Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Пастирської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 30 листопада 2014 року помер [PERSON], який 7 листопада 2014 року склав заповіт на її ім'я на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Пастирське по провулку Гагаріна, 12. Після смерті [PERSON] вона у встановлений законом строк подала заяву 7 лютого 2015 року до Смілянської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, постановою державного нотаріуса від 15 жовтня 2015 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на будинок. Тому звернулася до суду з даною позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, оскільки позбавлена можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник Пастирської сільської ради Смілянського району Черкаської області в судове засідання не зявився, сільський голова надіслав до суду заяву в якій справу просить розглядати без участі представника Пастирської сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 57 ЦПК України визначено, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 64 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: у тому числі визнання права. 30 листопада 2014 року помер [PERSON], що пітверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 5 грудня 2014 року виконавчим комітетом Пастирської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с.6). 7 листопада 2014 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Пастирської сільської ради Смілянського району Черкаської області [PERSON], згідно якого належний йому житловий будинок №12 по провулку Гагаріна в с. Пастирське Смілянського району Черкаської області заповів [PERSON]П.(а.с.7). З технічного паспорта на будинок від 16 липня 2015 року вбачається спірний будинок з надвірним спорудами побудовані в період з 1968 по 1992 рік(а.с.10, 14). Постановою державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори Черкаської області від 15 жовтня 2015 року відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок №12 по провулку Гагаріна в с.Пастирське Смілянського району Черкаської області(а.с.15). Із матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] звернулася до Смілянської державної нотаріальної контори Черкаської області із заявою про прийняття спадщини, своєчасно(а.с.35). З листа від 29 липня 2015 року №1014 о Смілянського відділку комунального підприємства «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» вбачається, станом на 1 січня 2013 року право власності на житловий будинок №12 по провулку Гагаріна в с. Пастирське не зареєстроване (а.с.41). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається відсутність державної реєстрації права власності на будинок №12 по провулку Гагаріна в с. Пастирське Смілянського району Черкаської області (а.с.49, 51). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особа яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обовязки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 392 ЦК Ураїни, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ст.186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої(головної) речі і повязана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», а саме п.3.1 державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 та зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за №157/6445(з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин в звязку із відмовою державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] на будинок №12 по провулку Гагаріна в с. Пастирське Смілянського району Черкаської області по причині відсутності правовстановлюючого документа на нього невизнане цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права, а саме права власності на головну річ, будинок №12 по провулку Гагаріна в с. Пастирське Смілянського району Черкаської області та його приналежність, надвірні споруди: прибудова під літерою «а», сарай під літерою «Б», погріб під будівлею під літерою «п/д», погріб із шийкою під будівлею під літерою «п/д ?», огорожа «№2», колодязь питний «№3». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved