Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду, посилаючись на те, що 20 грудня 2014 року відкрилась спадщина після її рідного брата [PERSON]. Вона є спадкоємцем за законом. Однак спадкодавець склав заповіт, яким усе майно переходить до відповідачки. Заповіт не є дійсним, оскільки заповідач його не складав. Його руки не тремтіли, заповіт сфальшований відповідачкою, нотаріусом та свідком [PERSON] Позивачка спадкоємиця другої черги за законом. Спадкоємець першої черги за законом [PERSON] бажає укласти правочин про зміну черговості на її користь. Відповідач [PERSON] просить суд залишити позов без задоволення. Заперечуючи твердить, що інтереси позивачки, у розумінні ст. 3 ЦПК України не порушені. Її судження про недійсність заповіту не ґрунтуються на законі та фактичних обставинах справи. Повідомлена належним чином [PERSON] на судові слухання не зявлялася. Приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу [PERSON] пояснила, що заповіт відбувся відповідно до ст. 207, 1247 ЦК України з додержанням вимог ст. 203 ЦК України. Підстав для задоволення позову не вбачає. Свідок [PERSON] пояснила, що заповідач мав намір залишити майно [PERSON]. Але за два дні до смерті склав заповіт на імя [PERSON]. Це викликає обґрунтовані сумніви у тому, що волевиявлення учасника правочину було вільним і відповідало його внутрішній волі. Свідок [PERSON] пояснила, що 17.12.2014 року її попросили за дорученням [PERSON] підписати текст заповіту. 17.12.2014 року він не зміг підписати текст правочину особисто через тремтіння рук. Заповіт відбувся 18.12.2014 року. Він був зачитаний заповідачу вголос і той ясно виразився, що залишає майно [PERSON]. Свідок [PERSON] 17.12.2014 року привозив нотаріуса додому до заповідача, який був слабким. Він не зміг поставити підпис, в нього тремтіли руки. Тому нотаріус приїздив повторно. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд прийшов до висновку про відмову в позові, через його необґрунтованість, виходячи з наступного. Спадщина відкрилась 20 грудня 2014 року. (а.с. 5) З не спростованих пояснень відповідачки, нотаріуса, показань свідків [PERSON], [PERSON], копії бланку заповіту, що не відбувся. (а.с. 76) встановлено, що заповіт складався 17.12.2014 року та 18.12.2014 року. В момент посвідчення заповіту були присутніми [PERSON], нотаріус [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Судом не допитувалися не очевидці. З неспростованих показань свідків [PERSON], [PERSON] суд встановив, що заповідач не міг особисто підписати заповіт. Внаслідок цього були застосовані правила ст. 1247 ЦК України, ст. 207 ЦК України за якими якщо особа не може особисто підписати заповіт, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. З матеріалів справи видно, що ці вимоги дотримані належним чином. Посилання представника позивача під час судового розгляду на можливе існування якихось письмових доказів в одного з заявлених свідків не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 131 ЦПК України докази, подані після початку розгляду справи по суті не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. Посилання представника позивача на те, що свідки не памятають в чому були одягнені присутні, інші деталі не заслуговують на увагу у звязку зі значним проміжком часу події. Посилання на допущену технічну помилку «підписано заповідачем» не впливає на встановлені фактичні обставини справи і не спростовує дійсної волі заповідача. В силу ст. 1 закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Суд вважає, що звинувачення нотаріуса у фальшуванні, мають підтверджуватися результатами ретельного розслідування, яких матеріали справи не містять. В цій частині показання позивачки відхиляються. Учасники процесу визнали, що спадкоємцем першої черги після [PERSON] є [PERSON]. Позивачка пояснила, що [PERSON] має намір укласти з нею угоду зміну черговості спадкоємців. Це твердження не обґрунтовано матеріалами справи. Напротивагу йому аркуш справи 26 містить заяву [PERSON] від 31 січня 2015 року в якій вона приймає спадщину й зазначає, що інших спадкоємців за законом немає. У сукупності, ці обставини породжують обґрунтований сумнів в тому, що інтереси позивачки у розумінні ст. 3 ЦПК України порушені. Встановлені фактичні обставини справи слугують підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Понесені відповідачкою судові витрати підлягають стягненню з позивача. Витрати понесені позивачкою не відшкодовуються. Потреби в заходах забезпечення позову немає.

Outcome: approved