Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. Заявник зазначала, що [INFO] року в м. Бровари Київської області у віці 79 років помер чоловік її матері [PERSON], що посвідчується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №510 від 08.06.2017 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: кімнату у квартирі спільного заселення, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Заявниця проживала зі спадкодавцем однією сім'єю з 2002 року, а тому відповідно до ст. 1264 ЦК України відноситься до спадкоємців четвертої черги за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Спадкоємці першої і наступних черг відсутні, що посвідчується матеріалами спадкової справи №489/2017, відкритої за її заявою у Броварській міській державній нотаріальній конторі. Посилаючись на викладене, заявник просила суд встановити факт її проживання однією сім'єю з 2002 року по [INFO] року з [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року у місті Бровари Київської області. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні заяві, просили про її задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи Броварської міської ради Київської області не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду пояснення по справі, в яких просили про розгляд справи у відсутність представника та покладалися на розсуд суду. Судом встановлено, що [INFO] року в м. Бровари Київської області у віці 79 років помер вітчим заявниці - [PERSON], що посвідчується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №510 від 08.06.2017 р. (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: кімнату у квартирі спільного заселення, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Спадкодавець [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з матір'ю заявниці [PERSON] з 27 грудня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис №512 (а.с.9). 28 грудня 1989 року заявниця [PERSON]. уклала шлюб з [PERSON], який було розірвано у 2002 році, що посвідчується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 04 березня 2002 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №69 (а.с.11,15). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №342 від 19 квітня 2017 року, 18 квітня 2017 року померла матір заявниці [PERSON] (а.с.8). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявниця [PERSON] після розлучення з чоловіком повернулася разом з дітьми проживати до своєї матері та її чоловіка, проживала зі спадкодавцем до його смерті. На підставі рішення виконкому Броварської міської ради від 13.03.2007 р. за №122 [PERSON] було видано ордер на заселення кімнати площею 13,4 кв.м. у квартирі спільного заселення №35/2 за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Вищевказана квартира належала померлому [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06 вересня 2007 року (а.с.20). За заповітом від 14 грудня 2016 року, посвідченим державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Журавською В.В. і зареєстрованим у реєстрі за №1-2596, [PERSON] все своє майно заповів своїй дружині, матері заявниці [PERSON] (а.с.24), але остання померла раніше свого чоловіка. Після смерті матері заявниці спадкодавець тяжко хворів і перебував на лікуванні у Броварській ЦРЛ. 24 травня 2017 року [PERSON] виписали з лікарні. Для його транспортування з лікарні додому заявниця [PERSON] замовляла та оплачували послуги автомобіля швидкої допомоги (а.с.17), а [INFO] року він помер. Свідоцтво про поховання, видане Спеціалізованим комунальним підприємством «Броварська ритуальна служба» 08 червня 2017 року засвідчує, що заявниця [PERSON] здійснила поховання [PERSON] на кладовищі, що розташоване у [ADDRESS] (а.с.18). За заявою [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у Броварській міській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №489/2017, проте постановою державного нотаріуса Журавської В.В. від 07 грудня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що факт проживання однією сім'єю разом зі спадкодавцем має бути встановлений рішенням суду (а.с.23). Згідно матеріалів спадкової справи №489/2017 до майна померлого [INFO] року [PERSON], інших спадкоємців після його смерті, крім заявниці [PERSON], немає. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. За статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в своїй Постанові від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.21) до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без реєстрації шлюбу, але таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права і обов'язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявниця [PERSON] проживала однією сім'єю з 2002 року по [INFO] року з [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення вимог в повному обсязі.

Outcome: approved