Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасно сплачені аліменти у розмірі 14851,50, мотивуючи свої вимоги тим, що Южним міським судом Одеської області був виданий виконавчий лист по справі №2-523/11 від 25.08.2011про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , щомісячно починаючи з 15.08.2011 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Даний виконавчий лист перебуває на виконанні в Южненському МВ ДВС Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вищезазначений виконавчий лист не виконується, заборгованість по сплаті аліментів становить 14 851,50 грн. Відповідно ст. 196 СК України разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати, але не більше 100 відсотків заборгованості. Сума пені на несплачену суму аліментів складає 14851,50 грн. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 19.01.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 12.03.2021 позивач надала суду уточнену позовну заяву, згідно якої збільшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 14993,53 грн. 02.04.2021 до суду від відповідача надійшли заперечення на позов, згідно яких він ні в якому разі не ухилявся, як вважає позивачка, від сплати аліментів на дочку. 24.02.2020 він був звільнений з посади машиніста насосних установок за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпК України наказ № 25-к від 24.02.2020 з ТОВ « Термінала Кепітал Інвест». 02.03.2020 його призначено на посаду слюсаря-сантехніка Новобілярського НВК ЗОШ І-ІІ ст -ДНЗ» наказ № 03- К від 25.02.2020 по НВК, 04.05.2020 звільнений за власним бажанням. 22.06.2020 прийнятий водієм автотранспортних засобів (вантажні самоскиди) автобази. Поки він переводився на другу роботу виникла заборгованість по аліментам, оскільки в Лиманський район виконавчий лист по аліментам йшов 3 місяця. Після того як він перейшов працювати в МТП «Южний» 22.06.2020 тільки прийшов виконавчий лист з Южненського міського віділлу державної виконавчої служби Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) до Лиманського віддулу ДВС. Ним неодноразово було направлено заяви до Южненського МВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), щоб не виникла заборгованість по аліментам з проханням подальшого перерахування аліментів. У зв`язку з чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 16.04.2021 витребувано у Южненського міського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію про конкретну дату погашення заборгованості по аліментам, яка утворилась у ВП № 28605599 за період з лютого 2020 року по вересень 2020 року. В судовому засіданні позивач уточнений позов підтримала в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів згідно наданого розрахунку. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність за наявними в справі матеріалами, позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить при винесенні рішення взяти до уваги наданий ним відзив на позов. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи на виконанні в Южненському МВ ДВС Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавчий лист №2-523/11, виданий Южним міським судом Одеської області 25.08.2011 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 15.08.2011 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , до її повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Южного міського суду Одеської області від 18.11.2020 [PERSON] позбавлений батьківських прав, відносно неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с.28-30). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 10.03.2021 розмір заборгованості по сплаті аліментів з [PERSON] станом на 01.03.2021 становить: 22381 грн. за період з 24.02.2020 по 30.09.2020, а з урахуванням погашеної заборгованості - 4667,07 грн. (а.с.40-41). Згідно відповіді Южненського МВ ДВС Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.04.2021 за період з жовтня 2020 по лютий 2021 з [PERSON] стягнуто 17 713,93 грн. заборгованості, яка утворилася за період з 24.02.2020 по 30.09.2020. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч.1 ст. 196 СК України. При цьому суд враховує правову позицію об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладену у постанові від 14.12.2020 № 661/905/19, відповідно до якої відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена уст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов`язується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження». За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Саме таку правову позицію 03 квітня 2019 року висловила Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц, при цьому зазначивши, що аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за сплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення слати аліментів. Період прострочення виплати аліментів склав: - за лютий 2020 з 01.03.2020 по 01.10.2020 (912,50 грн. х 214 днів х 1% = 1952,75 грн.); - за березень 2020 з 01.04.2020 по 01.10.2020 (732,77 грн. х 183 дні х 1% = 1340,96 грн.); - за квітень 2020 з 01.05.2020 по 01.10.2020 (590,50 грн. х 153 дні х 1% = 903,46 грн.); - за травень 2020 з 01.06.2020 по 01.10.2020 (730,58 грн. х 122 дня х 1% = 891,30 грн.), з 01.06.2020 по 01.11.2020 (3236,59 грн. х 153 дні х 1% = 4951,98 грн.), з 01.06.2020 по 01.12.2020 (1129,58 грн. х 183 дні х 1% = 2067,13 грн.); - за червень 2020 з 01.07.2020 по 01.12.2020 (4074,88 грн. х 153 дні х 1% = 6234,56 грн.); - за липень 2020 з 01.08.2020 по 01.12.2020 (1324,03 грн. х 122 дні х 1% = 1615,31 грн.), з 01.08.2020 по 01.01.2021 (2262,60 грн. х 153 дні х 1% = 3461,77 грн.) При цьому суд виходить з принципу диспозитивності та враховує право позивачки розраховувати і стягувати пеню по аліментам за період за який вона особисто бажає, в межах визначених чинним законодавством. Відповідачем розрахунок заборгованості по аліментах від 10.03.2021 не оскаржено, заперечень щодо наданого розрахунку пені суду не надано. Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення аліментних зобов`язань [PERSON] , перевищує 100 % заборгованості по аліментам, суд вважає за необхідне стягнути пеню в межах наявної заборгованості та з урахуванням позовних вимог, а саме стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 14993,53 грн. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не доведено, відповідно судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що заборгованість утворилася з незалежних від відповідача причин. У зв`язку з чим, відповідно до ст.196 СК України, позивачка має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Посилання [PERSON] , що заборгованість виникла поки він переводився на іншу роботу і виконавчий лист пересилався з одного органу ДВС до іншого, не виключає його вину, оскільки такі обставини не позбавляли боржника можливості сплачувати аліменти добровільно та в подальшому звернутись до відділу ДВС з відповідними заявами. Також суд критично ставиться до пояснень [PERSON] про те, що ним неодноразово було направлено заяви до Южненського міського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) щоб не виникала заборгованість з проханням подальшого перерахування аліментів, оскільки як вбачається з доданих копій заяв вони подані починаючи з 03.07.2020, тоді як заборгованість по аліментам виникла з лютого 2020 року. Заяви [PERSON] від 22.09.2020 та 22.02.2021 взагалі стосуються перерахунку заборгованості по аліментам. Крім того, у запереченні [PERSON] зазначаючи, що з нього відраховувались аліменти з червня 2020 по лютий 2021 посилається на довідку № 210 від 30.03.2021, однак зазначена довідка даних про утримання аліментів не містить (а.с.57). Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність особи, які спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення на користь стягувача визначеної суми аліментів. Таким чином, суд вважає, що бездіяльність відповідача призвела до виникнення заборгованості по аліментам. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасно сплачені аліменти необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 14993,53 грн. Відповідно до п.6 ч.3 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат і позовні вимоги позивача задоволені, то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved