Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.03.2014 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя з чоловіком не склалося через втрату почуття кохання до відповідача. На теперішній час, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення сімї неможливе, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з останнього на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила та підтримала на підставах вказаних в позовній заяві, просила суд розірвати шлюб з відповідачем та визначити місце проживання спільної дитини за її місцем проживання. Також вказала, що не буде заперечувати проти відвідувань сина батьком. Представник позивача в судовому засіданні також підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. З приводу місця проживання дитини вказав, що згідний на залишення сина з позивачем. Представник відповідача підтримав пояснення [PERSON] та не заперечував проти задоволення позовних вимог на таких умовах. Представник третьої особи в судовому засіданні висловила думку про необхідність залишення дитини на проживання з матірю. В обґрунтування своєї позиції пояснила, що дане питання виносилось на розгляд комісії Голопристанської РДА, де було прийнято таке рішення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Так, із матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.03.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КГ № 096002. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії І-КГ № 193946. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки сімя фактично розпалася, сторони разом не проживають, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, так як вона не бажає підтримувати з відповідачем шлюбні відносини та знайти спільну мову в сімейних питаннях. При вирішенні питання про місце проживання малолітньої дитини суд бере до уваги нижчевикладене, а також думку учасників судового розгляду. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Ст.. 157 СК України передбачено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. У судовому засіданні сторони дійшли до згоди про місце проживання дитини з матерю та встановили можливість побачення батька з дитиною кожні вихідні дні із правом залишити дитину на нічний час.

Outcome: approved