Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якому зазначила, що 19.11.2004 року між ними був зареєстрований шлюб. Сторони мають спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] .. З 2019 року шлюбні відносини між ними припинені через від`їзд відповідача. Позивач просить розірвати шлюб, оскільки вважає, що шлюб носить формальний характер та подальше сумісне проживання суперечитиме їхнім спільним інтересам. Примирення не бажає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Енергодарського міського суду від 28.02.2020 року, по справі відкрито загальне позовне провадження, та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не з`явились. Позивач [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.20). Відповідач [PERSON] також надав письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглянути без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с.21). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, у в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. В судовому засідання встановлено, що між сторонами 19 листопада 2004 року зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції м. Севастополя, про що зроблений актовий запис № 239 (а.с.4). Сторони мають спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Позивач бажає розірвати шлюб з відповідачем, тому звернулася до суду з позовом, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, про що надав відповідну письмову заяву, а отже сторони примирення не бажають, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як вказує ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України та ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що відповідач визнав позов та визнання позову є безумовним, та не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з урахуванням того, що сім`я сторін остаточно розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, сторони примирення не бажають, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню та суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved