Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу (депозиту), мотивуючи свої вимоги тим, що 12 листопада 2014 року уклала договір строкового банківського вкладу №300131/131274/5-14 з відділенням №100 м.Мукачево Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на суму 18005,57 з відсотковою ставкою 13.10 % річних. Строк дії договору до 12 квітня 2015 року включно. Звернувшись на наступний день до представництва Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» позивач відповіді не отримала. Відповідно до п.6 Договору-заяви відповідач був зобов'язаний після закінчення строку, визначеного в п.1 Договору -заяви повернути вклад в порядку, строки та умовах передбачених положеннями п.5.2 Основних умов. Таким чином, станом на травень 2015 року відповідачем не було здійснено повернення депозиту, який становить 18005,57 доларів США, тому позивач з метою захисту його прав як споживача просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» суму банківського вкладу (депозиту). У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти постановлення рішення в заочному розгляді справи. Оскільки, представник відповідача в судове засідання не з'явився, тому зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та подане заперечення, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 12 листопада 2014 року між [PERSON] та відділенням №100 м.Мукачево Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» укладено договір строкового банківського вкладу «Пенсійний» №300131/131274/5-14 на суму 18005,57 доларів США з відсотковою ставкою 13.10 % річних. Строк дії договору до 12 квітня 2015 року включно. На виконання умов вказаного вище договору позивачем 12 листопада 2014 року було внесено на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 18005,57 доларів США, що 2 із 4 підтверджується меморіальним валютним ордером №25497. За місяць до закінченням терміну дії договору-заяви №300131/131274/5-14 позивач 11 березня 2015 року звернулася до банку з заявою про повернення суми депозиту, однак, відповіді не отримала. Крім того, станом на день розгляду справи відповідач кошти не повернув. Згідно частини 1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до частини 1 статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Частиною 2 вказаної вище статті встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Аналогічні положення щодо обов'язку банку видати вклад фізичній особі на її першу вимогу містить п. 33. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ від 03 грудня 2003 року №516, зареєстрованого в Мін'юсті України 29 грудня 2003 року за № 1256/8577. Таким чином, оскільки в укладеному між сторонами договорі визначено, що внесений позивачем вклад до Банку повертається на першу вимогу. Позивач звернулася із відповідною заявою до відповідача по повернення банківського вкладу, а тому у банку виник безумовний обов'язок відповідно до закону та договору видати (повернути) позивачеві суму вкладу та виплатити [PERSON] суму процентів, нараховану за умовами договору. Згідно частини 3 статті 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частиною 3 статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що в разі, коли у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається із вищенаведених умов укладеного між сторонами договору, банк зобов'язаний повернути вклад в дату закінчення строку розміщення. Проте, в порушення вимог статей 1060, 1068 ЦК України та умов договорів сума вкладу та сума процентів, нарахованих за фактичний термін користування сумами вкладів позивачеві до цього часу не повернуті, незважаючи на її звернення до банку із відповідними вимогами. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є 3 із 4 непорушним. У постанові Верховного Суду України № 6-39цс13 від 29 травня 2013 року викладена правова позиція, згідно з якою банк зобов`язаний повернути депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору, якщо вкладник звернувся із заявою про повернення вкладу. У разі порушення грошових зобов'язань банк має сплатити вкладнику проценти по банківському вкладу за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладником, а також 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання на підставі частини 2 статті 625 ЦК України. За таких обставин, зважаючи на зазначені приписи законодавства та умови договору, укладеного між позивачем та відповідачем, останнім протиправно невиконані обов'язки щодо повернення у строк вкладу (депозиту) та суми процентів, нарахованих за фактичний термін користування сумами вкладів. Відповідно до частини 3 статті 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п.1.6. «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого постановою Правління НБУ від 03 грудня 2003 року №516, Банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній валюті чи в національній валюті. З огляду на вказане вимога позивача щодо повернення суми вкладу за укладеним договором має бути виконана у валюті вкладу - доларах США, що не суперечить законодавству. Таким чином вимога позивача про повернення, тобто стягнення суми банківського вкладу в розмірі 18005,57 доларів США є підставною і підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 525-533, 610, 612, 617, 625, 629, 1058, 1060, 1068 ЦК України,

Outcome: approved