Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що син [PERSON] постійно проживає із матір'ю, перебуває винятково на її утриманні. [PERSON] (батько дитини) не проживає в Україні, не відвідує сина, не цікавиться його долею, не приймає участі у його вихованні, не надає кошти на його утримання, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. У судовому засіданні позивач [PERSON] надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, не подав письмових заперечень щодо предмета спору. А тому, відповідно до ст.224 ЦПК України, проводиться заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Третя особа орган опіки та піклування Золочівської районної державної адміністрації Львівської області Рибка А. М. відносно задоволення позову не заперечив. Суд, заслухавши сторони та показанні свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 150 СК Українибатьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно достатті 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що відповідач участь у вихованні та утриманні сина [PERSON] не бере , його місце знаходження їм не відоме. Згідно висновку комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини від 29 січня 2016 року №1 вирішено визнати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Із довідки №152 від 11.11.2015 року, виданої [PERSON] Золочівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №3, батько [PERSON], [INFO] участі у навчально-виховному процесі сина не бере. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом також приймається до уваги факт неучасті відповідача у судовому процесі та відсутність заперечень на предмет спору. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги слід задоволити.

Outcome: approved