Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом про визнання права власності на спадкове майно. В позові посилається на те, що [INFO] [PERSON] , який народився [INFO] , був складений заповіт яким він все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, що належало йому на день смерті, і на що він мав за законом право, заповів [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що [INFO] [PERSON] , помер. Крім цього посилається на те, що 21 серпня 2016 року, вона звернулась із заявою до приватного нотаріуса Войцехівського [PERSON] . [PERSON] про прийняття спадщини її донькою [PERSON] після смерті її діда [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, складеним на її користь та про відкриття спадкової справи. В позові посилається на те, що крім її доньки, спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] та звернулися з заявою до нотаріуса, про прийняття спадщини після його смерті немає. Вказує на те, що на її звернення до приватного нотаріуса Войцехівського A.B. за № 101/02-14 від 08 червня 2017 року, було отримано повідомлення про те щоб вона надала йому правовстановлюючі документи на спадкове майно. Крім цього вказує на те, що оскільки на момент смерті [PERSON] вони з донькою проживали окремо та поза межами Чернівецької області, то відповідно що оригінали документів на спадкове майно у них відсутні. Посилається на те, що 16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Войцехівським A.B. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину в зв`язку із тим, що нею не надано оригінали документів на спадкове майно. Просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та яке складається із: - земельної ділянки площею 0,1га цільового призначення для обслуговування житлового будинку та господарських будівель кадастровий № [NUMBER] , яка знаходиться за адресою [ADDRESS] ; - житловий будинок з господарськими спорудами які знаходяться на вказаній земельній ділянці, Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов пітримав та надав суду пояснення згідно позовних вимог. Представник відповідача Ігнат М.І. в судовому засіданні позов не визнав та подав до суду відзив, в якому посилається на те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 143051458 житловий будинок за адресою [ADDRESS] , з належними до нього будівлями та спорудами зареєстрований у приватній власності [PERSON] , підстава виникнення власності: договір довічного утримання, б/н 06.10.1988, Друга [ADDRESS] держнотконтора зареєстровим №1617. Також\~ що вважає, що Чернівецька міська рада у даній справі є неналежним відповідачем, оскільки підставою звернення позивача в суд слугувала відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а також з огляду на те, що міська рада не є суб`єктом права власності на земельну ділянку площею 0,1га (кадастровий номер [NUMBER] ) та житлового будинку за адресою [ADDRESS] , відтак спір між міською радою та позивачем у даній справі відсутній, а тому у відповідності до статті 255 ЦПК України, необхідно закрити провадження у справі або замінити міську раду на належного відповідача. Представник третьої особи Гелетко О.В. в судовому засіданні заперечував проти позову Представник третьої особи Никитенко І.Л. в судове засідання не з`явилася, надала суду лист про розгляд справи в її відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 26.01.2006 року, актовий запис №09 [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані батько [PERSON] , мати [PERSON] . Судом встановлено, що згідно заповіту від 19 червня 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войцехівським A.B. та зареєстровано в реєстрі за №1175, [PERSON] [INFO] , все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, що належало йому на день смерті, і на що він мав за законом право заповів [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37669517 від 19.06.2014 року приватним нотаріусом Войціховським А.В. зареєстровано заповіт номер 56211008, заповідач [PERSON] . Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] помер у віці 65 років, про що 15.08.2016 року складено відповідний актовий запис № 1638. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 22955837 від 13.06.2014 року земельна ділянка, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві приватної власності. Судом встановлено, що 21 серпня 2016 року, [PERSON] звернулась із заявою до приватного нотаріуса Войцехівського [PERSON] про прийняття спадщини її донькою [PERSON] після смерті її діда [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, складеним на її користь та про відкриття спадкової справи. Судом встановлено, що згідно постанови приватного нотаріуса Войцехівського A.B. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.11.2017 року було\~ відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину в зв`язку із тим, що не надано оригінали документів на спадкове майно. Судом встановлено, що згідно рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 13.12.2017 року, яке вступило в законну силу 25.12.2017 р. зобов`язано третю особу по даній справі [PERSON] повернути [PERSON] , з метою оформлення права на спадкове майно, оригінали правовстановлюючих документів, які перебувають у її незаконному володінні, а саме: - договір довічного утримання, серія та номер: б/н, виданий 06.10.1988 року; - свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 22955837 серія та номер: [NUMBER] видане 13.06.2014 року; - свідоцтво про право власності на земельну ділянку кадастровий № [NUMBER] , яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Судом встановлено, що згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.05.2018 ВП № 56035734 встановлено, що у боржника [PERSON] \~ відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він повинен передати стягувачу в натурі. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 143051458 житловий будинок за адресою [ADDRESS] , з належними до нього будівлями та спорудами зареєстрований у приватній власності [PERSON] , підстава виникнення права власності договір довічного утримання, б/н 06.10.1988, Друга Чернівецька держнотконтора за реєстровим № 1617. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Пунктом 1 частини 2, частиною 6 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.382, ст.. 392 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved