Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ямпільської міської ради Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку. Вказала, що [INFO] в м.Ямполі Вінницької області померла [PERSON] , яка за життя 29 вересня 2005 року склала заповіт, в якому житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] заповіла їй. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.11.2019 за нею визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом. Однак, у зв`язку із втратою оригіналу державного акту на земельну ділянку, за життя [PERSON] не зробила заповіту на земельну ділянку, площею 0,0629 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 0525610100:01:011:0020, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, на якій саме і розташований житловий будинок з надвірними будівлями, власником якого є позивач. З метою реалізації свого права на вказану земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями, власником якого вона є, позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,0629 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 0525610100:01:011:0020, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, вх.№2643 від 28.04.2020, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача Ямпільської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та не з`явився в судове засідання, не повідомив суд про причини своєї неявки, тому суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Заяви, клопотання: заяви позивача про розгляд справи без її участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.11.2019, справа 153/880/19, встановлено, що за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом (а.с.9-10). Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №198337276 від 30.01.2020 та копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих по [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.11, 12-13). Із копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, №НВ-0508436542018 від 06.06.2018 та копії державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ВН №146125 від 28.03.2006 встановлено, що власником земельної ділянки, площею 0,0629 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 0525610100:01:011:0020, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд є [PERSON] (а.с.14-17). Із копії заповіту від 29.09.2005 встановлено, що [PERSON] заповіла [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] (а.с.18). Із копії висновку про оціночну вартість земельної ділянки, площею 0,0629 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 0525610100:01:011:0020, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, становить 14932 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот тридцять дві) гривні (а.с.19). Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України. Відповідно до ст.4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виник спір щодо невизнаного права власності позивача на земельну ділянку, площею 0,0629 га, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 0525610100:01:011:0020, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями, власником якого є позивач. Судом встановлено, і вказана обставина підтверджена дослідженими письмовими доказами, що за позивачем відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.11.2019, справа 153/880/19, визнано право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч.1 ст.188 ЦК України якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Відповідно до ч.3 ст.373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відповідно до ч.3 ст.79 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого та введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, споруди - це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт. Будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устатковання, тварин, рослин, а також предметів. Відповідно до ст.30 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Фізично земельна ділянка і будинок ідентифікуються як окремі речі, які в сукупності є однією річчю, оскільки будинок неможливо використовувати без земельної ділянки і навпаки - земельна ділянка втрачає своє функціональне призначення при зміні (знищенні) того чи іншого об`єкта нерухомості, розміщеного на ній. Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи вказані обставини, у позивача виникло право власності на вказану земельну ділянку, оскільки позивач набула право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований на вказаній земельній ділянці по [ADDRESS] , кадастровий номер 0525610100:01:011:0020, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка перебувала у власності спадкодавця [PERSON] . Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права власності. Вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та оцінюючи усі докази у їх сукупності, беручи до уваги доводи позивача щодо способу відновлення її прав на земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 0525610100:01:011:0020, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає поновленню шляхом визнання за ним права власності на вказану земельну ділянку. Суд вважає вказаний спосіб захисту прав позивача обґрунтованим у цьому спорі, оскільки позивач не має можливості в інший спосіб захистити своє порушене право. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача не вбачається.

Outcome: approved