Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,5577 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і знаходиться на території Котелевської селищної ради Полтавської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що після смерті чоловіка [PERSON], який помер 30.12.2015 року, вона є спадкоємцем за законом спадкового майна, у тому числі 1/2 частки земельної ділянки, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] успадкував спірну земельну ділянку після померлої 16.03.2001 року матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.06.2001 року, але за життя не оформив належним чином право власності на землю. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №508818, що виданий 29.05.2001 року Котелевською селищною радою Полтавської області, і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1684. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулася до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки, оскільки спадкодавцю в порядку спадкування на підставі свідоцтва на спадщину за законом від 08.06.2001 року державний акт на 1/2 частку земельної ділянки не видавався. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 30, 31, 33-35, 38). Представник позивача [PERSON]В, яка діє на підставі довіреності від 26.06.2017 року (а.с. 20), подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі позивача (а.с. 36). Відповідач Котелевська селищна рада Полтавської області 13.07.2017 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст. 130 ЦПК України, ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 37). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved