Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису та просила видати обмежувальний припис щодо заборони [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] , з постраждалою особою [PERSON] строком на 6 місяців, оскільки [PERSON] систематично чиниться фізичне та психологічне насильство в сім`ї. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про його дату, час та місце, що підтверджується його особистою розпискою, яка міститься у матеріалах справи. Відповідно до ст. 350-5\~ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису; суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Вислухавши заявника [PERSON] , вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується повторним Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06.05.2016 року. Відповідно до\~довідки ОСББ\~«Хлібна-23»\~від 15.03.2019\~року №\~236,\~у квартирі\~ [ADDRESS] зареєстровано\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] . Крім того, як вбачається з Акту про тимчасове перебування від 01.03.2019 року, на момент обстеження у квартирі [ADDRESS] без реєстрації перебував [PERSON] . [PERSON] систематично чиниться фізичне та психологічне насильство в сім`ї. Так, як вбачається з програмного комплексу Д-3, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2019 року у справі № 127/18552/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 00 коп.; постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2017 року у справі № 127/7618/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за закінченням, на момент розгляду справи, строків, передбачених ст. 38 КУпАП України; вказані постанови набрали законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини вчинення [PERSON] домашнього насильства не підлягають доказуванню, оскільки вони встановлені постановами суду у справах про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили. Крім того, заявниця [PERSON] неодноразово зверталася до органів поліції щодо конфліктів з колишнім чоловіком [PERSON] та вчинення ним кримінальних правопорушень (11 звернень впродовж 2017-2019 років), що підтверджується повідомленням ВВП ГУНП у Вінницькій області від 26.02.2019 року № Л-457/200/01/2019. Відповідно до п.п. 3, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальний припис\~стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ст. 350-6\~ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні; у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відповідно до\~ст.\~26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству»,\~обмежувальним приписом\~визначаються один\~чи декілька\~таких заходів\~тимчасового обмеження\~прав кривдника\~або покладення\~на нього\~обов`язків:\~1)\~заборона перебувати\~в місці\~спільного проживання\~(перебування)\~з постраждалою\~особою; 2)\~усунення перешкод\~у користуванні\~майном,\~що є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності або\~особистою приватною\~власністю постраждалої\~особи; 3)\~обмеження спілкування\~з постраждалою\~дитиною; 4)\~заборона наближатися\~на визначену\~відстань до\~місця проживання\~(перебування),\~навчання,\~роботи,\~інших місць\~частого відвідування\~постраждалою особою; \~ \~ \~ \~5)\~заборона особисто\~і через\~третіх осіб\~розшукувати постраждалу\~особу,\~якщо вона\~за власним\~бажанням перебуває\~у місці,\~невідомому кривднику,\~переслідувати її\~та в\~будь-який\~спосіб спілкуватися\~з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 23 вересня 2019 року ВВП ГУНП у Вінницькій області було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] серії [NUMBER] із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою [PERSON] . Отже, суд доходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису, однак щодо заходів, які складатимуть його зміст, суд зазначає таке. Згідно з Свідоцтвом про право власності на житло від 27.04.1995 року, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів від 27.04.1995 року № 252, та Договором дарування частини квартири від 25.12.2003 року, посвідченим державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Терещенко В.В. за реєстровим № 5-3677, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності позивачеві [PERSON] (1/3 частка) та [PERSON] (2/3 часток). \~ \~ \~ \~ Таким чином, хоча суд і погоджується з тим, що відносно заявниці [PERSON] дійсно чиниться домашнє насильство з боку колишнього чоловіка [PERSON] , і її права захищені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», але застосувати заходи, пов`язані із порушенням конституційного права власності на нерухоме майно (житло) [PERSON] суд не уповноважений. Отже, єдиним заходом, передбаченим ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який може бути застосований у спірних правовідносинах, є заборона [PERSON] в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] , у тому числі: вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців, тому заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial