Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги тим, що 28.06.1996 року померла її бабуся, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» розміром 1,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 057696, виданого 17 квітня 2000 року на підставі рішення Вінницької райдержадміністрації від 13 квітня 2000 року № 208 на імя [PERSON]. Однак, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 057696, виданий 17 квітня 2000 року, тобто вже після смерті бабусі [PERSON], крім того, в ньому допущено помилку, а саме: не вірно зазначено по батькові бабусі «Іванівна», замість «Петрівна», в звязку з чим позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі. Ще до смерті бабусі, помер батько позивача [PERSON]. Таким чином, після смерті [PERSON] позивач є спадкоємицею по праву представлення, так як її батько помер ще до смерті своєї матері. Однак, в свідоцтві батька [PERSON] його прізвище зазначено «Ключінскій» , а в графі мати значиться «Ключінска Ганя Петровна». В свідоцтві про смерть батька він значиться «Ключинський», а в свідоцтві про смерть його матері зазначено - [PERSON]. Також, в свідоцтві про народження позивача в графі батько значиться [PERSON], а в свідоцтві про смерть батька записано, що 19 липня 1995 року помер [PERSON]. Іншими спадкоємцями першої черги за законом та по праву представлення після смерті [PERSON] є рідний син померлої [PERSON], який помер ще 09.02.1999 року, а його спадкоємицею є - [PERSON], яка не претендує на земельну частку (пай), що належала бабусі [PERSON], оскільки в нашій родині існувала домовленість про розподіл спадкового майна після смерті бабусі, а саме, що позивач має оформити право на земельну частку (пай), а [PERSON] оформить спадковий будинок. Син [PERSON], ще за життя подав заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері і отримав на інше спадкове майно свідоцтво про право на спадщину за законом, при цьому не зазначив про наявність інших спадкоємців за законом та по праву представлення. Також іншим спадкоємцем по праву представлення після смерті [PERSON] є рідна сестра позивача - [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла, так як на протязі шести місяців з її смерті вступила в управління та володіння спадковим майном, розпорядилася особистими речами померлої та поховала бабусю, що згідно норм ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на момент смерті спадкодавця, свідчить про прийняття спадщини. За наведених обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач, представник Сокиринецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, оскільки позов [PERSON] сільська рада визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 28.06.1996 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 319647 від 22.05.2015 року (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» розміром 1,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН № 057696, виданого 17 квітня 2000 року на підставі рішення Вінницької райдержадміністрації від 13 квітня 2000 року № 208 на імя [PERSON] (а.с.19). 19 липня 1995 року помер батько позивача [PERSON], який був рідним сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження № 2346601, виданого Сокиринецькою сільською радою Вінницької області, рай бюро РАЦС (а.с. 11). Таким чином, після смерті [PERSON] позивач є спадкоємицею по праву представлення, так її батько помер ще до смерті своєї матері, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (дошлюбне прізвище [PERSON], а в графі батько значиться [PERSON]) серії V-УР № 0129712, виданого 14 грудня 1964 року Сокиринецькою сільською радою Немирівського району Вінницької області (а.с. 14) ; свідоцтвом про реєстрацію мого шлюбу з [PERSON], серії ІІ-АМ № 313052, видного 02 серпня 1986 року Сокиринецькою сільською радою Вінницького району (а.с.14); свідоцтвом про народження [PERSON], № 2346601, виданого Сокиринецькою сільською радою Вінницької області РАЦС (а.с.13). Однак, в свідоцтві про народження батька позивача - [PERSON] його прізвище зазначено «Ключінскій» , а в графі мати значиться «Ключінска Ганя Петровна». В свідоцтві про смерть батька він значиться «Ключинський», а в свідоцтві про смерть його матері зазначено - [PERSON]. Той факт, що [PERSON] дійсно є рідною матірю [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON], № 2346601, виданого Сокиринецькою сільською радою Вінницької області, РАЦС (а.с. 13), довідкою Сокиринецької сільської ради за № 164 від 25.05.2015 року (а.с. 24), довідкою Сокиринецької сільської ради за № 165 від 25.05.2015 року (а.с. 25), виписками з погосподарських книг Сокиринецької сільської ради (а.с. 28 31). Також в свідоцтві про народження позивача в графі батько значиться [PERSON], а в свідоцтві про його смерть записано, що 19 липня 1995 року помер [PERSON]. Той факт, що [PERSON] дійсно є рідним батьком позивача підтверджується: свідоцтвом про народження позивача (дошлюбне прізвище [PERSON], а в графі батько значиться [PERSON]) серії V-УР № 0129712, виданого 14 грудня 1964 року Сокиринецькою сільською радою Немирівського району Вінницької області (а.с. 14) ; свідоцтвом про реєстрацію мого шлюбу з [PERSON], серії ІІ-АМ № 313052, видного 02 серпня 1986 року Сокиринецькою сільською радою Вінницького району (а.с.14); свідоцтвом про народження [PERSON], № 2346601, виданого Сокиринецькою сільською радою Вінницької області РАЦС (а.с. 13), довідкою Сокиринецької сільської ради за № 164 від 25.05.2015 року (а.с.24), довідкою Сокиринецької сільської ради за № 165 від 25.05.2015 року, виписками з погосподарських книг Сокиринецької сільської ради (а.с.25), актом від 21 липня 2015 року, затвердженим Сокиринецькою сільською радою (а.с. 27). Іншими спадкоємцями першої черги за законом та по праву представлення після смерті [PERSON] є рідний син померлої [PERSON], який помер ще 09.02.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 050263, виданого 12 лютого 1999 року виконкомом Сокиринецької сільської ради (а.с. 10), а його спадкоємицею є - [PERSON], яка не претендує на земельну частку (пай), що належала бабусі [PERSON], оскільки в родині існувала домовленість про розподіл спадкового майна після смерті бабусі, а саме: що позивач має оформити право на земельну частку (пай), а [PERSON] оформить спадковий будинок. Син [PERSON] , ще за життя подав заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері і отримав на інше спадкове майно свідоцтво про право на спадщину за законом, при цьому не зазначив про наявність інших спадкоємців за законом та по праву представлення, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 10 червня 2015 року за № 1447/02-17 (а.с. 35) та копіями спадкових справ Вінницької районної державної нотаріальної контори. Також іншим спадкоємцем по праву представлення після [PERSON] є рідна сестра позивача - [PERSON], що підтверджується довідкою Сокиринецької сільської ради за № 165 від 25.05.2015 року (а.с. 25) та листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 10 червня 2015 року за № 1447/02-17 (а.с. 35). Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла, так як на протязі шести місяців з її смерті вступила в управління та володіння спадковим майном, розпорядилася особистими речами померлої та поховала бабусю, що згідно норм ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на момент смерті спадкодавця, свідчить про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою Сокиринецької сільської ради за № 164 від 25.05.2015 року (а.с. 24). Той факт, що дійсно за життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дніпро» розміром 1,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, на право на який було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН № 057696, виданий 17 квітня 2000 року на підставі рішення Вінницької райдержадміністрації від 13 квітня 2000 року № 208 на імя [PERSON] підтверджується: сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ВН № 057696 , виданого 17 квітня 2000 року на підставі рішення Вінницької райдержадміністрації від 13 квітня 2000 року № 208 на імя [PERSON] (а.с. 19); витягом про нормативну грошову оцінку земельної частки (паю), виданого Управлінням Держземагенства у Вінницькому районі від 15.06.2015 року (а.с. 20); довідкою-випискою зі списку членів КСП «Дніпро» с. Сокиринці Вінницького району від 03.06.2015 року за № 189, згідно якої значиться, що у додатку до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП «Дніпро» с. Сокиринці Вінницького району серія ВН від 15 лютого 1996 року, під порядковим № 373 значиться [PERSON] і набула право на земельну часку (пай); рішенням від 04 липня 2000 року 13 сесії 23 скликання Сокиринецької сільської ради про видачу державних актів на право приватної власності на землю з земель колективної власності СТОВ «Дніпро»; списком громадян членів КСП «Дніпро» с. Сокиринці Вінницького району, в якому під номером 373 значиться [PERSON] (а.с. 21); довідкою Сокиринецької сільської ради за № 166 від 25.05.2015 року, про те, що під час складання списків громадян-членів КСП «Дніпро» с. Сокиринці було допущено технічну помилку і написано по батькові замість [PERSON] у № 373 надруковано [PERSON] (а.с. 22). Дані правовідносини регулюються : ст. 17 ч. 1 ЗК України (в ред. 1990 року) - передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки; ст. 43 ч. ч. 1, 2 ЗК України (в ред. 1990 року) - права власників земельних ділянок і землекористувачів охороняються законом. Припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою чи її частиною може мати місце лише у випадках, передбачених статтями 27 і 28 цього Кодексу ; ст. 44 ЗК України (в ред. 1990 року) - порушені права власників земельних ділянок і землекористувачів підлягають поновленню. Поновлення прав власників земельних ділянок і землекористувачів здійснюється Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції, судом, арбітражним судом або третейським судом; ст. 48 ч. 1 п. 2 ЗК України (в ред. 1990 року) - землі сільськогосподарського призначення передаються у власність і надаються у користування: громадянам, радгоспам, колективним та іншим сільськогосподарським підприємствам і організаціям - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; ст. 60 ч. 1 ЗК України (в ред. 1990 року) - колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські акціонерні товариства можуть одержувати земельні ділянки у колективну власність, користування, у тому числі в оренду. Землі, передані цим господарствам у колективну власність, поділяються на землі загального несільськогосподарського використання і землі сільськогосподарського використання; ст. 103 ЗК України (в ред. 1990 року) - земельні спори розглядаються місцевими Радами народних депутатів, судом, арбітражним судом або третейським судом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Згідно пункту 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в мовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 року) - спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно статті 526 ЦК України (в ред. 1963 року) - місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ст. 529 ч. 2 ЦК України (в ред. 1963 року) - онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст. 534 ЦК України (в ред. 1963 року) - кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Згідно ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 року) - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ч. 1 п. 1 ЦК України ( в ред. 1963 року) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України (в ред. 2003 року), щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 N 7, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X «Перехідні положення» ЗК . Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435 - 15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до п.1 ч.1 та ч.2 ст. 256 ЦПК України, - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином у суду є підстави вважати, що [PERSON] була рідною матірю [PERSON]; [PERSON] був рідним батьком [PERSON]; за життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай). За даних обставин, суд вважає за можливе встановити вищевказані факти, оскільки встановлення даних фактів має юридичне значення, а інший шлях встановлення - відсутній. Встановлення даних фактів дає можливість позивачу [PERSON] оформити спадщину після смерті бабусі. Також, суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved