Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу т.в.о. Генерального директора Державного підприємства Міжнародний аеропорт Львів імені [PERSON] № 5-дс від 27.10.2014 року в частині притягнення її до дисциплінарної відповідальності та відшкодування 3000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 2008 року працювала на посаді начальника відділу експлуатації наземних споруд в ДП Міжнародний аеропорт Львів імені [PERSON]. 27.10.2014 року т.в.о. генерального директора винесено вказаний наказ, відповідно до якого їй, оголошено догану в порядку ст. 147 КЗпП України за неналежне виконання своїх посадових обовязків, а саме за п.2.1, п.2.3 розділу II «Завдання та обовязки» посадової інструкції. Вважає даний наказ незаконним, оскільки має місце конфліктна ситуація з керівництвом підприємства та не було законних підстав для оголошення їй догани. До її службових обовязків згідно посадової інструкції входить організація підрядних робіт з капітального і поточного ремонту існуючих будівель і споруд підприємства, однак, відповідно до службового звернення начальника КВРР [PERSON] при перевірці договору підряду по виконанню робіт на обєкті «Виведення з аварійного стану незавершеного будівництва ресторану готелю Тустань» контроль за виконанням підрядних робіт лежить на відділі експлуатації наземних споруд і що неналежне виконання її обовязків привело до недотримання термінів вказаних робіт. Тобто роботи, повязані з капітальним будівництвом. а договір підряду «Виведення з аварійного стану незавершеного будівництва ресторану готелю Тустань» являється таким, в її посадові обовязки не входять, про що вона проінформувала т.в.о. директора [PERSON], проте це не було взято до уваги і винесено оскаржуваний наказ. Крім цього, даний наказ винесено з порушенням вимог законодавства, без погодження голови профспілкового комітету підприємства. Винесення наказу про притягнення її до дисциплінарної відповідальності наніс їй значну моральну шкоду, яку оцінює в 3000 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що оскаржуваний наказ №5-дс від 27.10.2014 року, яким оголошено догану [PERSON] за неналежне виконання посадових обовязків законний, винесений відповідно до норм чинного законодавства, правомочним органом та з дотриманням порядку застосування дисциплінарного стягнення. Вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними і просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працювала на Державному підприємстві Міжнародний аеропорт Львів імені [PERSON] з 31.08.1981 року, в тому числі з 2008 року на посаді начальника відділу експлуатації наземних споруд (ВЕНС) та згідно наказу № 733-о від 12.12.2014 року була звільнена з 22 грудня 2014 року з вказаної посади за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується наказом про звільнення (а.с. 36). Згідно наказу т.в.о. генерального директора Державного підприємства Міжнародний аеропорт Львів імені [PERSON] [PERSON] № 5-дс від 27.10.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» [PERSON] оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обовязків, а саме п.2.1., п.2.3. розділу II «Завдання та обовязки» посадової інструкції (а.с. 3), проте, згідно наказу № 755-о від 22.12.2014 року вказане дисциплінарне стягнення було достроково знято (а.с. 35). Відповідно до ст.139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу (ст.140 КЗпП України). Статтею 142 КЗпП України передбачено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну. В той же час, згідно ст.147 цього кодексу за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана , звільнення. Зі змісту ст.147-1 КЗпП України вбачається, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як встановлено в судовому засіданні, генеральним директором підприємства [PERSON] 24.02.2012 року за № 50 затверджено Положення «Про відділ експлуатації наземних споруд (ВЕНС) ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького». Відповідно до розділу 3 «Функції відділу» вказаного Положення, відділ здійснює контроль за відповідністю обсягу, вартості і якості будівельно-монтажних робіт проектно-кошторисної документації, технічним умовам (п.3.4 Положення); здійснює технічний нагляд за капітальним та поточним ремонтом обєктів, контроль за своєчасним виконанням вказівок і рекомендацій представників контролюючих органів (п.3.6 Положення); здійснює приймання від підрядних організацій закінчених ремонтних робіт і оформляння відповідної документації (п.3.8 Положення); контролює відповідність проектної документації застосованих матеріалів, деталей і конструкцій на обєктах, які ремонтуються (п.3.9 Положення). Також встановлено, що генеральним директором [PERSON] 30.05.2013 року за № 42 затверджено Посадову інструкцію начальника відділу експлуатації наземних споруд (ВЕНС) ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького», з якою позивачка ознайомлена під особистий підпис (а.с.11-13). У відповідності до п.2.1, п.2.3 розділу II «Завдання та обовязки» вказаної посадової інструкції начальник відділу експлуатації наземних споруд організовує виконання робіт з утримання будівель, споруд, благоустрою в належному стані, готує договори на розробку проектно-кошторисної документації, договорів підряду, забезпечує проведення будівельної експертизи проектів. Крім того, згідно п.2.13 посадової інструкції передбачено обовязок позивача виконувати інші завдання та доручення керівництвом підприємства. Так, згідно договору підряду № ОД/2013/11/08/1 від 08.11.2013 року укладеним між Державним підприємством Міжнародний аеропорт Львів імені [PERSON] та ТзОВ «Стімулус» було передбачено виконання робіт з виведення обєкту Готель «Тустань» з аварійного стану та його консервація, кінець терміну виконання робіт передбачався на 01.07.2014 року (а.с. 64-67). Згідно ч.2 ст. 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до вимог ст.877 ЦК України підрядник зобовязаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. З врахуванням вищезазначених норм порядок організації виконання робіт за договором підряду залежить від належної організації здійснення заходів щодо розробки проектної документації та є однаковий незалежно від роду об'єкта виконання робіт, чи це є завершене будівництво чи будівля здана в експлуатацію, тощо. Із службового звернення начальника відділу контрольно-ревізійної роботи [PERSON] від 23.10.2014 року вбачається, що при проведенні перевірки угод по виведенню з аварійного стану незавершеного будівництва ресторану готелю «Тустань» у м. Львів та консервацію було виявлено, що виконання підрядних робіт згідно п.4.1 складає 80 робочих днів. Контроль за виконанням підрядних робіт лежить за ВЕНС, а саме начальником відділу [PERSON] неналежне виконання посадових обовязків призвело до недотримання термінів вказаних в угоді з ТОВ «Стимулус», а також неможливістю виконання підрядних робіт, про що свідчить лист від підрядника № 30092014/1 від 30.09.2014 року (а.с. 4-5). В своєму службовому зверненні від 24.10.2014 року [PERSON] зазначила, що виконання завдань з організації будівництва (реконструкції), розробку проектів на будівництво, реконструкцію обєктів, питання, повязаних із оформленням земельних ділянок в мої безпосередні обовязки, не входить (а.с. 10). Проте, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які би спростовували відомості, наведені в службовому зверненні начальника відділу контрольно-ревізійної роботи [PERSON], які свідчать про неналежне виконання [PERSON] посадових обовязків. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, ініціатором, організатором, виконавцем у підготовці та укладання договору на розробку проектно-кошторисної документації по виведенню з аварійного стану та консервації незавершеного будівництва ресторану готелю «Тустань» та її перевірки була позивач, а також остання була контролером та організатором виконання робіт для досягнення мети по договору підряду. Принцип заходів щодо розроблення проектно-кошторисної документації договорів підряду для будівель, які здані в експлуатацію та будівель, які не здані в експлуатацію для проведення ремонтних робіт, аналогічний, тому посилання на те, що позивач виконувала роботу, яка є поза межами посадової інструкції є необгрунтованим. Позивач, будучи начальником відділу, виконувала ті ж самі функпії та роботу щодо організації виконання ремонтних робіт для досягнення мети за договором підряду щодо ресторану готелю «Тустань», що й здійснюються для організації виконання робіт для будівель, споруд та благоустрою, тому позивач виконувала роботу, що передбачено посадовою інструкцію. Конкретизація щодо організації виконання робіт має місце у п.3.4., 3.6, 3.8., 3.9 Положення «Про відділу експлуатації неземних споруд ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» (контроль за відповідністю обсягу, вартості і якості будівельно- монтажних робіт проектно-кошторисної документації, технічним умовам, технічних нагляд за капітальним та поточним ремонтом обєктів, контроль за своєчасним виконанням вказівок і рекомендацій представників контролюючих органів, приймання від підрядних організацій закінчених ремонтних робіт і оформляння відповідної документації контроль за відповідністю проектної документації застосованих матеріалів, деталей і конструкцій на обєктах, які ремонтуються), якими підтверджується, що роботи, які виконувались та мали належно виконувались до ресторану готелю «Тустань» передбачені цим Положенням та посадовою інструкцією позивача. Крім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. З наведеної норми законодавства вбачається, що попередня згода виборного профспілкового органу надається при притягненні до дисциплінарної відповідальності працівника, який є членом виборного профспілкового органу. Як вбачається з матеріалів справи у відповідача діє первинна профспілкова організація Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені [PERSON]», в якому створено виборний профспілковий орган - профспілковий комітет. Слід врахувати, що з врахуванням вимог КЗпП України та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» статус члена виборного профспілкового органу профспілкового комітету профспілки та члена профспілки не є тотожними, оскільки член профспілки - фізична особа, яка включена в облік профспілки, визнає та виконує статут та сплачує профспілкові внески, а член профспілкового комітету є виборна посада, яка обирається профспілковою конференцією (зборами), входить в склад профспілкового комітету, який реалізовує від імені профспілки її повноваження. Таким чином, обовязкова умова щодо попередньої згоди виборного органу профспілки на притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності поширюється лише на членів профспілкового комітету первинної профспілкової організації Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені [PERSON]», а не на члена профспілки. В даному випадку позивач не була членом профспілкового комітету профспілки, а фактично являлась членом профспілки, що підтверджується сплатою профспілкових внесків, тому з врахуванням вимог ст.252 КЗпП України для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не вимагалася попередня згода виборного органу профспілкової організації. Наведене дає підстави для висновку про те, що дисциплінарне стягнення було застосоване уповноваженим органом безпосередньо за виявленням проступку та не пізніше одного місяця з дня його виявлення, від порушника було отримано письмове пояснення, при обранні виду стягнення було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. У передбачених законом спосіб та відповідно до норм чинного трудового законодавства до [PERSON] за порушення трудової дисципліни було підставно застосовано відповідне дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Крім цього, оскільки вимоги позивача про скасування наказу № 5-дс від 27.10.2014 року в частині притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності є, на переконання суду, безпідставними, у суду немає підстав задовольняти наступну, похідну вимогу позивача, а саме: про відшкодування з відповідача моральної шкоди. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] про скасування наказу №5-дс від 27.10.2014 року в частині притягнення її до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди є безпідставним, а відтак не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed