Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів та просить стягнути з відповідача на її користь ? частину коштів внесених нею ВАТ «Ерсте Банк» на погашення кредиту в період з 1 квітня 2009 року по 26 березня 2012 року в розмірі 33315,36 доларів США, що становить 266189 гривень 73 копійки; стягнути з відповідача на її користь ? частину коштів внесених нею акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк» на погашення кредиту в розмірі 15564 доларів США, що становить 124356, 36 грн та стягнути з відповідача на її користь 174225 гривень половину вартості квартири №32 по вул.. Гагаріна 1 в м. Хмельницькому та 331100 половини вартості майна, вказавши, що 26 листопада 1994 року вона з відповідачем уклала шлюб. 12 травня 2010 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. 12 листопада 2010 року між ними було укладено договір про поділ майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстровим номером 2755, що земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Хмельницький вул.. Гунашевського 29 та квартири №20 по вул.. Грушевського 85 в м. Хмельницькому. Під час шлюбу ними було також придбане, але не поділене майно: квартира [ADDRESS], вартістю 348450 гривень, що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченим 22.09.2006 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстровим номером 5030; майно згідно списку на суму 662200 гривень; крім того 8 квітня 2008 року за кредитним договором №014/1721/2/13169 вона отримала у ВАТ «Ерсте Банк» кредит в сумі 80000 доларів США, зі сплатою 12 % річних на придбання трьохкімнатної квартири, що в [ADDRESS]. ціною 523759 гривень. Кошти було отримано і витрачено в інтересах сім»ї за цільовим призначенням для придбання квартири [ADDRESS]. Крім того 6 квітня 2007 року за договором про надання споживчого кредиту №11138987000 вона отримала в акціонерному інноваційному банку «УкрСиббанк» кредит в сумі 31128 доларів США на придбання автомобіля MERCEDES-BENZ, А-170, 2007 року. Кошти було отримано та витрачено в інтересах сім»ї. Ухвалою Хмельницького міськраонного суду від 3 квітня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про виділення у власність [PERSON] автомобіля Мерседес Бенц А-170 2007 року, реєстраційний номер [NUMBER]; стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] ? частину коштів внесених Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк» на погашення кредиту в розмірі 15564 доларів США; стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] ? частину коштів внесених ВАТ «Ерсте Банк» на погашення кредиту в період з 1 квітня 29009 року по 26 березня 2012 року в розмірі 33315,36 доларів США залишено без розгляду, відповідно до поданої заяви. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ? частину вартості квартири [ADDRESS] в м. Хмельницькому в розмірі 382648 гривень та виділення у власність [PERSON] квартири в цілому. Відповідач [PERSON] В судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що він не має коштів в розмірі 382648 гривень для сплати на користь [PERSON] вартості половини житлова, вказані кошти він не вносив та не буде вносити на депозитний рахунок суду, не бажає викупити у позивача її частку у праві власності на квартиру. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 26 листопада 1994 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. 12 травня 2010 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про розірвання шлюбу та не заперечується сторонами. Під час шлюбу ними було також придбане, але не поділене майно: квартира [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 60, 69, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз»яснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї. Судом встановлено, що [PERSON] кошти на депозитний рахунок суду не вносилися, він не спроможний фінансово здійснити виплату такої компенсації, а тому відсутність у нього коштів може призвести до примусового виконання рішення суду шляхом продажу квартири і відповідно позбавлення відповідача житла та права власності на дане житло, що є порушенням ст. 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини та Конституції України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed