Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. У позовній заяві, поданій у новій редакції на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, викладено наступну позицію. З 24.11.2007 вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2017 було розірвано. Від даного шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . З часу народження дитина постійно проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. В березні 2016 року відповідач поїхав до Ізраїлю на роботу, та з того часу жодного разу не бачив своєї дитини. Спілкування між батьком та дитиною повністю відсутнє. Але не зважаючи на це, постійно знаходить приводи аби нашкодити нормальному розвитку своєї дитини, а саме йдеться про виїзд дитини за кордон з метою відпочинку та оздоровлення. До теперішнього часу вони із відповідачем не дійшли згоди щодо проживання дитини, оскільки він постійно ігнорує їх ід дитиною. На даний час дитина проживає разом із нею, а тому вважає що в інтересах дитини вона має проживати саме із матір`ю. позивачка має постійну роботу, робочий день триває з 8-15 год до 17-00 год, а тому вона має час займатися вихованням дитини. В той час відповідач перебуває за кордоном, постійно проживає в Ізраїлі, вихованням дитини не займається, не спілкується із нею. Таким чином проживання дитини разом із матір`ю відповідає інтересам дитини, а тому просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , із нею - матір`ю [PERSON] (а.с. 25-26). 28.05.2019 представником відповідача - адвокатом Галіциною В.В. подано відзив на позовну заяву (а.с. 62-65), відповідно до якого зазначає, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду, оскільки фактично спір між ним та позивачкою щодо визначення місця проживання дитини відсутній. 10.06.2019 позивачкою [PERSON] подано відповідь на відзив (а.с. 95-96) в якому зазначено, що спір між ним все ж таки існує, вона не може вчасно отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон. Такий дозвіл, якщо і надає відповідач, то із значним запізненням, коли він уже не потрібен. 14.06.2020 представником відповідача - адвокатом Галіциною В.В. подано заперечення на відповідь на відзив в якому він просив закрити провадження у справі через те, що відсутній предмет спору (а.с. 104-105). 09.10.2019 позивачкою [PERSON] подано письмові пояснення на заперечення відповідача, в яких вона вказує, що спір між ними існує, а тому закриття провадження у справі є неможливим (а.с. 125-127). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2019 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, визначено недоліки позову, порядок та строк їх усунення (а.с. 18). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2019 цивільну справу за позовом [PERSON] передано за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області (а.с. 39). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.04.2019 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 48-49). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03.06.2019 відповідачу [PERSON] поновлено строк на подання відзиву на позовну заяву (а.с. 86). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.06.2019 задоволено клопотання представника третьої особи про витребування доказу - висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради (а.с. 90). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.06.2019 виправлено описку в ухвалі Вінницького районного суду Вінницької області від 03.04.2020 (а.с.91-92). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.06.2019 виправлено описку в ухвалі Вінницького районного суду Вінницької області від 03.06.2020 (а.с.93). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.12.2019 закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті (а.с. 142). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 08.01.2020 провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за відсутності предмета спору (а.с. 145-146). Постановою Вінницького апеляційного суду від 26.02.2020 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 08.01.2020 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 178-180). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.03.2020 цивільну справу за позовом [PERSON] прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання (а.с. 184). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.05.2020 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 205). В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у її відсутність. Судові витрати просила залишити за нею (а.с. 210). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Остапець Н.М. в судове засідання також не з`явилася, подала письмову заяву, в просила справу розглянути у її відсутність, висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 27.06.2019 підтримує (а.с. 211). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, представника третьої особи відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України, враховуючи що вони скористалися своїми процесуальними правами. Заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомленлявся про час, дату та місце його проведення, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 27). З довідки №542 від 30.10.2008 (а.с. 28) вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] навчається у КЗ «Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія №30 ім. Тараса Шевченка Вінницької міської ради». За період з березня 2016 року по сьогоднішній день батьківські збори відвідує її мати - [PERSON] . Батько дитини [PERSON] протягом навчання дитини у 3-5 класах не відвідував батьківські збори, навчанням дитини не цікавився. Згідно довідки МКП «УК «Замостя» №381 від 24.01.2019 (а.с. 32) в квартирі по [ADDRESS] проживають постійно [PERSON] - власник, та її дочка [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 33). Позивачка [PERSON] працює головним бухгалтером ТОВ «КЕДР-ВІТАЛ», щ в м. Вінниці по вул. Гонти, 96 (а.с. 34). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 22.05.2019 в будинку по [ADDRESS] (а.с. 68) вбачається, що в даному будинку проживають батьки відповідача - [PERSON] та [PERSON] . З їх слів [PERSON] на час обстеження перебуває на роботі в державі Ізраїль. Під час перебування в державі Ізраїль відповідачем [PERSON] було надано нотаріальну заяву від 12.05.2019 до компетентних органів за місцем вимоги про те, що він надає згоду на виїзд дитини [PERSON] , [INFO] , в період з 01.06.2019 по 31.07.2019 включно з метою відпочинку до Болгарії (а.с.70-75). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради №01-00-011-32417 від 27.06.2019 (а.с. 117-119) доцільно визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , з матір`ю [PERSON] . Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд, згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З матеріалів справи убачається про існування між колишнім подружжям стійкого особистого конфлікту, проте не вбачається конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, відповідач у поданому його представником до суду відзиві на позовну заяву зазначав про відсутність існування спору щодо визначення місця проживання дитини, яке суд розцінює як визнання позову, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачкою [PERSON] відповідно до поданої нею заяви (а.с.210).

Outcome: approved