Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , в обгрунтування якої вказує, що останній є її рідним братом, проживає та зареєстрований у належному їй будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , починаючи з 2019 року систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї, її дітей, один з яких є неповнолітнім, а також матері, яка проживає у даному будинку. Зловживаючи алкоголем, [PERSON] вдається до різних форм насильства: фізичного та психологічного, псує в будинку речі та виносить їх з дому, кожного разу погрожує фізичною розправою. Через такі насильницькі дії [PERSON] у її сина [PERSON] виникли проблеми із здоров`ям, він перебуває в депресії. Заявниця вказує, що змушена була звертатися із скаргами та заявами на дії [PERSON] до правоохоронних органів. 13.05.2021 року останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, по двох фактах вчинення домашнього насильства, які мали місце 24.02.2021 року та 22.03.2021 року. На даний час [PERSON] перебуває на обліку Золочівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як постраждала внаслідок домашнього насильства з 06.03.2020 року. Однак, незважаючи на те, що її кривдника було притягнуто жо адміністративної відповідальності, він і надалі продовжує вчиняти домашнє насильство у вигляді погроз фізичного характеру, застосування фізичного насильства, залякування, приниження та образ нецензурними словами. Такі дії [PERSON] негативно впливають на її психологічне здоров`я, виконання нею своїх професійних обов`язків, оскільки вона працює вчителем в Словіцькому НВК. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав заяву про відкладення розгляду справи, долучивши виписку із медичної картки № 245, згідно якої [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні з 08.11.2021 року по 28.11.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Таким чином, враховуючи, що заінтересована особа [PERSON] 29.11.2021 року на лікуванні не перебувала, причини відкладення розгляду даної справи, суд вважає неповажними, а його неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , на підставі договору дарування від 16.10.2018 року, є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державоного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно копій свідоцтв про народження та копії свідоцтва про шлюб, заінтересована особа [PERSON] є рідним братом заявниці [PERSON] . Як вбачається з копії будинкової книги, у вищевказаному будинку зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №318 від 13.07.2021 року, у житловому будинку [ADDRESS] , зареєстровані та проживають [PERSON] , [INFO] , - власник будинку, [PERSON] , [INFO] , - син, [PERSON] , [INFO] , - мати, [PERSON] , [INFO] , - брат. З довідки №245 від 10.12.2020 року, [PERSON] перебуває на обліку в Золочівському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як постраждала, внаслідок домашнього насильства з 06.03.2020 року, кривдник [PERSON] (брат), [INFO] . Згідно постанови судді Золочівського районного суду Львівської області від 13.05.2021 року, [PERSON] , [INFO] , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, по фактах домашнього насильства відносно його сестри [PERSON] та його племінника [PERSON] , які мали місце 24.02.2021 року та 24.02.2021 року. Згідно листа відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області від 03.07.2021 року № К-11/аз/46/01/08-21, [PERSON] зверталася у відділення поліції по факту вчинення відносно неї домашнього насильства з боку її брата [PERSON] , [INFO] , 11.08.2021 року, 13.08.2020 року, 06.10.2020 року, 25.02.2021 року, 02.03.2021 року, 22.03.2021 року, 25.03.2021 року, 07.04.2021 року, 20.07.2021 року, 20.07.2021 року. Згідно постанови начальника СД Золочівського ВП ГУНП у Львівській області від 30.09.2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12020145210000047 від 13.08.2020 року, по факту вчинення кримінального проступку 03.08.2020 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Як вбачається із характеристики, виданої старостою Словітського старостинського округу Лемішкою О., [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання характеризується негативно, зокрема, на даний час не працює. Впродовж 2021 року від його рідної сестри [PERSON] неодноразово надходили скарги та заяви про систематичне вчинення ним щодо неї та інших членів сім`ї домашнього насильства та порушення ним правил співжиття. З ним проводилися бесіди громадського впливу, попереджено його про недопустимість домашнього насильства, однак, до позитивних результатів це не привело. Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 27 Конституції України регламентовано, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Згідно із ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Статтею 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції. Зі змісту ст.350-4 ЦПК України вбачається, що в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄКПЛ, а також права на життя згідно ст.2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 ЄКПЛ. Суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту, а саме: звернення до правоохоронних органів - не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, оцінивши усі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і тому підлягає задоволенню у спосіб, який просить заявник, а, відтак, суд приходить до висновку про видачу обмежувального припису, шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п.10 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду. Крім цього, згідно із ч.3 ст.350-5ЦПК України,судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved