Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , встановити над ним опіку та призначити йому опікуна [PERSON] . В заяві посилається на те, що [PERSON] , [INFO] є її сином, і з народження страждає на психічну патологію. Виховувався в спецшколі-інтернаті для розумово-відсталих дітей в м. Виноградів Закарпатської області. Перебуває на обліку в Хустському психонаркологічному відділенні Хустської районної поліклініки. Систематично лікується амбулаторно у лікаря-психіатра та лікаря-невропатолога. Визнаний інвалідом III групи з дитинства. До 19 травня 2019 року мав статус дитини-інваліда. Внаслідок розладу психічної діяльності її син потребує стороннього догляду, оскільки не може самостійно обслуговувати себе у побуті, не може адекватно керувати своїми діями, правильно оцінювати свої дії і критично оцінювати свою поведінку. До досягнення сином повноліття вона та її чоловік здійснювали функції представників [PERSON] як батьки, що є законними представниками неповнолітніх дітей. З досягненням повноліття син потребує встановлення над ним опіки з метою здійснення його прав, представництва його інтересів у суспільстві, організації його повсякденного життя та лікування. Розумова відсталість позбавляє його можливості адекватного мислення, він не може розсудливо вести свої справи. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені нею вимоги, просила суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Хустської міської ради - органу опіки і піклування в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява від представника заінтересованої особи про розгляд справи у його відсутності. В порядку ст. 211 ч. 2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності представника заінтересованої особи. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з дитинства, (а.с. 4). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 001876 від 18.06.2019 року [PERSON] взятий на облік в ПНВ Хустської РП з діагнозом: Помірна розумова відсталість. Хвороба [PERSON] . Систематично приймає амбулаторне лікування у психіатра, невропатолога. (а.с. 7, 8). З матеріалів справи слідує, що [PERSON] внаслідок психічної хвороби не може усвідомлювати наслідків своєї поведінки, керувати своїми діями, самостійно здійснювати догляд за собою, правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації. За таких обставин [PERSON] потребує опіки. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 145 від 07 листопада 2019 року [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки розумового недорозвитку у формі Легкої розумової відсталості на фоні хвороби Дауна, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За наявних обставин суд приходить висновку, що [PERSON] внаслідок стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому його слід визнати недієздатним. Враховуючи вищенаведене та виходячи із змісту ст. 60 ЦК України, суд вважає, що заявницю [PERSON] слід призначити опікуном над недієздатним [PERSON] .

Outcome: approved