Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу директора Державного навчального закладу «Львівське вище професійне художнє училище» [PERSON] № 70-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 10.09.2014 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 2008 року працює на посаді соціального педагога в училищі. 10.09.2014 року директором винесено вказаний наказ, відповідно до якого їй, оголошено догану за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме за те, що 01.09.2014 р. була відсутня на робочому місці в період з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., 02.09.2014 р. з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. та 04.09.2014 р. з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., а також за невиконання п.п. 2.8, 2.9, 2.10 розділу 2 та п.п. 3.3 розділу 3 посадової інструкції № 34. Вважає даний наказ незаконним, оскільки не було законних підстав для оголошення їй догани. При цьому зазначила, що 05.09.2014 року подала директору письмове пояснення, про те, що була відсутня на робочому місці з 16.00 год. 1, 2 та 4 вересня 2014 року через несправність компютера у кабінеті, тому працювала на іншому компютері (складала план). Згідно графіку роботи та посадової інструкції має право працювати за межами навчального закладу. Крім цього, немає жодного підтвердження щодо невиконання нею посадових обовязків. У судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, та доповнила, що 01.09.2014 року в неї не працював компютер, про що вона усно повідомила на нараді, а в 16.00 год. пішла додому, де працювала над планом роботи на рік, хоча не попередила про це керівництво училища. 03.09.2014 року була 16.00 год. присутня на нараді в приміщенні училища, після чого пішла на базар, в неї піднявся тиск, тому подзвонила практичному психологу [PERSON] і попросила підмінити її в гуртожитку, де вона мала в той день чергувати. При цьому, керівництво та відділ кадрів про підміну не повідомила. 04.09.2014 року в неї згідно графіку був методичний день, вона пішла з роботи в 16.00 год., щоб готуватись до виступу у Школі передового досвіду. Зазначила, що 20 год. на тиждень відводиться соціальному педагогу для методичної (підготовчої і самонавчальної) роботи, підготовки до проведення соціально-психологічних заходів, обробки результатів досліджень, оформлення висновків, планування та звітності, що можна виконувати поза межами навчального закладу, про що зокрема розяснено в листі [PERSON] освіти України від 27.11.2000 року № 109 «Про тривалість робочого тижня практичних психологів, соціальних педагогів». Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що оскаржуваний наказ від 10.09.2014 року, яким оголошено догану [PERSON] за порушення трудової дисципліни законний, винесений відповідно до норм чинного законодавства, правомочним органом та з дотриманням порядку застосування дисциплінарного стягнення. Даний наказ винесено на підставі актів комісії працівників ЛВПХУ від 01.09.2014р., 02.09.2014р., 04.09.2014 року, оскільки позивач була відсутня на робочому місці у встановлені дні та часові проміжки, будь-яких виправданих документів не надала та про поважність причин відсутності не повідомила. Крім цього, згідно доповідної записки заступника директора з навчально-виховної роботи [PERSON], позивач самоусунулась від виконання своїх посадових обовязків, покладених на неї п.2.8-2-10 Посадової інструкції № 34 від 02.07.2010 року, що було враховано адміністрацією училища при притягненні [PERSON] до адміністративної відповідальності. Вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними і просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON]В, будучи належно повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, при цьому подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, у задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити, а тому, з огляду на вимоги ст.169 ЦПК України, суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності третьої особи. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працює в Державному навчальному закладі «Львівське вище професійне художнє училище», в тому числі з 01.09.2008 року по даний час на посаді соціального педагога, що підтверджується наказом № 50-к від 27.08.2008 року (а.с. 28). Згідно наказу директора училища [PERSON] № 70-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 10.09.2014 року [PERSON] оголошено догану за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме за те, що вона 01.09.2014 р. була відсутня на робочому місці в період з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., 02.09.2014 р. з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. та 04.09.2014 р. з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., а також за невиконання функцій, передбачених п. 2.8, 2.9, 2.10 розділу 2 та п.3.3 розділу 3 посадової інструкції № 34. Відповідно до ст.139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу (ст.140 КЗпП України). Статтею 142 кодексу передбачено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. В той же час, згідно ст.147 цього кодексу за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана , звільнення. Зі змісту ст.147-1 КЗпП України органом правомочним застосовувати дисциплінарні стягнення є орган, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як встановлено в судовому засіданні, наказом по училищу № 65 від 02.07.2010 року затверджено Посадову інструкцію соціального педагога № 34, з якою позивач ознайомлена під особистий підпис (а.с. 29-33). Дана посадова інструкція передбачена в переліку посадових інструкцій працівників училища, затвердженому наказом № 65 від 02.07.2010 року (а.с. 26). Отже, помилковим є посилання позивача на посадову інструкцію № 34, яка є нечинною. Відтак недійсним є і графік роботи соціального педагога (а.с. 12), оскільки такий складено на підставі посадової інструкції соціального педагога № 36. Відповідно до п.6.1 вказаної посадової інструкції № 34 соціальний педагог працює в режимі нормованого робочого дня. Тривалість робочого тижня 40 год. З них 20 год. відводиться для роботи безпосередньо у навчальному закладі (консультування дітей, батьків, педпрацівників, профілактична робота тощо); 20 год. на підготовку до проведення соціально-психологічних заходів (занять, відвідувань, оформлення документації тощо), яку може виконувати поза межами навчального закладу. Згідно п.4.2 цієї інструкції з метою підвищення своєї кваліфікації та професійного зростання соціальний педагог має право на методичний день (8 год.) для консультацій в рай- (міськ) центрі, обласному науково-методичному центрі практичної психології і соціальної роботи, методичному кабінеті рай- (міськ) відділу освіти. Як видно із актів від 01.09.2014 року, 02.09.2014 року та 04.09.2014 року, складених комісією працівників училища в складі інспектора ВК [PERSON], секретаря Бажанової О.І. та викладача [PERSON] (а.с. 22-24), [PERSON] була відсутня на робочому місці в училищі 01.09.2014 року з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., 02.09.2014 р. з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. та 04.09.2014 р. з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. Наведене підтверджується також даними журналу реєстрації виходу на роботу адміністрації ДНЗ «ЛВПХУ» (а.с. 47-49). Згідно вказаних актів, свою відсутність [PERSON] пояснила тим, що у її кабінеті не працював компютер і вона працювала на іншому компютері. Таку ж причину відсутності 01.09.2014 року на робочому місці позивач вказала і при розгляді справи у суді, проте не представила суду жодних доказів того, що вона повідомляла керівництво про несправність компютера на її робочому місці чи зверталась із заявкою на ремонт техніки, не спростувала доводів представника відповідача, що могла скористатись іншим компютером в училищі, а не йти для цього додому. Щодо відсутності 02.09.2014 року на роботі у вказаний в наказі час [PERSON] пояснила тим, що їй стало погано зі здоровям, підвищився тиск, тому вона після 16.00 год. помінялася із практичним психологом [PERSON], який в той день чергував за неї в гутрожитку, а вона чергувала за нього наступного дня. Однак, в пояснювальній від 05.09.2014 року позивач не вказала про погіршення самопочуття і про відпрацювання замість неї 02.09.2014 року в гуртожитку практичним психологом [PERSON], а 03.09.2014 року її чергування в гуртожитку замість [PERSON] Така заміна чергувань позивача та практичного психолога [PERSON] зафіксована в журналі реєстрації чергувань від адміністрації в гуртожитку (а.с. 50-53). Проте, про таку зміну в графіку роботи [PERSON] не повідомила і не узгодила таку з адміністрацією, хоча в п.25 Правил внутрішнього розпорядку передбачено пряму заборону працівникам змінювати на свій розсуд розклад занять і графіків роботи, передоручати виконання трудових обовязків. З приводу відсутності 04.09.2014 року (червер) з 16.00 год до 17.00 год., [PERSON] в судовому засіданні підтвердила свої письмові пояснення від 05.09.2014 року (а.с. 13), що вона вдома готувалась до виступу в Школі передового досвіду. Як видно із наданого суду графіку у четвер в соціального психолога училища передбачений методичний день, проте з наведених положень посадової інструкції № 34 не вбачається право на роботу в такий день вдома, а лише в рай- (міськ) центрі, обласному науково-методичному центрі практичної психології і соціальної роботи, методичному кабінеті рай- (міськ) відділу освіти. Обгрунтовуючи поважність причин відсутності на робочому місці в методичний день 04.09.2014 року позивач покликається на лист [PERSON] освіти і науки України від 27.11.2000 року № 109 «Про тривалість робочого тижня практичних психологів, соціальних педагогів», в якому міститься посилання на п.4.8 Положення про психологічну службу системи освіти України, затверджене наказом Міносвіти України від 03.05.1999 року № 127. Дійсно на час підготовки такого листа Положення містило норму про те, що 20 год. відводиться на підготовку до проведення соціально-психологічних заходів, обробку результатів досліджень, оформлення висновків, планування та звітність. Дані роботи практичний психолог (соціальний педагог) має право виконувати за межами навчального закладу (у бібліотеці, у навчально-методичних та наукових центрах, удома). Разом з тим, станом на вересень 2014 року така норма втратила чинність, Положення 23.07.2009 року викладене в новій редакції, якою лише передбачено, що тривалість робочого тижня практичного психолога та соціального педагога визначається чинним законодавством з урахуванням типу навчального закладу (п.4.6). [PERSON] освіти і науки, молоді та спорту України № 1/9-683 від 26.09.2012 року «Щодо розподілу робочого часу у практичних психологів та соціальних педагогів» розяснено, що відповідно до Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України, затверджених наказом [PERSON] освіти України від 20.12.93 № 455 (із змінами), у межах робочого дня педагогічні працівники закладу освіти повинні вести всі види навчально-методичної та науково-дослідницької роботи відповідно до посади, навчального плану і плану науково-дослідної роботи. Тому практичному психологу варто 20 годин відвести для безпосередньої роботи з учасниками навчально-виховного процесу (індивідуальна і групова психодіагностика, консультування учнів, учителів, батьків, корекційно-розвивальна робота тощо) та 20 годин - на підготовку до проведення соціально-психологічних заходів (занять, тренінгів, ділових ігор), обробку результатів досліджень, оформлення висновків тощо. Таким чином, в чинному законодавстві, в актуальних на час виникнення спірних правовідносин розясненнях профільного міністерства, в посадовій інструкції № 34 не передбачена робота соціального педагога вдома, в тому числі в методичний день. Посадова інструкція соціального педагога Державного навчального закладу «Львівське вище професійне художнє училище» визначає, зокрема, функції (розділ ІІ) та обовязки соціального педагога (розділ ІІІ). Згідно п. 5.1 посадової інструкції за невиконання або неякісне виконання без поважних причин посадових обовязків, встановлених даною інструкцією, зокрема за невикористання прав, соціальний педагог несе дисциплінарну відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством. Як вбачається із доповідної заступника директора ЛВПХУ з НВР [PERSON] (а.с. 25) позивач самоусунулась від виконання своїх посадових обовязків, покладених на неї п.2.8-2.10 Посадовою інструкцією № 34 від 02.07.2010 р., а саме: спільно з викладачами, майстрами виробничого навчання та вихователями не вирішувала питань повязаних з працевлаштуванням випускників із числа дітей-сиріт, не займалася обстеженням житлових умов дітей-сиріт, що є порушенням посадової інструкції з боку позивачки. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які би спростовували відомості, наведені в доповідній, які свідчать про невиконання [PERSON] посадових обовязків. Наведене дає підстави для висновку про те, що дисциплінарне стягнення було застосоване уповноваженим органом безпосередньо за виявленням проступку та не пізніше одного місяця з дня його виявлення, від порушника було отримано письмове пояснення, при обранні виду стягнення було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. У передбачених законом спосіб та відповідно до норм чинного трудового законодавства до [PERSON] за порушення трудової дисципліни було підставно застосовано відповідне дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що позовна вимога [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу директора ЛВПХУ [PERSON] №70-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 10.09.2014 року є безпідставною, а відтак не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed