Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 березня 1997 року Верховецькою сільською радою Самбірського району Львівської області, посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини; відповідач зловживає спиртними напоями, в результаті чого між ними постійно виникають сварки. Від шлюбу в сторін народилося троє дітей - син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] ; останній на даний час є неповнолітнім та перебуває на утриманні позивача; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин більше півроку, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити та наполягала на цьому, так як відповідач зловживає спиртними напоями та погрожує позивачу розправою, її довірителька змушена їздити на заробітки за кордон, щоб матеріально забезпечити дітей, бажає якнайшвидше юридично оформити розлучення; відповідач в останньому судовому засіданні позов визнав і не заперечив проти його задоволення, якщо на цьому наполягає позивач. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому до ухвалення судового рішення судом роз`яснено учасникам наслідки відповідної процесуальної дії. Також судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 березня 1997 року у Верховецькій сільській раді Самбірського району Львівської області; від цього шлюбу в них народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , котрий на даний час є неповнолітнім та дійсно проживає і перебуває на утриманні відповідача; сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть фактично із квітня 2020 року. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, оскільки їм двічі надавався строк для примирення, і після його спливу позивач наполягала на розірванні шлюбу; їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а також їх неповнолітньої дитини, котрий залишається проживати із батьком.

Outcome: approved