Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В позовній заяві вказує, що вона та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Позивач з [PERSON] перебуває у шлюбі . У січня 2015 року відповідач залишив квартиру, та з цього часу в ній не мешкає. Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. В судове засідання представник третьої особи не зявилася, причини неявки суду не повідомила. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло №2375, виданого згідно з розпорядженням Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради від 29.11.2006 року, та договору дарування від 13.08.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] позивач є співвласником квартири, яка знаходиться за адресою : 69000 , [ADDRESS]. Згідно довідки АДБ УДМС України в Запорізькій області від 29.06.2016 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 321 ЦК України закріплено непорушність права власності в тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Таке саме положення закріплено у ст. 150 Житлового кодексу України. Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Згідно рішення суду Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10.11.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно акту ОСББ „ПР.Соборний від 21.02.2017 року відповідач [PERSON] з 2015 року по сьогоднішній день не мешкає за адресою [ADDRESS]. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив, право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved