Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади с.Білошапки Прилуцького району Чернігівської області в особі Білошапківської сільської ради про визнання за нею права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог вона посилається на ті обставини, що вказаний вище будинок за життя належав її чоловіку [PERSON], який помер [INFO]. Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги після його смерті, яка прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном, оскільки на момент смерті чоловіка проживала разом з ним. Однак, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, вона отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва, оскільки за життя її чоловіком право власності на спірний будинок документально оформлено не було, саме тому нині [PERSON] і не може реалізувати своє право власності на нього у позасудовому порядку. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, однак останньою було подано письмову заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача та підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с.52). Представники відповідача та третьої особи до суду також не з'явилися, але подали письмові заяви про розгляд справи за їхньої відсутності (а.с.49, 51). Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть (а.с.4) вбачається, що чоловік позивачки (а.с.15) помер [INFO]. Відповідно до виписки з рішення виконавчого комітету Білошапківської сільської ради «Про виділення громадянам земельних ділянок для будівництва жилих будинків та споруд» 26.02.1991 року [PERSON] була виділена земельна ділянка під будівництво жилого будинку та споруд площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно з випискою з погосподарської книги №6 за 1991-1995 роки, зробленою 10.12.2015 року Білошапківською сільською радою (а.с.13), [PERSON], 1931 року народження, з 1960 року дійсно постійно проживав та був зареєстрований у житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним проживала та була зареєстрована дружина - [PERSON], 1939 року народження, що також підтверджується наданою суду копією домової книги (а.с.9-11). 19.04.2001 року рішенням Білошапківської сільської ради «Про перейменування вулиць» вулицю Кірова в с.Білошапки Прилуцького району Чернігівської області було перейменовано на вулицю Георгіївську (а.с.14). Згідно з копією технічного паспорта (а.с.6-8) об'єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] складається з житлового будинку, який позначено на схемі літерою А-1 з прибудовою а-1 та крильцем кр, загальною площею 47,4 м?, житловою - 19,3 м?, та господарсько-побутових будівель та споруд: сараю Б-1, гаражу б-1, сараю В-1, сараю Г-1, сараю г-1, сараю Д-1, погреба Пг-1, вбиральні У-1. Відповідно до копії довідки №2532 від 09.12.2015 року КП «Прилуцьке МБТІ» станом на 31.12.2012 року право власності на будинок з надвірними будівлями, що за адресою: [ADDRESS], значиться не зареєстрованим (а.с.16). Згідно з копією звіту №153/12/015 від 26.09.2014 року ФОП [PERSON] про оцінку вказаного вище будинку його оціночна (ринкова) вартість, що визначена з використанням порівняльного підходу, станом на 17.12.2015 року складає 44764 грн 00 коп. (а.с.19-33). Відповідно до листа №411/02-14 від 23.02.2016 року Прилуцької райдержнотконтори [PERSON] дійсно зверталася до державного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно (житловий будинок), яке залишилося після смерті чоловіка [PERSON], але у цьому їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на даний спадковий будинок (а.с.5). З листа та копії інформаційної довідки із Спадкового реєстру, які надійшли від Прилуцької районної державної нотаріальної контори, вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадкова справа не заводилась, а спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та про видачу їм свідоцтва про право на спадщину не зверталися (а.с.49-50). Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року, чинного на момент смерті [PERSON], закріплено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В ч.1 ст.529 ЦК УРСР говориться, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно зі ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивачка [PERSON] як на момент смерті свого чоловіка проживала разом з ним у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], так і після його смерті продовжувала проживати у ньому, то відповідно до ст.549 ЦК УРСР вона вважається такою, що прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння нею. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved