Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого посилалася на ту обставину, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 29.10.2016 року, зареєстрованого Нововоронцовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №48. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, так як різні погляди на сімейне життя та обов`язки, втратили почуття поваги та довіри. Фактично не проживають з лютого 2019 року. Подальше проживання та збереження шлюбу з відповідачем не можливі та суперечить її інтересам. Тому, позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки 18.12.2019 року, відзив на позовну заяву не надав, причин неявки суду не повідомив. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, у порядку заочного розгляду справи, відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За правилами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Так, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 29.10.2016 року Нововоронцовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №48 (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.10.2016 року), (а. с. 7). Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.04.2017 року), (а. с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, а також, враховуючи що надії на збереження сім`ї немає, причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу обґрунтовані, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви за квитанцією №0.0.1471310435.1 від 20.09.2019 року сплачено 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) судового збору, тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вказаному розмірі. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved