Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, вказавши, що 23листопада 1949 року її мати, [PERSON], уклала шлюб з її батьком, [PERSON]. Після укладення шлюбу мати змінила прізвище на «[PERSON]».Від цього шлюбу у них народилося дві дочки: вона, позивач по справі - [PERSON], [INFO], та її рідна сестра - [PERSON], [INFO]. 05 серпня 1967 року вона, [PERSON], уклала шлюб з [PERSON]. Після одруження вона змінила прізвище на «[PERSON]». 05 грудня 1979 року її сестра, [PERSON], уклала шлюб з [PERSON]. Після укладення шлюбу вона змінила прізвище на «[PERSON]».На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], її матері, [PERSON], [INFO], належала земельна ділянка, загальною площею 4,5357 га, кадастровий № [NUMBER], яка розташована на території Революційної сільської ради Вовчанського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] року померла її мати, [PERSON].Після смерті її матері - [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 4,5357 га, кадастровий № [NUMBER], яка розташована на території Революційної сільської ради Вовчанського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На вищевказану земельну ділянку було видано два свідоцтва про право на спадщину за законом: відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 29.09.2006 року державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори Вороною Г.В., спадкоємцем [PERSON], померлої [INFO] року є її чоловік [PERSON]. Свідоцтво видане на 1/3 частку приватизованої земельної ділянки, площею 4,5357 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Революційної сільської ради Вовчанського району Харківської області. Вказана земельна ділянка належить померлій на підставі Державного акту на право власності на землю [NUMBER], виданого Вовчанською райдержадміністрацією Харківської області 12.05.2004 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №321, кадастровий номер [NUMBER] ; відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 07.11.2008 року державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори Вороною Г.В., спадкоємцем [PERSON], померлої [INFO] року є її дочка [PERSON]. Свідоцтво видане на 1/3 частку приватизованої земельної ділянки, площею 4,5357 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і знаходиться на території Революційної сільської ради Вовчанського району Харківської області. Вказана земельна ділянка належить померлій на підставі Державного акту на право власності на землю [NUMBER], виданого Вовчанською райдержадміністрацією Харківської області 12.05.2004 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №321, кадастровий номер [NUMBER]. Отже, відкритою спадщина залишилася на останню 1/3 частини вищевказаної земельної ділянки. Вона, [PERSON] звернулася до Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття останньої 1/3 частки земельної ділянки. Вовчанською державною нотаріальною конторою, 30.06.2017 року було надано відповідь в якій зазначено, що у Вовчанській державній нотаріальній конторі Харківської області, після смерті [PERSON], відкрита спадкова справа №705/2005. Заяви про прийняття спадщини надійшли від дочки померлої [PERSON], від імені чоловіка померлої [PERSON] та від імені дочки померлої [PERSON]. На 2/3 частки спадкового майна, а саме земельної ділянки, були видані свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] та [PERSON]. 1/3 частка була залишена відкритою для спадкоємця за законом, [PERSON]. У зв'язку з чим, їй було роз'яснено, що вона має право звернутися до суду з відповідною позовною заявою для визнання за нею права власності на останню 1/3 частки земельної ділянки. Її батько, [PERSON], написав заяву, якою не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям. [PERSON], відмовилась від належної їй за законом 1/3 частки земельної ділянки, яка залишилась після смерті [PERSON], на користь [PERSON]. Відповідно до заяви її сестри [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Зінченком Р.П., вона спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняла та на неї не претендує, до суду з питань продовження строку на прийняття спадщини звертатись не має наміру та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям. Крім того, відповідно до довіреності, посвідченої нотаріусом м.Петрозаводськ [PERSON], її сестра [PERSON] уповноважила її прийняти спадщину з правом підпису та подачі заяви про прийняття спадщини з правом отримання свідоцтва про право на спадщину. Її батько [PERSON] та її рідна сестра [PERSON] відмовилися від прийняття 1/3 земельної ділянки на її користь. Однак, оскільки вона позбавлена можливості оформити право власності на останню 1/3 частки вищевказаної земельної ділянки в досудовому порядку. Позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про те, що позовні вимоги вона підтримує та просила суд їх задовольнити , та розглянути справу без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали належним чином оформлені заяви в яких вказали, що не заперечують проти задоволення позову [PERSON], просили розглянути справу без їх участі. В судове засідання сторони не з 'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 23 листопада 1949 року, суд вбачає, що [PERSON] одружився з [PERSON]. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], 1948 року народження та [PERSON], 1956 року народження.(а.с.9-10). Копією свідоцтва про смерть підтверджено, що [INFO] року померла [PERSON]. (а.с.11) Факт належності земельної ділянки її померлій матері підтверджено наступним: Державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданим Вовчанською райдержадміністрацією 12 травня 2004 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів за № 321, згідно якому [PERSON] була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,5357 га, розташованої га території Революційної сільської ради Вовчанського району.(а.с.10) Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07 листопада 2008 року , виданим державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори, підтверджено, що після смерті [PERSON], спадкоємцем 1/3 частини майна, а саме: приватизованої земельної ділянки площею 4,5357 га є позивач по справі, [PERSON].(а.с. 26) Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 вересня 2006 року , виданим державним нотаріусом Вовчанської державної нотаріальної контори, підтверджено, що після смерті [PERSON], спадкоємцем 1/3 частини майна, а саме: приватизованої земельної ділянки площею 4,5357 га є відповідач по справі, чоловік померлої, [PERSON].(а.с. 28) З листа нотаріуса від 30.06.2017 року, суд вбачає, що 1/3 частка була залишена відкритою для спадкодавця по закону [PERSON](а.с.25). З заяви [PERSON] від 31 серпня 2012 року та заяви [PERSON] від 17 липня 2017 року, суд вбачає, що після смерті [PERSON] залишилася не успадкована спадщина , яку вони не прийняли та на неї не претендують.(а.с.37-39) Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач по справі, [PERSON]. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що [PERSON] має право на 1/3 частку земельної ділянки у порядку спадкування за законом після померлої матері.

Outcome: approved