Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 24.05.2016 року, в обґрунтування якого зазначила, що з 2005 року по 2012 рік позивач перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. В теперішній час сторони разом не проживають, син проживає разом з нею та потребує коштів на утримання, які відповідач на теперішній час добровільно не надає, сама позивач самостійно не може утримувати дитину. Тому, просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву в якій просить цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотала про їх задоволення (а.с. 35). Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення які повернулися на адресу суду (а.с. 23,25,31,34). Отже на підставі ст. ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим. Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах без укладення шлюбу з 2005 року по 2012 року. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-КИ № 137366 від 01.08.2007 року (а.с. 4). З копії актового запису про народження № 569 від 01.08.2007 року про народження дитини та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON], яка змінила прізвище на «Червінська» під час реєстрації шлюбу 10.10.2014 року (а.с. 5) та [PERSON], підстава внесення запису спільна заява батьків про визнання батьківства (а.с.20, 21-22). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області № 370 від 23.05.2016 року (а.с.6). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання малолітньої дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved