л.Д. та зареєстровано в реєстрі за №38. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та було рекомендовано звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] була необізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилась, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, тому причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини є поважними, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved