Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Новосільської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до заповіту, посвідченого 23 березня 2000 року, є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . 08 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] , проте їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи те, що в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості - просить позов задовольнити. Ухвалою суду до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Новосільської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області всудове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечують, просять справу розглянути без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву у відповідності до якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає, спадкувати майно не бажає. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 25 липня 2019 року № 19, та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого 15 серпня 2014 року, житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 74,70 м.кв., житловою площею 37,20 кв.м., по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , свідоцтво про право власності не зареєстроване, рік побудови житлового будинку - 1950. Факт належності права власності на житловий будинок по [ADDRESS] . стверджується довідкою виданою виконкомом Гнилицької сільської ради 30 липня 2014 року № 326. [PERSON] померла [INFO] в с. Гнилиці, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Гнилицької сільської ради Підволочиського району, актовий запис №9. Із заповіту, посвідченого секретарем Гнилицької сільської ради Підволочиського району 23 березня 2000 року, вбачається, що [PERSON] заповіла належний їй на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлями і все майно, яке їй належить, - своїй дочці [PERSON] . Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла, 08 червня 2014 року на її ім`я видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії [NUMBER] . Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] спадкоємцю відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 609/02-31 від 08 вересня 2014 року. Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 74,70 м.кв., житловою площею 37,20 кв.м., по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла, однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1233,1234,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved