Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просила: усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , шляхом позбавлення [PERSON] , [INFO] , права користування квартирою та визнати відповідачкою такою, що втратила права користування квартирою за вищевказаною адресою. Мотивуючи свою заяву тим, що на підставі договору купівлі продажу їй належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрована, окрім доньки позивачки [PERSON] , [INFO] , та відповідачка [PERSON] , [INFO] . З червня 2012 року відповідачка по справі не мешкає в спірній квартирі. Всі комунальні послуги сплачує позивачка. Відповідачка в добровільному порядку не бажає знятися з реєстраційного обліку. Зазначила, що як власник вказаної квартири вона не може повноцінно розпоряджатися належною їй квартирою, тому вимушена звернутися з цим позовом до суду для захисту своїх прав в користуванні, розпорядженні та володінні майном. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про день, час та місце судового засідання. Надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, На адресу суду надійшла заява у відповідності до якої просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнала. Представниця третьої особи Симоненко О. до суду не з`явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачка [PERSON] є особою похилого віку та в матеріалах справи відсутні відомості щодо іншого житлового приміщення у останньої. В поданій заяві від 05.08.2021 року просила рішення прийняти згідно норм чинного законодавства. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріли справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира по адресі: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири серії ВЕЕ № 104504, посвідченого 27.02.2007 року ПРИВАТНИМ НОТАРІУСОМ КРИВОРІЗЬКОГО МІСЬКОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ Герасимовою Л.С., зареєстровано в реєстрі за № 863 ( а.с.6). Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване КП ДОР «КРИВОРІЗЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» 13.03.2007 року, номер витягу 13862513, реєстраційний номер 9826655, номер запису 323 в книзі 2 додПВ-328. Власником є [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, форма власності приватна, частка 1/1 (а.с. 7) Відповідно до довідки № 3744 від 13.03.2021 року, виданою ВИКОНАВЧИМ КОМІТЕТОМ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ КРИВИЙ РАДИ ВІДДІЛОМ РЕЄСТРАЦІЇ МІСЦЯ ПРОЖИВАННЯ ГРОМАДЯН, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно акту від 02 квітня 2021 року в квартирі [ADDRESS] , відповідачка [PERSON] , [INFO] , не проживає з червня 2012 року та по день складання акту (а.с.9). За правилами частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.7\~ст. 319 ЦК України) Частиною першою статті 383\~ЦК України та статтею 150\~ЖК закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156\~ЖК передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Отже власник майна, здійснює право своєю волею, а тому може вчиняти щодо майна будь-які дії. Власник вправі розпоряджатися належним йому майном в абсолютний спосіб, за своєю волею, яка обмежується тільки законом, оскільки суб`єктивне право власності є абсолютним. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні майном, яке належить йому на праві власності. Відповідно до частини четвертої статті 156\~ЖК до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права, право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Дійсна сутність відповідних позовних вимог має оцінюватись судом виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими. У всякому разі неможливість для власника здійснювати фактичне користування житлом (як і будь-яким нерухомим майном) через його зайняття іншими особами не означає втрату власником володіння такою нерухомістю. Такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 353/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18). Тому усунення в судовому порядку відповідних перешкод у реалізації права власника відбувається за допомогою негаторного, а не віндикаційного позову. У постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-2931цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 753/481/15-ц (провадження № 6-13113цс16), від 09 жовтня 2019 року у справі № 695/2427/16-ц, (провадження № 61-29520св18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 523/12186/13-ц (провадження № 61-17372св18) зазначено, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Такого висновку дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 жовтня 2020 року у справі № 14-64цс20. З аналізу даних норм права, враховуючи, що реєстрація відповідачки [PERSON] в квартирі обмежує позивачку у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, відповідач не є членом сім`ї власника житла, за місцем своєї реєстрації з червня 2012 року не мешкає, при цьому доказів що хтось чинив їй перешкоди у користуванні житлом не надано, відповідно є підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилання ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ В ОСОБІ ВІДДІЛУ РЕЄСТРАЦІЇ МІСЦЯ ПРОЖИВАННЯ ГРОМАДЯН на статтю 14 ЗУ\~«Про основи соціального захисту бездомних людей та безпритульних дітей»\~є хибними. Приписи зазначених статей за встановлених у цій справі обставин, що викладені вище, не можуть тлумачитися як такі, що надають право відповідачці користуватися квартирою, з власником якого вона не перебуває у сімейних відносинах та не має інших підстав для збереження за нею права користування квартирою. Ці норми закону також не обмежують право власника житла за встановлених у справі обставин захищати своє право власності. До того ж відповідно до нотаріально засвідченої заяви (завірена нотаріусом штату Нью-Йорк) Юрнюк Р.І. позовні вимоги визнала, зазначила: квартирою не користується та наміру проживати не має. За змістом статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє\~ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням того, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Частиною 1 статті 133\~ЦПК України визначено: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 908, 00 грн., а тому, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України\~судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки.

Outcome: approved