Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку посилаючись на те, що з 17.12.2012 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час позивач та відповідач разом не проживають. [PERSON] наразі не працює, оскільки перебуває у відпустці до досягнення дитиною трьох років та потребує матеріальної допомоги відповідача, який в добровільному порядку утримувати дитину та позивача не бажає. Тому, [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення їх спільною дитиною трьох років та судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить їх задовольнити з вищевикладених підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі і пояснив, що він наразі не має постійного місця роботи і стабільного доходу, має поганий стан здоров»я, в зв»язку з чим не може працевлаштуватися, живе за рахунок матері, повідомив, що вже сплачує аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] від першого шлюбу в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), окрім того рішенням Бахмацького районного суду від 04.03.2015 року в такому ж розмірі з нього на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], тому утримувати дружину він не має фінансової можливості Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 17.12.2012 року уклали між собою шлюб, який зареєстрований виконкомом Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області за актовим записом №7 (а.с.5,6). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір»ю в [ADDRESS] (а.с.7,8) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] наразі не розірвано, але позивач та відповідач разом не проживають. Згідно довідки від 12.02.2015 року, виданої Дмитрівською селищною радою вбачається, що [PERSON] зареєстрований і проживає в [ADDRESS]. (а.с.8). Згідно довідки № 186 від 12.02.2015 року, виданої виконавчим комітетом Дмитрівської селищної ради, вбачається, що [PERSON] має земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.2875 га (а.с.9). Згідно довідки № 90, виданої ВДВС Бахмацького РУЮ 04.03.2015 року, вбачається, що [PERSON], на підставі виконавчого листа № 2-2162, виданого 29.12.2002 року Ніжинським міським судом, сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (а.с.20). Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.03.2015 року у справі 728/407/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.19). Згідно довідок № 527/1 та № 527/2 від 17.03.2015 року про доходи позивача вбачається, що [PERSON] отримує допомогу як одинока мати в розмірі 309.60 грн. щомісячно та допомогу при народженні дитини в розмірі 1075.00 грн. щомісячно. Як вбачається з довідки № 171-п від 25.05.2005 року, виданої центральною військово-лікарською комісією МО України, [PERSON] за станом здоров»я обмежено придатний до військової служби. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд не вважає довідку № 171-п від 25.05.2005 року, видану центральною військово-лікарською комісією МО України про обмежену придатність відповідача до військової служби доказом його поганого стану здоров»я та наявності підстав для неможливості влаштуватися на роботу у зв»язку з цим, оскільки дана довідка видана в 2005 році і з того часу [PERSON] за медичної допомогою до лікарів не звертався, відновленням здоров»я не займався. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд вважає обґрунтованими, проте, враховуючи, ті обставини, що з відповідача вже стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, він не має постійного місця роботи та стабільного заробітку, суд з урахуванням принципів доцільності та розумності приходить до висновку про часткове задоволення вимог позову і стягнення з [PERSON] на утримання дружини аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно. Відповідно до вимог ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач просить стягнути з відповідача 150 грн., понесених нею на правову допомогу у виді складання адвокатом позовної заяви. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України ''Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах''. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов»язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У зв»язку з тим, що в матеріалах справи, в підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 150 гривень, наявна квитанція до прибуткового касового ордера, яка належним чином не оформлена, оскільки не містить печатки, то дані судові витрати не підлягають стягненню з відповідача оскільки, вони належним чином не підтверджені. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору. На підставі вищевикладеного і

Outcome: partial