Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] померла її баба по лінії матері [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй майновий пай члена колишнього КСП «Україна». Спадщину після смерті [PERSON] прийняла, але не оформила у встановленому законом порядку, її дочка (мати позивача) [PERSON] , яка померла [INFO] . Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на майновий пай, який належав [PERSON] [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на майновий пай у розмірі 2 651 грн., який належав [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розгляд справи проводити без їх участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» у розмірі у розмірі 3 030 грн., відсоток у пайовому фонді КСП 0,169. При житті на ім`я [PERSON] було видано майновий сертифікат № 6609, що підтверджується довідкою Мринської сільської ради № 1177/03-04 від 16 жовтня 2018 року (а.с. 18), випискою з протоколу № 3 зборів уповноважених членів КСП «Україна» від 26 лютого 2000 року (а.с. 22), копією відомості нарахування індивідуальних майнових паїв членів КСП «Україна» (а.с. 23-25) та копією журналу обліку свідоцтв про право на майновий пай реорганізованого КСП «Україна» (а.с. 26-30). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що у разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, спадкові відносини після смерті [PERSON] регулюються ЦК України. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 45; 51; 53; 56; 57). Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Разом із нею була зареєстрована та проживала її дочка [PERSON] , що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, та матеріалами справи (а.с. 12; 13; 19). Таким чином, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , успадкувала після її смерті майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Україна». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, за заявою якої Другою чернігівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 628/2018, що підтверджується копією відповідної спадкової справи (а.с. 46-51). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», який належав [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що зборами колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» від 17 листопада 2007 року було затверджено нові розміри паїв членів КСП та список осіб, які є їх власниками, що підтверджується копіями відповідного протоколу та списку (а.с. 28-30). З матеріалів справи вбачається, що 6 липня 2018 року відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 17 листопада 2007 року, на ім`я [PERSON] взамін раніше отриманого було видано нове свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» серії ЧННВ № 10452, яким визначено частку [PERSON] із загальної вартості майна пайового фонду підприємства, яка становить 2 651 грн. або 0,17 відсотків, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 21). У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майновий пай члена КСП «Україна», який належав [PERSON] , у зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП серії ЧННВ № 10452 виготовлене у порушення вимоги ст. 25 ЦК України, а саме видане на ім`я [PERSON] після її смерті, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 4797/02-31 від 21 грудня 2018 року (а.с. 16). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved