Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду із зазначеним позовом та просила зняти арешт з буд. [ADDRESS], накладений постановою другого Суворовського ВДВС від 23.06.2010 року. В обґрунтування вимог посилається на те, що вона є власником зазначеного будинку. При виконанні рішення суду від 02.12.2009 року про стягнення боргу за договором кредиту другим Суворовським ВДВС було накладено арешт на все належне їй нерухоме майно. Враховуючи те, що буд. [ADDRESS] є предметом іпотеки за відповідним договором від 23.02.2006р., отже відсутні підстави для накладення арешту на заставне нерухоме майно, а при наявності виконавчого провадження скасування арешту можливо тільки в судовому порядку, що і стало підставою звернення до суду. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 26). Від другого Суворовського ВДВС надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника в якому зазначено, що заперечень проти позову не має (а.с. 27). Від публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (заставодержателя) надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника в якому зазначено, що заперечень проти позову не має (а.с. 28). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON], є боржником за виконавчим листом № 2-4823 виданим Суворовським районним судом м. Одеси 19.05.2010р., про стягнення з неї на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошової суми в розмірі 2 676 457,03 грн., внаслідок чого Другим Суворовським ВДВС при примусовому виконанні рішення суду, постановою серії АА № 100481 від 23 червня 2010 року було накладено арешт на все належне [PERSON], нерухоме майно, а саме на буд. [ADDRESS]; буд. [ADDRESS]; кв. [ADDRESS]; кв. [ADDRESS] та кв. [ADDRESS]. Крім того, постановою Другого Суворовського ВДВС серії АН № 396328 від 13 жовтня 2010 року було накладено арешт безпосередньо на буд. [ADDRESS]. Також встановлено, що на даний час сума боргу складає 1 330 993,00 грн. Отже, вартість нерухомого майна, на яке накладено арешти, в декілька разів перевищує суму боргу. Крім того, встановлено, що буд. [ADDRESS], на який арешт накладено двічі, є предметом іпотеки в забезпечення виконання грошового зобов'язання по кредитному договору укладеному з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», отже кредитор є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки. Наявність арешту на будинок порушує права [PERSON], як власника та унеможливлює вирішення питання щодо реалізації предмета іпотеки для задоволення вимог кредитора ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з яким досягнуто домовленості щодо добровільної реалізації заставодавцем заставленого майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В силу ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України, визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача в частині зняття арешту обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом зняття арешту за рішенням суду, яке є підставою для державного виконавця винести постанову про зняття арешту з майна зазначеного в рішенні з направленням копії постанови боржнику та органу який виконує постанову про зняття арешту.

Outcome: approved