overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 30.10.2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі є дочка [PERSON], [INFO] Зазначила, що життя з відповідачем не склалося, тривалий час не підтримують подружніх відносин з лютого місяця 2016р. проживають окремо. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила постановити заочне рішення. Відповідач в судові засідання не з`являвся суд вважає постановити заочне рішення. Зясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 30.10.2010 року в міському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції. ( актовий запис № 3057). У шлюбі у сторін є - дочка [PERSON], [INFO] Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові один до одного. Спору відносно поділу майна немає. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не підтримують сімейні та подружні відносини, не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові і поваги одне до одного, суд приходить до висновку, що їх сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам. Тому, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 30.10.2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі в якому у них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO]. Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося від початку одруження, оскільки він ображав і принижував її у присутності батьків, дитини. Не маючи постійного місця праці, працює на тимчасових роботах. Зароблені кошти витрачає на свої особисті потреби і зовсім не піклується про інтереси і матеріальне забезпечення сім'ї. Така відсторонена від сім'ї поведінка відповідача призвела до того, що спільне проживання з ним стало неможливим. Крім того, позивачці стало відомо, що відповідач без її відома та згоди отримав кредити у різних відділеннях банків, які використав для власних потреб. Оскільки кредитні кошти відповідач отримував не для потреб сім'ї, тому відповідно вона відмовляється їх погасити. В даній ситуації вважає, що розірвання шлюбу є способом захисту її майнових прав і відповідатиме її інтересам. На даний час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо, а будь-які заходи спрямовані на відновлення шлюбу будуть марними і не приведуть до збереження сім'ї. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи. Заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 30.10.2010 року у Підгайчиківській сільській раді Самбірського району Львівської області (актовий запис № 8). В шлюбі у сторін народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові один до одного. Спору відносно поділу майна немає. Отже, аналізуючи всі обставини справи - судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO], мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, не сплачує аліментів, внаслідок чого станом на 1 січня 2015 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів у сумі 23 196,89 грн., не цікавиться життям дочки. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти, письмові заперечення проти позову не подав. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що орган опіки та піклування виконкому Носівської міської ради Чернігівської області позовні вимоги [PERSON] підтримує. Суд розглядає справу у звичайному порядку у відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами, оскільки позбавлений можливості з'ясувати думку позивача щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). З висновку органу опіки та піклування виконкому Носівської міської ради № 03-07/327 від 22 березня 2016 року (а.с. 7) вбачається, що [PERSON] не спілкується із дочкою [PERSON], не бере участі у її вихованні, не допомагає матеріально, не надає кошти на утримання та лікування, а тому орган опіки та піклування виконкому Носівської міської ради не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] Проаналізувавши добуті по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дочки [PERSON], а тому є законні підстави для позбавлення його батьківських прав. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1). Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, із січня 2012 року з сімєю не проживає, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не сплачує аліментів, життям сина не цікавиться. Шлюб між ними (сторонами) розірвано у 2013 році. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з мотивів, які викладені у позовній заяві, позивач пояснила, що син є інвалідом І групи з дитинства, потребує лікування, догляду та нагляду. Син не ходить, не сидить. Відповідач не приїжджає до дитини, не приймає участі у його вихованні. Син потребує лікування, на яке батько повинен дати свою згоду. [PERSON] відмовився надати згоду, коли сину необхідно було провести МРТ дослідження, та змінити лікарські препарати. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON], пояснив, що рідко приходить до сина, востаннє спілкувався з сином 6 місяців назад, аліменти не сплачує, так як не працював. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що відповідач не спілкується з сином, не бере участі у вихованні та догляді за хворим сином. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що вони мешкають по сусідству з позивачем, яка сама утримує, доглядає та піклується за хворим сином [PERSON]. Відповідач не спілкується з сином, не приходить до нього, не приймає участі у його вихованні та догляді. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). З висновку органу опіки та піклування при виконкомі Держанівської сільської ради від 29 березня 2017 року (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] дитиною не цікавиться, не приймає участі в утриманні та необхідному лікуванні сина, а тому орган опіки та піклування при виконкомі Держанівської сільської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] Проаналізувавши добуті по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно ухиляється від виконання обовязків по вихованню сина [PERSON], а тому є законні підстави для позбавлення його батьківських прав. За таких обставин позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн., оскільки позивач відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку №68, загальною площею 57,9 кв.м, житловою площею 24,6 кв.м, з господарськими будівлями, що позначені на плані літерами «А» - житловий будинок, «а» - веранда, «В» - погріб, «Г» - літня кухня, що знаходиться по [ADDRESS] укладений 24 січня 2017 року між нею та відповідачкою, а також визнати за нею право власності на вказане домоволодіння та розглядати справу без її участі. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак своєю заявою просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають задоволенню з підстав, передбачених ст.220, 392, 655 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 24 січня 2017 року позивачка придбала у відповідачки за договором купівлі-продажу житловий будинок №68, загальною площею 57,9 кв.м, житловою площею 24,6 кв.м, з господарськими будівлями, що позначені на плані літерами «А» - житловий будинок, «а» - веранда, «В» - погріб, «Г» - літня кухня, що знаходиться по [ADDRESS] За зазначений будинок з господарськими будівлями вона заплатила відповідачці гроші в сумі 25 000 грн., що підтверджується письмовою розпискою про отримання коштів за вказане домоволодіння (а.с.18). На виконання зазначеного договору купівлі-продажу [PERSON] передала відповідачці гроші, а остання в свою чергу передала позивачці будинок та документи на нього. Проте договір купівлі-продажу спірного житлового будинку нотаріально позивачка оформити не має змоги, так як відповідачка деякий час не з'являється до нотаріальної контори. Факт правомірного відчуження вищевказаного об'єкту нерухомості з боку [PERSON] шляхом укладення договору купівлі-продажу підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а саме договором купівлі-продажу, заповітом, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічним паспортом (а.с.8-17). У відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Частиною 2 ст.328 ЦК України передбачається, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги, що при укладенні вищевказаного договору між сторонами було домовлено про усі істотні його умови та відбулося повне виконання цього договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом та просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0600 га, на якій розташований будинок №14 по вул.Дроздова,14 м.Березівка Одеської області, оскільки його існування створює перешкоди заявниці у можливості вільно володіти та розпоряджатися її власністю, а саме вищевказаною земельною ділянкою. Відповідач в судове засідання не зявився, що не є перешкодою для розгляду справи по суті за його відсутності відповідно до вимог ст.223 ЦПК України, водночас подав до суду заяву, якою просить розглядати справу без його участі та повідомив, що проти задоволення позову заперечень не має. Заслухавши пояснення позивача, третіх осіб та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Березівського районного суду Одеської області від 9 березня 2011 року, що набрало чинності 24 березня 2011 року, затверджено мирову угоду між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], згідно з якою [PERSON] виділяється будинок по вул.Дроздова, 14 в м.Березівка Одеської області (а.с.12-15). В той же час, відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ №299639, від 26 жовтня 2011 року власником земельної ділянки по вул.Дроздова, 14 м.Березівка Одеської області є [PERSON] на підставі рішення Березівської міської ради Березівського району Одеської області від 18 березня 2010 року №1871-V (а.с.17). Згідно вимог ч.1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч.2, п.«г» ч.3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. За таких обставин, враховуючи те, що існування державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ №299639, від 26 жовтня 2011 року, виданого на підставі рішення Березівської міської ради Березівського району Одеської області від 18 березня 2010 року №1871-V, є перешкодою для реалізації позивачем своїх прав, а саме права вільно розпоряджатися своїм майном, суд приходить до висновку, що його слід визнати недійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою, в якій просить встановити факт належності її померлому чоловіку [PERSON] правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю, розташовану за адресою: Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Гурьяна, 78/1, виданого на імя [PERSON], вказуючи, що неправильне написання прізвища її чоловіка є помилкою, яка не відповідає даним написанню його прізвища в свідоцтві про смерть та інших документах. Дана помилка виявилась після смерті чоловіка при оформленні спадщини, через що оформлення спадщини завершити не вдалось. До початку судового засідання від заявниці та заінтересованої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, тому суд вважав можним розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як вбачається з державного акту про право приватної власності на землю Серії ЛГ [NUMBER], виданого 18 серпня 1994 року на імя [PERSON], неправильність написання прізвища власника є наслідком допущення помилки в результаті довільного перекладу його прізвища з російської мови. Цей факт підтверджується тим, що в усіх складених російською мовою документах прізвище померлого чоловіка заявниці в російському написанні записане як «Горбулич» (це зокрема видно зі свідоцтва про укладення шлюбу заявниці та її померлого чоловіка, договору купівлі-продажу житлового будинку від 28 травня 1992 року, укладеного між Біловодським РТП та [PERSON], а також з рішення виконкому Біловодської селищної ради від 02 серпня 1994 року «Про передачу земельної ділянки [PERSON] у приватну власність у звязку із набуттям права власності на житловий будинок»). В усіх же документах, складених українською мовою, а саме: свідоцтві про смерть чоловіка заявниці, домовій книзі, рішенні виконкому Біловодської селищної ради від 28.10.14 р. «Про переномерацію та присвоєння адреси квартирі в житловому будинку по вул.. Гурьяна в смт. Біловодськ» довідці БТІ № 13 від 20.03.15 р., прізвище померлого чоловіка заявниці «Горбуліч». З огляду на те, що в документ, факт належності якого її чоловікові просить встановити заявниця виправити неможливо, помилка в ньому перешкоджає [PERSON] оформити спадщину після померлого, суд не бачить підстав не задовольняти подану заяву. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою, в якій просить встановити факт належності її померлому чоловіку [PERSON] правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю, розташовану за адресою: Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Коцюбинського, 7, виданого на імя [PERSON], вказуючи, що неправильне написання прізвища її чоловіка є помилкою, яка не відповідає даним написанню його прізвища в свідоцтві про смерть та інших документах. Дана помилка виявилась після смерті чоловіка при оформленні спадщини, через що оформлення спадщини завершити не вдалось. До початку судового засідання від заявниці та заінтересованої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, тому суд вважав можним розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як вбачається з державного акту про право приватної власності на землю Серії ЛГ [NUMBER], виданого 28 січня 1994 року на імя [PERSON], неправильність написання прізвища власника є наслідком допущення помилки в результаті довільного перекладу його прізвища з російської мови. Цей факт підтверджується тим, що в усіх складених російською мовою документах прізвище померлого чоловіка заявниці в російському написанні записане як «Трихачев» (це зокрема видно зі свідоцтва про укладення шлюбу). В усіх же документах, складених українською мовою, а саме: свідоцтві про смерть та копії паспорта чоловіка заявниці, свідоцтві про спадщину за законом, прізвище померлого чоловіка заявниці «Тріхачьов». З огляду на те, що в документ, факт належності якого її чоловікові просить встановити заявниця виправити неможливо, помилка в ньому перешкоджає [PERSON]. оформити спадщину після померлого чоловіка, суд не бачить підстав не задовольняти подану заяву. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою, в якій просить встановити факт належності їй [PERSON], [INFO] Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ №062764, що виписаний на імя [PERSON]. Зазначена невідповідність була виявлена при зверненні до нотаріальної контори для складання заповіту на належне мені майно, через що, я не можу оформити заповіт на земельну ділянку. До початку судового засідання від заявниці та заінтересованої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, тому суд вважав за можливе розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як вбачається з Державного акту про право приватної власності на землю Серії ЛГ № 062764, від 08 квітня 2004 року він виданий на імя [PERSON]. Дошлюбне прізвище заявниці «Овчаренко» вказане у державному акті на право власності на земельну ділянку у звязку із несвоєчасною заміною заявницею паспорта внаслідок зміни прізвища під час укладення шлюбу. Цей факт підтверджується тим, що у повторному свідоцтві про шлюб виданому 26 травня 2015р. вказано що 08 травня 1986 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «Шевченко». Довідкою Біловодського РС УДМС України в Луганській області від 26.05.2015р. № 669 підтверджується, що 22.03.2006 року [PERSON] був виданий паспорт громадянина України ЕН №502218 у звязку зі зміною прізвища з [PERSON], тобто на дату видачі Державного акту про право приватної власності на землю Серії ЛГ № 062764 - 08 квітня 2004р. прізвище заявниці по паспорту було [PERSON]. З огляду на те, що в документ, факт належності якого просить встановити заявниця виправити неможливо, помилка в ньому перешкоджає [PERSON] оформити заповіт на належну їй земельну ділянку, суд не бачить підстав не задовольняти подану заяву. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved