Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини з [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтувала наступним. 03.08.2007 року у міському відділі реєстрації актів громадського стану Одеського ОУЮ [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 1012. Від шлюбу у сторін, [INFO] народився син [PERSON]. 22.01.2009 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси даний шлюб було розірвано. З відповідачем [PERSON] спільно не проживає, кошти на утримання дитини надає несистематично, вихованням дитини не займається. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх дитини у розмірі 1.000,00 грн. щомісячно. В судове засідання сторони не з'явилися, до суду, до судового засідання, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як випливає з матеріалів справи, 03.08.2007 року у міському відділі реєстрації актів громадського стану Одеського ОУЮ [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 1012. Від шлюбу у сторін, [INFO] народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 20.12.2007 року), який проживає з [PERSON]. 22.01.2009 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси даний шлюб було розірвано. З відповідачем [PERSON] спільно не проживає, коштів на утримання дитини [PERSON] надає не в достатньому розмірі, вихованням дитини не займається. Відповідач [PERSON] має мінливий дохід, ніде офіційно не працює. Таким чином, відповідач, являючись батьком зобов'язаний нести рівні з позивачем матеріальні витрати, відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України: «Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини» Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно ч. 2 ст. 182 СК України. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи спосіб виконання батьком обов'язку утримувати дитину, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище не тільки дитини, а й відповідача (ч. 1 ст. 182 СК України), тому вважає можливим стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 3 ст. 88 ЦПК України). На підставі ст. ст. 141, 180-184 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 60, 88, 109, 209, 212-215, 218, 294, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved