Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач вказує, що [INFO] року помер [PERSON], з яким вона була одружена з 13.02.1955 року. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на майно, яке належало спадкодавцеві та скадалося з житлового будинку по вулиці Чайковського, будинок 25 в місті Ізюмі Харківської області. У зв`язку з поганим самопочуттям [PERSON] не оформила спадщину. Просила позов задовольнити та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом. Як спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину від померлого чоловіка, зверталася із заявою до Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області щодо отримання свідоцтва на право на спадщину на житловий будинок, проте в оформленні права на спадщину їй було відмовлено. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити. Представник Ізюмської міської ради просить розглянути справу у її відсутність, заперечень на позов не надала. Перевіривши матеріали справи, судом було встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 13 лютого 1955 року [PERSON] та [PERSON]зареєстрували шлюб (а.с.8). Відділом ДРАЦС по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного упраління юстиції у Харківській області видано свідоцтво про смерть [PERSON], який помер [INFO] року.(а.с.19) Ізюмською державною нотаріальною конторою Харківської області повідомлено, що після смерті гр. [PERSON], який помер [INFO] року, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинокпо [ADDRESS] не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ на будинок.( а.с.18) Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року; законами України: від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право»; іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідно до ст.392 ЦПК України власник майна може пред`явити позов про визання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved