Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту. В обгрунтування своєї заяви вказала, що [PERSON] , 1926 року народження, є рідною тіткою батька заявниці - [PERSON] , 1965 року народження. Бабуся заявниці [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] . 02 червня 1987 року [PERSON] склала заповітне розпорядження, що посвідчене нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори та зареєстровано у реєстрі за № 836. [INFO] померла [PERSON] , актовий запис про смерть зареєстрований Жашківським районним відділом РАЦС за № 175. На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме 27/50 частки житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі продажу від 19 червня 1958 року, реєстровий № 726. Батько заявниці [PERSON] мав на руках оригінал правовстановлюючого документа на частину житлового будинку, що належав [PERSON] , а тому, відповідно до п. 114 Інструкції про порядок вчинення нотаіальних дій нотаріусами України від 07 липня 1994 року, фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не оформив свої спадкові права. [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , актовий запис про смерть зареєстрований Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області за № 206. Після смерті батька нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу за № 122/2017. Відповідно до вимог ст. 1276 ЦК України заявниця є спадкоємцем по спадковій трансмісії щодо майна померлої [PERSON] , а тому відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, заявниця зобовязана надати нотаріусу ряд документів, серед яких заповіт, реєстрований номер 836 від 02 червня 1987 року, складений [PERSON] . При вивчені наданого заповіту було встановлено, що [PERSON] , що мешкає по [ADDRESS] на випадок своєї смерті зробила розпорядження : належну Ѕ частину будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , заповітає [PERSON] . При складанні заповітного розподрядження [PERSON] помилилася в написанні прізвища батька заявниці, так як відповідно до свідоцтва про народження його прізвище [PERSON] , а не [PERSON] . На даний час внести зміни в заповітне розпорядження не можливо, так як спадкоємець помер. Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав. Таким чином, виникла потреба у встановленні факту належності [PERSON] заповіту, складеного [PERSON] на користь [PERSON] щодо Ѕ частини будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори 02 червня 1987 року, реєстрований номер 836, за рішенням суду. 23 лютого 2021 року ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася. При цьому до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала повністю. Представник заінтересованої особи Жашківської міської ради Черкаської області - не з`явився, при цьому до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності та просив справу розглянути за наявними матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч.1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Ч.1\~ст.293\~ЦПК України визначено,\~що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. У відповідності до положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому\~порядку можуть\~бути встановлені\~також інші\~факти,\~від яких\~залежить виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав фізичних\~осіб,\~якщо законом\~не визначено\~іншого порядку\~їх встановлення(ч.1 ст.315 ЦПК України). Судом установлені наступні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис про народження № 23 від 20 липня 2001 року виданий відділом реєстрації актів громадянського стану Жашківського управління юстиції Черкаської області. В графі батько зазначено « [PERSON] » (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис про смерть № 206 від 08 листопада 2016 року, виданий Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , актовий запис про народження № 60 від 23 березня 1965 року, виданий Жашківським райбюро ЗАГС. В графі мати зазначено « [PERSON] » (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про одруження, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 23 березня 1965 року, актовий запис про одруження № 16, зареєстрований Жашківським райбюро ЗАГС (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть № 175 від 16 листопада 1992 року (а.с.6). Згідно копії заповіту, складеного 02 червня 1987 року, [PERSON] на випадок смерті зробила таке розпорядження : належну їй Ѕ частину будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , заповідає [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки № 151о від 06.06.2020 року, виданої комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» Сенчуковій Яні Володимирівні, станом на 01.01.2013 р. житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано у Черкаському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації за [PERSON] 23/50 частки. За [PERSON] 27/50 частки. Згідно довідки № 157/02-14 від 17.03.2021, виданої в.о. завідуючої Жашківської державної нотаріальної контори [PERSON] , у Жашківській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (спадкова справа № 122/2017 рік), який на момент смерті був зареєстрований за адресою : [ADDRESS] . На підставі поданих документів спадкоємцем всього майна спадкодавця, в тому числі належного [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після якої прийняв згідно заповіту [PERSON] , але не оформив свої спадкові права, за законом є його дочка - [PERSON] , 2001 року народження. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при складені заповіту було допущено описку у написанні прізвища спадкоємця. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; \~ \~ \~ \~- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У даному випадку встановлення факту правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, а саме оформлення заявником спадщини. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 10.04.2019р. у справі №320/948/18 дійшла висновку, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо : згідно з\~законом\~такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: \~-\~факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; \~-\~встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; \~-\~заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); \~-\~чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно з п.12 Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Згідно ч.ч.1, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Проаналізувавши та оцінивши наявні у матеріалах справи письмові докази, з урахуванням норм чинного законодавства, суд вважає\~за необхідне\~заявупро встановлення факту належності правовстановлюючого\~документа задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved