Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що 15.12.2014 року в с. Степанівка Вінницького району померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с. Степанівка, провулок Польовий,2 Вінницького району Вінницької області; - земельну ділянку площею 2,3197 га, що розташована на території Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520687600:01:005:0043, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №050473 від 27.06.2003 року, виданого на імя [PERSON] та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. За свого життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було б і з чого б воно не складалося заповіла своїй дочці [PERSON]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] та треті особи (брати) [PERSON], [PERSON] Чоловік спадкодавці (батько позивачки) [PERSON] помер 10.06.2001 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла лише [PERSON], так як позивачка в шестимісячний строк з дня смерті матері звернулася до Вінницької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і відповідно в держнотконторі було заведено спадкову справу №240/2015. Інші спадкоємці (брати позивачки) спадщину не прийняли і на неї не претендують. Однак оформити спадщину в державній нотаріальній конторі на житловий будинок та земельну ділянку позивачка не може, так як відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку. Так, на житловий будинок спадкодавець за життя не отримувала свідоцтво про право власності, а державний акт на земельну ділянку був втрачений. Крім того, в свідоцтві про народження [PERSON] позивачки ПІБ матері зазначено як «Ребрій Анна Денисівна», а згідно свідоцтва про смерть ПІБ спадкодавця [PERSON]». За таких обставин державний нотаріус Вінницької районної державної нотаріальної контори не може видати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом та позивачу рекомендовано звернутися до суду. В звязку з викладеним вище, позивач просить визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Змін та доповнень не має. Відповідач по справі, представник Степанівської сільської ради, в особі голови - не заперечують проти задоволення позовних вимог. Треті особи [PERSON] та [PERSON] також не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 грудня 2014 року померла спадкодавиця [PERSON] в с. Степанівка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 304997 від 16.12.2014 року (а.с.7). Чоловік померлої [PERSON] помер 10 червня 2001 року в с. Степанівка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 125329 від 11.06.2001 року (а.с.8). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою № 993 від 05.12.2016 року виданою виконавчим комітетом Степанівської сільської ради (а.с.21). За життя 25 лютого 2011 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала своїй дочці [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право. Даний заповіт був посвідчений 25 лютого 2011 року секретарем виконкому Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 14 (а.с.27). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с. Степанівка, провулок Польовий,2 Вінницького району Вінницької області (а.с.9-13); - земельну ділянку площею 2,3197 га, що розташована на території Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520687600:01:005:0043, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №050473 від 27.06.2003 року, виданого на імя [PERSON] та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.14,23-25). Також, судом встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] позивачки ПІБ матері зазначено як «Ребрій Анна Денисівна» (а.с.15), а згідно свідоцтва про смерть ПІБ спадкодавця [PERSON]» (а.с.7). Одночасно факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується довідкою № 992 від 05.12.2016 року виданою виконавчим комітетом Степанівської сільської ради, за якою вказано, що [PERSON], яка померла 15.12.2014 року є рідною мамою [PERSON] [INFO] (а.с.20). За таких обставин державний нотаріус Вінницької районної державної нотаріальної контори не може видати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом та позивачу рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується листом нотаріуса Вінницької державної районної нотаріальної контори за вих. № 668/02-17 від 10.04.2017 року (а.с.37). Відповідно до довідки № 994 від 05.12.2016 року виданої виконавчим комітетом Степанівської сільської ради, що [PERSON] проживала в [INFO] біля матері [PERSON], яка померла 15.12.2014 року, здійснювала догляд померлої та в подальшому поховання (а.с.16). Факт володіння житловим будинком, що знаходиться за адресою: с. Степанівка по пров. Польовому 2, Вінницького району Вінницької області померлої [PERSON] підтверджується довідкою № 995 від 05.12.2016 року та довідкою № 1046 від 19.12.2016 року, № 991 від 05.12.2016 року виданою виконавчим комітетом Степанівської сільської ради (а.с.17,18,19). Відповідно до листа КП «Вінницьке ООБТІ» за вих. № 937/2/01-5117 станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: с. Степанівка по пров. Польовому 2, Вінницького району Вінницької області не проводилася (а.с.39). Інших спадкоємців у спадкодавця не було. Заповіт не оспорювався. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути\~\~визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За нормами п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження, цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що [PERSON], яка померла 15.12.2014 року являється рідною мамою [PERSON], [INFO], а встановлення його факту має юридичне значення для заявника, то з метою забезпечення реалізації її прав, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне встановити факт про який просить заявник.\~\~\~\~ Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно\~ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та визнання за позивачем право власності, в порядку спадкування після смерті [PERSON] Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved