Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження. В обґрунтування заяви зазначила, що вона 05 листопада 1991 року народила дитину (доньку) у Дніпропетровській центральній районній лікарні Дніпропетровської області. 07 листопада 2017 року звернувшись до Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою щодо проведення державної реєстрації народження своєї доньки, їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження доньки у звязку із пропущенням строку та не наданням заявником необхідних документів для відповідних реєстраційних дій. [PERSON] надала до суду письмову заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник Покровського міського відділу державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог ст.ст. 223, 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON], [INFO], народила дитину (доньку) 05 листопада 1991 року у Дніпропетровській центральній районній лікарні Дніпропетровської області, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №270 від 22.06.2017 року в якому вказано, що лікар (фельдшер, акушерка) [PERSON] підтверджує, що у [PERSON], яка проживає за адресою: Україна, Дніпропетровська область, с. Горянівське, вул. Трудова, 39, народилася 05.11.1991 року о 05 годині 55 хвилин дитина: дівчинка, вагою 2700 грамів. Для отримання свідоцтва про народження дитини заявник звернулася до Покровського міського відділу державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак у державній реєстрації народження дитини їй було відмовлено, бо заявником не надано необхідних документів для відповідних реєстраційних дій. Заявник у своїй заяві стверджує, що її донька не може надати необхідні документи для реєстрації, оскільки в неї відсутнє свідоцтво про народження та паспорту. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної [PERSON] України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до\~ч.ч.2,\~3\~ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Приписами п.1\~та п.7\~ч.1ст.315\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. Враховуючи наведене,

Outcome: approved