Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути із [PERSON], уродженця с. Христофорівка Баштанського району Миколаївської області на її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти у тверді грошові сумі в розмірі 550 гривень кожній до досягнення ними повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка 18.01.2003 року уклала шлюб із відповідачем та проживала з ним до травня 2011 року. Від шлюбу у подружжя народилось троє дітей - дочка [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через постійні сварки, ревнощі та несумісні характери, а тому позивачка разом з дітьми переїхала жити до своєї матері в [ADDRESS]. Після того, як 27.08.2012 року шлюб між сторонами був розірваний судом, відповідач самоусунувся від утримання та виховання дітей, будь-якої матеріальної допомоги не надає, оскільки у нього нерегулярний мінливий дохід. Позивачка самотужки за свої кошти та з допомогою своїх батьків утримує дітей, і щомісяця несе витрати на їхнє забезпечення у розмірі 2500-300 гривень,що для неї непосильно. У зв'язку з цим [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. В підтримання позову [PERSON] пояснила, що у 2011 році після того, як шлюбні стосунки між нею та відповідачем розладились, вона забрала дітей і з [ADDRESS] переїхала жити до своєї матері у [ADDRESS]. 27.08.2012 року Віньковецьким районним судом їхній шлюб було розірвано. У травні 2013 року [PERSON] приїхав до неї, і вони знову стали спільно проживати, а у вересні 2013 року він повернувся додому у с. Христофорівка, та з того часу позивачка самостійно утримує дітей. Відповідач лише один раз надіслав посилкою колготки, флешки із записами музики, та дрібні речі для дочок (обруч, резинка для волосся). В даний час позивачка не працює, оскільки здійснює догляд за особою похилого віку -- [PERSON], за що отримує 13 грн. соціальної допомоги щомісячно. Державну соціальну допомогу на дітей вона оформити не може через відсутність рішення суду про стягнення аліментів із [PERSON], а тому матеріально утримувати дітей їй допомагають її рідні - мати, дядько та хрещена мати. Також позивачка утримує домашню птицю, збирає продукцію із власного городу. [PERSON] вказувала, що крім придбання для дітей продуктів харчування, одягу та шкільного приладдя, щомісячно їй необхідні кошти для сплати за дитячий садок, який відвідує син [PERSON], за шкільні обіди для дочок [PERSON] та [PERSON], різноманітні шкільні гуртки. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати по 550 гривень аліментів щомісячно на кожну дитину, оскільки проживаючи разом з нею у с. Карачіївці він повідомляв, що неофіційно заробляє по 3000 гривень в місяць, але підтвердити це будь-якими доказами вона не може. Відповідач [PERSON] у судове засідання на розгляд справи не з'явився, причини своєї неявки чи неможливість прибуття до суду не повідомив, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою. 08 квітня 2014 року відповідач подав до суду зустрічний позов про виключення запису як про батька з актових записів про народження дітей, який ухвалою суду від 09 квітня 2014 року було залишено без руху, а ухвалою суду від 06 травня 2014 року зустрічну позовну заяву повернуто відповідачу у зв'язку з не усуненням недоліків заяви та несплатою судового збору у встановлений строк. Враховуючи відсутність заперечень з боку позивачки [PERSON], суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі поданих нею доказів. Заслухавши позивачку дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 січня 2003 року, який розірвано рішенням Віньковецького районного суду від 27 серпня 2012 року. Від спільного подружнього проживання у сторін народились діти: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. На теперішній час позивачка [PERSON] разом із малолітніми дочками та сином мешкає окремо від відповідача, діти знаходяться на її утриманні, а відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає. Вказані обставини підтверджуються поясненням позивачки, та письмовими матеріалами справи, зокрема рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2012 року про розірвання шлюбу між сторонами, свідоцтвами про народження дітей, довідкою Карачіївецької сільської ради Віньковецького району № 239 від 11.03.2014 року, згідно даних якої [PERSON] мешкає в [ADDRESS], і до складу її сім`ї входять дочки [PERSON], [PERSON] та син [PERSON]. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Предметом розглядуваного судом спору є стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у позивача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дочок [PERSON] й [PERSON] та сина [PERSON], суд бере до уваги наступне. Обґрунтовуючи розмір аліментів у 550 гривень щомісячно на кожну дитину, позивачка у судовому засіданні пояснювала, що даних про те, чи відповідач офіційно працевлаштований та чи має він стабільну заробітну плату у неї немає, але стверджувала, що [PERSON] має нерегулярний дохід приблизно 3000 гривень. Проте [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України щодо можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 550 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З врахуванням таких обставин, суд вважає достатнім визначити розмір аліментів у сумі 300 гривень щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial