Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що 14.06.2014 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 53. Нормальні сімейні стосунки не склалися, останній рік не можуть як сімя проживати разом, виконувати сімейні обовязки, спокійно вирішувати навіть не складні проблеми. Неодноразові розмови з чоловіком не приводять до бажаного результату. Вважає, що збереження сімї і подальше спільне проживання неможливе. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та буде проживати разом з нею. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин [PERSON] добровільно матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини не надає. Просить вказаний шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини та аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох річного віку. Позивач надала до суду заяву в якій вказала , що позов підтримує, просила його задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України шлюб може бути розірваний, якщо суд дійде висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Як встановлено судом, 14.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 53, між [PERSON] та [PERSON], сторони по справі, був зареєстрований шлюб (а.с.5). На даний час шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Збереження шлюбу між ними не можливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 377880, виданого 18 вересня 2014 року вбачається, що у батьків [PERSON] та [PERSON]С.(сторони по справі) 11.09.2014 року народилася дочка [PERSON] (а.с.6). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що малолітня [PERSON] перебуває на утриманні позивача по справі. Як зазначено у ст. ст. 180 - 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. В даному випадку норми закону передбачають обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи те, що збереження шлюбу між сторонами по справі не можливе, відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини та малолітньої дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., оскільки позивач при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судових витрат. Крім того, позивач понесла витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., тому вони у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 84, 112,180-182, 191 СК України,

Outcome: approved