Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позову вказала, що працювала паспортистом Комунального підприємства «Житлово - експлуатаційна контора № 1». Наказом № 51 від 22.10.2014 року її було повідомлено про звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку зі скороченням штату працівників ЖЕК № 1. Наказом № 119-к від 17.12.2014 року її звільнено з займаної посади з 22 грудня 2014 року за скороченням штату з виплатою компенсації за невикористану щорічну відпустку в кількості 40 календарних днів. Вказала, що станом на 21.01.2015 року ЖЕК № 1 не виплачено їй заробітну плату за грудень 2014 року, компенсацію за невикористану відпустку у кількості 40 календарних днів та вихідну допомогу. Крім того, відповідач відмовився надати їй довідку про суму грошових коштів, які підлягають виплаті. Загальна сума належних їй невиплачених коштів, за усним повідомленням головного бухгалтера, становить 2487,75 грн. з яких: заробітна плата за грудень 2014 року -790,38 грн.; вихідна допомога, відповідно до ст. 44 КЗпП України у розмірі середньомісячного заробітку - 815,20 грн.; компенсацію за невикористану відпустку у кількості 40 календарних днів - 1456,09 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату за грудень 2014 року в розмірі 790,38 грн., вихідну допомогу при звільненні 815, 20 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1456,09 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 815,20 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.05.2015 року замінено первісного відповідача у справі комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №1» Кіровоградської міської ради на належного відповідача - «Житлово-експлуатаційну контору №1» Управління житлово-комунального господарства міськвиконкому. Позивач в судове засідання надала заяву про зменшення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 22.12.2014 року по 25.03.2015 року. Зменшені позовні вимоги просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 20.06.1980 року працювала паспортистом Комунального підприємства «Житлово - експлуатаційна конторі № 1», що підтверджується трудовою книжкою (а.с. 61-63). Наказом ЖЕК № 1 від 22.10.2014 року № 51 [PERSON] було повідомлено про звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку зі скороченням штату працівників ЖЕК № 1 (а.с.4). Згідно наказу (розпорядження) № 119-к від 17.12.2014 року, виданого Житлово -експлуатаційною конторою № 1 [PERSON] була звільнена 22.12.2014 року з посади паспортиста у зв'язку із скороченням штату працівників - п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с.6) Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Встановлено, що Житлово - експлуатаційною конторою № 1 виплачено 25.03.2015 року заборгованість [PERSON] по заробітній платі в розмірі 2487,75 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку № [NUMBER] (а.с.49). Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток вираховується відповідно до Порядку обчислення середнього заробітку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року. З огляду на те, що позивач була звільнена 22.12.2014 року, час затримки розрахунку з 22.12.2014 року по 25.03.2015 року становить 66 робочих днів. Згідно довідки ЖЕК «1 Управління ЖКГ міськвиконкому № 2 загальна сума доходу [PERSON] за період з 01 жовтня 2014 року по 30 листопада 2014 року становить 1630,40 грн. Розмір її середньоденної заробітної плати становить 62,71 грн. (а.с.73) Таким чином, відповідач має сплатити [PERSON] середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 22.12.2014 року по 25.03.2015 року включно, що загалом становить 4138,86 грн. (62,71 х 66 днів). Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 4138,86 грн. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved