overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 16.09.2011 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], 2014 р. н., проте зазначає, що сімейне життя між сторонами не склалося, вони мають різні погляди на життя, подружні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2011 року, в шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO] (а. с. 7, 8 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Проте на даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, понад 2 роки проживають окремо. Обставини справи свідчать, що шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 16.12.2011 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], 2007 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлений в установленому порядку. Враховуючи наведене, суд вирішив ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.12.2011 року, мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] р. н. (а. с. 3-4 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, з листопада 2014 року проживають окремо. Позивач посилається на зловживання відповідачем спиртними напоями, що спричинило припинення сімейних відносин. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 17.01.2007 року сторони уклали шлюб, від якого вони мають дитину - [PERSON] Зазначає, що сімейне життя у сторін не склалося, після укладення шлюбу подружнє життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільного господарства сторони не ведуть, майнових спорів немає, проживають окремо, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, просила проводити розгляд справи за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Сторони просили не надавати строк для примирення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.01.2007 року, від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а. с. 3, 4 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, з 2013 року проживають окремо, у позивачки фактичні шлюбні відносини з іншим чоловіком. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 17.04.2004 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], 2005 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося, подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні 23.09.2015 року, визнав позов та просив розірвати шлюб. В судове засідання 24.09.2015 року відповідач не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив про визнання позову. Сторони просили не надавати строк для примирення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.04.2004 року, від шлюбу мають малолітню дочку: [PERSON], [INFO] (а. с. 5-6 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 18.02.2012 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO], проте, сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивач в судове засідання 14.07.2014 року не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив задовольнити позов. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.02.2012 року, від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON] (а. с. 7-8 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивачку на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 18.11.2011 року сторони уклали шлюб, від якого вони мають дитину - [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди, спільне господарство не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2011 року, від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а. с. 4, 5 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 19.07.2002 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], 2007 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2002 року, від шлюбу мають малолітню дочку: [PERSON], [INFO] (а. с. 10, 11- копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо, у відповідача фактично утворилася інша сім'я. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 19.11.2011 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися з липня 2014 р., спільного господарства сторони не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.11.2011 року, від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 6 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, понад рік проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 21.11.2008 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося, з липня 2014 р. подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився та не повідомив причин неявки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.11.2008 року, від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] р. н. (а. с. 3-4 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони з липня 2014 р. не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 22.09.2001 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дітей: [PERSON], 2003 р.н., та [PERSON], 2011 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлений в установленому порядку, причин неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2001 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 4-6 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Проте на даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, 4 роки проживають окремо. Обставини справи свідчать, що шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості, проте відповідач відмовляється розривати шлюб. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 22.09.2010 року між сторонами укладений шлюб, проте, сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні цінності. Посилається на те, що між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач повторно не з'явився до суду, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку, причин неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2010 року (а. с. 4 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, рік проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивачку на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 22.11.2008 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося, подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких просили розірвати шлюб, строк для примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2008 року, від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а. с. 4-5 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). На даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. На час розгляду справи шлюб є формальним, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved