Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання доньки, хоча повинен як батько надавати матеріальну допомогу та просила суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 5 000 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, зазначаючи, що відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає, проте як батько зобов'язаний надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Відповідач в судовому засіданні проти пред'явленого до нього позову заперечував частково, пояснивши, що на даний може сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 500 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення позивача та відповідача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Під час проживання сторін у цивільних відносинах у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. (а.с. 3). В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначає ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частково заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що [PERSON] не працює, оскільки 31.01.2009 року був звільнений з посади менеджера казино «Запоріжжя» ТОВ «Казус», тому може сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. Таким чином, з урахуванням можливостей позивача та потреб дитини відповідно до віку і стану здоров'я, за відсутності даних про те, що батько дитини має на утриманні інших дітей, чи є непрацездатним, враховуючи встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, вбачається, що сума в розмірі 500 грн. щомісяця (тобто 500 грн. / 30 днів = 16,6 грн. на день), яку просить встановити відповідач, не є достатньою для забезпечення дитині нормальних умов проживання та задоволення її розумних життєвих потреб. При цьому в матеріалах справи відсутні докази тих обставин, що відповідач, позбавлений можливості працевлаштуватись чи має стягнення по аліментних зобов'язаннях або хронічних захворювань, які б суттєво впливали на фізичний стан відповідача та перешкоджали сплачувати аліменти. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1455 гривень. Враховуючи вищевикладене та стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього аліментних та зобов'язань матеріального характеру та інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частинні стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1455 гривень, щомісячно. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: partial