Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні свого позову вона вказала, що 18.03.2014 року вона придбала шубу за 10 000 грн. в магазині № [NUMBER], розташованому в ряду № 34 ТЦ «Барабашово» м. Харків, власником якого є, згідно візитці, є [PERSON]. По приїзду до дому та розглянувши шубу вона побачила, що шуба вироблена неякісно, після чого вирішила з чоловіком повернути шубу та забрати гроші. 20.03.2014 року вона с чоловіком приїхала на ринок з метою повернути шубу та забрати гроші. [PERSON] запропонував їй обмін цієї шуби на іншу та пояснив, що остання вироблена із хутра бобра та гарної якості, та що за неї необхідно ще доплатити 1000 грн. Вона погодилась та через деякий час він приніс якусь шубу, сказав, що ця шуба із хутра бобра та гарної якості. Вона доплатила [PERSON] ще 1000 грн., а він забрав раніше придбану у нього шубу і виписав квитанцію на цю шубу, куплену за 11000 грн. По приїзду до дому, розглянувши дану шубу, побачила, що вона не із хутра бобра, а із овчини та ціна їй на ринку 4000-5000 грн. 25.03.2014 року вони знову повернулись на ринок до [PERSON], щоб повернути шубу та гроші, але він відмовився. На вимогу дати свої анкетні дані він відмовився. Вони викликали охорону ринку, щоб вони взяли його анкетні дані, але він знову відмовився це зробити. У цей час до магазину прийшла жінка та заявила, що вона є власницею магазину та дала свою візитку, вказала своє ім'я, номер мобільного телефону, адресу проживання, сказавши при цьому, що в неї зараз немає грошей, щоб повернути за шубу, та щоб вони прийшли до неї в серпні місяці та вона обміняє шубу, але вони відмовились, після чого звернулись до міліції на тому ж ринку із заявою на неправомірні дії [PERSON] 01.04.2015 року із заявою на неправомірні дії [PERSON] звернулись до інспекції за захистом прав споживачів в Харківській області. Міліція згідно її заяви (ЖЄО № 292/5086 від 25.03.2014 року) проводила перевірку, та згідно постанови провадження зупинено. Сам же [PERSON], коли почалась перевірка за її заявами, по телефону запрошував їх з чоловіком на ринок до магазину, щоб вони привезли шубу на реалізацію, і тоді після продажу він поверне їм 11000 грн., але вони на такі умови не погодились, оскільки гроші на шубу збирала тривалий період часу, обмежувала себе в придбанні інших речей. Позивач свій позов підтримала, просила задовольнити вимоги позовної заяви в повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 169, ч. 4, 224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення зі згоди позивача за наявними в матеріалах справи доказами. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] 18.03.2014 року позивач придбала шубу за 10 000 грн. в магазині № [NUMBER], розташований в ряду № 34 ТЦ «Барабашово» м. Харків, власником якого є за документами, [PERSON]. По приїзду до дому вона розглянула шубу та побачила, що шуба вироблена неякісно, після чого вирішила з чоловіком повернути шубу та забрати гроші. 20.03.2014 року позивач з чоловіком приїхала на ринок з метою повернути шубу та забрати гроші. [PERSON] запропонував позивачу обміняти цю шубу на іншу, вироблену із хутра бобра та гарної якості, та за неї ще доплатити 1000 грн. Позивач погодилась та через деякий час він приніс іншу шубу, сказавши при цьому, що ця шуба із хутра бобра та гарної якості. Позивач доплатила [PERSON] ще 1000 грн., а він забрав раніше придбану у нього шубу і виписав квитанцію на цю шубу, куплену за 11000 грн. По приїзду до дому, розглянувши дану шубу, побачила, що вона не із хутра бобра, а з овчини та ціна їй на ринку 4000-5000 грн. 25.03.2014 року позивач з чоловіком знову повернулись на ринок до [PERSON], щоб повернути шубу та гроші, але він відмовився. На вимогу дати свої анкетні дані він також відмовився. Позивач з чоловіком визвали охорону ринку, але у цей час до магазину прийшла жінка, яка повідомила, що власниця магазину, сказавши при цьому, що в неї зараз немає грошей, щоб повернути за шубу, та щоб вони звернулись до неї пізніше. Але вони відмовились, після чого звернулись до міліції на тому ж ринку із заявою на неправомірні дії [PERSON] 01.04.2015 року із заявою на неправомірні дії [PERSON] звернулись до інспекції за захистом прав споживачів в Харківській області. Міліція згідно заяви позивача (ЖЄО № 292/5086 від 25.03.2014 року) проводила перевірку, та згідно постанови провадження зупинено. Сам же [PERSON], коли почалась перевірка за заявами позивача, по телефону запрошував [PERSON] на ринок до магазину, щоб вони привезли шубу на реалізацію, і тоді після продажу він поверне нам 11000 грн. Але вона на такі умови не погодилась, оскільки гроші на шубу збирала тривалий період часу, обмежувала себе в придбанні інших речей. У відповідності до п. 22 ст. 1 ЗУ « Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року, споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника. Оскільки Законом України « Про захист прав споживачів» не визначено меж його дії, а його преамбулою передбачено, ще цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт, послуг та виробникам і продавцями товарів, виконавцям робіт і надавачами послуг різних форм власності, він застосовується до будь-яких правовідносин, що виникають на підставі цивільних правових договорів згідно із якими споживач придбає, замовляє, використовує або не має наміру придбати чи замовити продукцію, роботи чи послуг, не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконання обовязків найманого працівника. По таких обставинах, на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved