Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №10121, вчинений 30.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., про стягнення з [PERSON] за період з 24.11.2015 по 29.08.2019 невиплачених в строк грошових коштів на загальну суму 9\~778,11 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», а також стягнути з останнього грошові кошти в сумі 1\~652,70 грн. Ухвалою судді від 14 вересня 2020 року у справі відкрите загальне позовне провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання. 09 жовтня 2020 року [PERSON] подано уточнений позов, в якому вона за результатом розгляду просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №10121, вчинений 30.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., про стягнення з [PERSON] за період з 24.11.2015 по 29.08.2019 невиплачених в строк грошових коштів на загальну суму 9778,11 гривень (з яких 3422,26 гривень заборгованість за кредитом, 618,30 гривень заборгованість за процентами, 5587,55 гривень заборгованість за пенею, 150 гривень плата за вчинення виконавчого напису) на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому на підставі договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018 року ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», якому на підставі договору факторингу №2 20151125-Г від 25.11.2015 року ПАТ «Платінум Банк» відступлено право вимоги за кредитним договором №625/4207ВСLА1 від 02.07.2013 року. Також просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 3427 гривень. 27 жовтня 2020 року представник третьої особи Вінницького РВ ДВС Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький) Гарматюк У.І. надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Справу просила вирішити на розсуд суду. 18 листопада 2020 року представник відповідача [PERSON] надав відзив на позов, в якому просив в повному обсязі відмовити в задоволенні заявлених вимог, як необгрунтованих. Справу просить розглянути за його відсутності. 16 грудня 2020 року позивачка [PERSON] падала відповідь на відзив, в якому наполягала на задоволенні позову. Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року: закрите підготовче провадження, та справу призначено до судового розгляду по суті; за клопотанням сторони позивача зупинено до набрання законної сили рішенням у цій справі, стягнення на підставі виконавчого напису №10121, вчиненого 30.09.2019 року приватним нотаріусом КМНО Гуревічовим О.М.; за клопотанням сторони позивача витребувано докази від ТОВ «ФК управління активами», Хортицького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Запорізькій області, Вінницького РВ ДВС Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький). 02 березня 2021 року суду надана інформація від Хортицького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Запорізькій області. Ухвалою суду від 22 березня 2021 року повторно витребувано докази від ТОВ «ФК управління активами», Вінницького РВ ДВС Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький), та стягнуто з них в дохід Державного бюджету штраф у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2270 гривень, з кожного. 18 червня 2021 року суду надана інформація від Вінницького РВ ДВС Центрально-Західного МУ МЮ (м. Хмельницький). Ухвалою суду від 02 вересня 2021 року повторно витребувано докази від ТОВ «ФК управління активами» та стягнуто з нього в дохід Державного бюджету штраф у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 6810 гривень. Інформація від ТОВ «ФК управління активами» надійшла на адресу суду 04 жовтня 2021 року. В судовому засіданні представник позивача адвокат Железняк В.К. наполягав на задоволенні позовних вимог за викладених у позові обставин. Заслухавши пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. 02 липня 2013 року укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника (каса) №625/4207BCL1A між ПАТ «Платінум Банк» і [PERSON] (т.1 а.с.24-25, 26, 23). За умовами якого Банк надав позичальнику в кредит грошові кошти (кредит) на суму 5450 гривень. Дата повернення кредиту 20.01.2015 року. 24 липня 2018 року укладено договір факторингу №201824007-1/2 (т.2 а.с.19-28) за яким ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» продав ТОВ ««Фінансова компанія управління активами» право вимоги до ряду кредиторів за кредитними договорами. Згідно п.29443 додатку №1 до цього договору (реєстр заборгованостей) (т.2 а.с.37-39), передано право вимоги і до боржника [PERSON] за кредитним договором №625/4207BCL1A від 02.07.2013 року на загальну суму заборгованості 9628,11 гривень. 30 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис (т.1 а.с.35, 248, т.2 а.с.7), зареєстрований в реєстрі за №10121, про задоволення вимог ТОВ «Фінансова компанія управління активами» щодо стягнення з [PERSON] за період з 24.11.2015 року по 29.08.2019 року суму у загальному розмірі 9778,11 гривень, з яких: 3422,26 гривень заборгованість за кредитом; 618,30 гривень заборгованість за процентами; 5587,55 гривень заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 150 гривень плата за вчинення виконавчого напису. 11 жовтня 2019 року представник ТОВ «Фінансова компанія управління активами» направив до Вінницького районного ВДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису (т.1 а.с.37, 247, т.2 а.с.6). В ході виконавчих дій, примусово утримано з пенсії [PERSON] загальну суму 5603,90 гривень, з яких 4912,68 гривень на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія управління активами», 491,22 гривень виконавчий збір, 200 гривень витрати виконавчого провадження ((т.1 а.с.38, 80, 220, 243-244, т.2 а.с.2-3). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому,\~відповідно до\~статті 18\~ЦК України\~нотаріус здійснює\~захист цивільних\~прав шляхом\~вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок)). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже,\~відповідне право\~стягувача,\~за захистом\~якого він\~звернувся до\~нотаріуса,\~повинно існувати\~на момент\~звернення.\~Так само\~на момент\~звернення стягувача\~до нотаріуса\~із заявоюпро вчинення виконавчого\~напису повинна\~існувати й,\~крім того,\~також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання стягувачем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності та взаємного зв`язку, суд приходить до висновку, що нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не було дотримано всіх вимог передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, а саме письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором зі страхування життя позичальника (каса) №625/4207BCL1A від 02 липня 2013 року боржнику не направлялась. Тобто, нотаріус вчинив виконавчий напис, не дотримавшись при цьому 30-денного строку встановленого підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Щодо стягнутої заборгованості, то вона стягнута за період з 24.11.2015 року по 29.08.2019 року, що прямо суперечить ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки такій період потребує вирішення по суті питання про право щодо можливості застосування позовної давності. Отже оспорюваний виконавчий напис було вчинено поза межами трирічного строку, встановленого нормами статті 88 Закону України «Про нотаріат», та щодо спірної заборгованості. Таким чином, недотриманням приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічовим О.М. вказаних вимог Порядку щодо спливу 30-денного строку з моменту надіслання кредитором письмової вимоги до боржника, та щодо стягнення спірної заборгованості, було порушено права [PERSON] , як на можливість спростування розміру заборгованості, так і на заявлення клопотання про застосування строку позовної давності. Доказів на спростування вказаних обставин, навіть після отримання ухвали про витребування доказів, відповідачем та третіми особами суду не надано, у зв`язку з чим відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України суд вважає встановленим порушення прав позивачки. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову.

Outcome: approved