Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи це тим, що на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 78 від 16 квітня 1996 року їй був виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ № 0237735 із земель, які знаходились у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» на території Шекеринецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. [PERSON] вказує, що вказаний сертифікат вона втратила, що перешкоджає їй отримати земельну ділянку в натурі (на місцевості). Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнав. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п. 16 Перехідних положень Земельного Кодексу України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. \~386 Цивільного Кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Повноваження в галузі земельних відносин визначені у главах 2 та 3 Земельного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. [PERSON] набула право на земельну частку (пай) площею 2,02 умовно-кадастрових гектарів із земель, які знаходились у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» на території Шекеринецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, про що їй видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0237735 на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 78 від 16 квітня 1996 року, що підтверджується листами Відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі № 29-28-99.5-592/0/15-16 від 16 березня 2016 року та № 9-28-99.3-1208/0/15-16 від 31 травня 2016 року, які додані до матеріалів справи. Сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] серії ХМ № 0237735 був втрачений, що підтверджується поясненнями представника позивачки, відповідним оголошенням в газеті «Зоря Надгориння» № 7 (11081) за 18 лютого 2016 року, що підтверджується наявністю тексту оголошення у примірнику газети, копія якої додана до матеріалів справи. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі [PERSON] суду пояснив, що видати [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) повторно не виявляється можливим з обєктивних підстав. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що права [PERSON] підлягають захисту.

Outcome: approved