Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про зобов'язання відновити їй незаконно змінені істотні умови праці, зокрема режим роботи та нарахування заробітної плати за весь час дії наказу №5 від 31.01.2011 року, за період з 05.04.2011 року до 16.01.2012 року, стягнення різниці в окладі за весь час вимушеного прогулу, з яких зобов'язати відповідача сплатити обов'язкові податки, у тому числі помісячно, у пенсійний фонд з метою відновлення їй загального та пенсійного стажу. В обґрунтування позову покликається на те, що працювала у Львівському відділенні Українського державного геологорозвідувального інституту на посаді старшого наукового співробітника відділу регіональної геології та на підставі наказу керівника Львівського відділення УкрДГРІ від 31.01.2011 року №5 їй було встановлено неповний робочий тиждень 0,2 ставки (з одним робочим днем). В подальшому, на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03.06.2011 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16.01.2012 року, зазначений наказ був скасований за позовом одного із співробітників підприємства. Оскільки судом було визнано незаконність застосування до всіх працівників Львівського відділення УкрДГРІ змін умов праці передбачених наказом від 31.01.2011 року №5 внаслідок яких вона працювала лише один день на тиждень замість трьох, а решту часу перебувала у вимушеному прогулі, їй неправомірно нараховувалася заробітна плата із розрахунку 0,2 ставки, а тому просить позов задовольнити, стягнути за час перебування у вимушеному прогулі з 05.04.2011 року до 16.01.2012 року різницю у заробітку між 06 та 02 ставки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду заперечення на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позову та вважає, що підстав для виплати заробітку за час вимушеного прогулу у відповідача не має. Просив в задоволенні позову відмовити. Крім цього представник відповідача Хілінська Ж.О. подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності у зв'язку із неможливістю явки у судове засідання. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут». Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах із Львівським відділенням Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут», структурним підрозділом Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут», працюючи на посаді старшого наукового співробітника відділу регіональної геології з виплатою 0,6 ставки. Згідно наказу Державного підприємства «Український державний геологорозвідувальний інститут» від 05 березня 2012 року №11, Львівське відділення УкрДГІ ліквідовано з 01.07.2012 року. На підставі наказу від 31 січня 2011 року №5 «Про роботу ЛВ УкрДГРІ на умовах неповного робочого дня» їй та іншим працівникам починаючи з 05 квітня 2011 року і до покращення фінансового стану відділення, було встановлено неповний робочий тиждень з виплатою 0,2 ставки. На підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 червня 2011 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16.01.2012 року, за позовом іншого працівника до ДП УкрДГІ, наказ Львівського відділення ДП УкрДГІ від 31 січня 2011 року №5 скасовано. Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір та відповідно до ч.2 одночасно прийняти рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином, оскільки рішенням суду було встановлена незаконність наказу Львівського відділення ДП УкрДГІ від 31 січня 2011 року №5 в цілому, а відтак є очевидною і незаконність зміни істотних умов праці позивача із 0,6 ставки на 0,2 при яких позивач фактично перебувала у вимушеному прогулі, будучи змушеною виходити на роботу один раз на тиждень замість трьох та отримуючи заробітну плату пропорційно відпрацьованому часу. Враховуючи наведене, суд приходить до переконливого висновку про те, що істотні умови праці позивача підлягають відновленню з часу їх неправомірної зміни на підставі незаконного наказу із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу у відповідності до вимог ст. 235 КЗпП України. А тому позовні вимоги слід задовольнити. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved