Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з їх спільними дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначивши їй порядок участі у вихованні з правом забирати дітей для відвідування її постійного місця проживання та реєстрації за адресою: [ADDRESS] на два тижні щомісяця з початку кожного календарного місяця. На обґрунтування вказала, що від шлюбу з відповідачем, який на даний час розірваний, вони мають спільних малолітніх дітей: синів [PERSON] та [PERSON] . За рішенням суду місце проживання дітей визначено з батьком [PERSON] . Останній постійно мешкає у м.Конотопі. Вона ж проживає у м.Києві, а коли приїздить на побачення з дітьми, то відповідач перешкоджає їй у цьому, забороняючи залишатися з дітьми на одинці і забирати їх до Києва, що і стало підставою звернення до суду. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив, що не заперечує спілкуванню матері з дітьми у визначені у висновку органу опіки та піклування дні та години. Разом з тим категорично проти, щоб позивач забирала дітей до м.Києва на два тижні кожного місяця, при цьому посилається на малолітній вік дітей, необхідність їх навчання та профілактичного лікування одного із них, а також психічне захворювання, яким страждає [PERSON] . Додав, що ніколи не перешкоджав матері бачитись з дітьми, але наполягав тільки в його присутності. Представник Служби у справі дітей Конотопської міської ради Петруша В.Ю., фактично пославшись на обставини зазначені відповідачем, пропонує визначити для позивача час і спосіб спілкування з дітьми запропонований у їх висновку. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази, приходить до висновку про часткове задоволення вимог виходячи із такого. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено і це не оспорюється сторонами, а тому з урахуванням приписів ст.82 ЦПК не підлягає доказуванню, що від шлюбу, який на даний час розірваний, сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За рішенням Конотопського міськрайонного суду від 20.12.2019 року, що набрало законної сили, місце проживання дітей визначено з батьком [PERSON] . Останній разом з дітьми мешкає в м.Конотоп, а позивач [PERSON] - в м.Києві. Згоди між батьками з приводу участі матері у вихованні дітей не досягнуто. За висновком від 24.01.2020 року №01-14/79 орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає за доцільне визначити порядок зустрічей матері з малолітніми дітьми кожної другої та четвертої суботи і неділі місяця з 15:00 до 18:00 години, за місцем проживання батька та в його присутності. При цьому висновок обгрунтовується малолітнім віком дітей; необхідності перебування сина [PERSON] через стан зору у спеціальній школі, де своєчасно отримувати лікування та здійснювати реабілітацію зорових функцій, що потребує постійного контролю з боку фахівців і внесення коректив для найближчого покращення загального стану здоров`я хлопчика; перебування [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра, у зв`язку з хронічним нервово-психіатричним захворюванням (а.с.23-25). Суд погоджуючись з наведеним висновком вважає необхідним зазначити таке. За ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, ч. 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно приписів ст.ст. 141, 151 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків, щодо дитини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до вимог частин 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Положеннями ч. 2 ст. 159 СК України визначено, що в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Матеріали справи містять докази на підтвердження малолітнього віку дітей для яких постійний переїзд з одного міста до іншого (з м.Конотоп до м.Києва) безсумнівно буде обтяжливим. Крім того, існує необхідність перебування сина [PERSON] через стан зору у спеціальній школі, де своєчасно отримувати лікування та здійснювати реабілітацію зорових функцій, що потребує постійного контролю з боку фахівців і внесення коректив для найближчого покращення загального стану здоров`я хлопчика, а тому переривання навчання та лікування на два тижні про що просить позивач, негативно впливатиме на дитину. Також підтверджений хворобливий стан позивача внаслідок психічного захворювання, що безумовно може становити загрозу дітям під час спілкування за відсутності батька. З огляду на викладене саме запропонований органом опіки та піклування спосіб та порядок участі матері у вихованні дітей буде відповідати інтересам та безпеки останніх і жодним чином не порушуватиме право позивача.

Outcome: partial