Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування позову посилалася на те, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.11.2003 року, та яке зареєстроване в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». У вказаній квартирі разом із [PERSON] зареєстровані її чоловік [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON], онук [PERSON] Також в квартирі без реєстрації мешкає мати чоловіка 92-річна [PERSON] В середині грудня 2015 року [PERSON] приїхав до [PERSON] та залишився проживати. Згодом [PERSON] систематично почав вчиняти сварки, не погоджувався добровільно виселитись з квартири, висловлювався на адресу позивача та її сімї нецензурною лайкою, принижував честь та гідність, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Також позивачка зверталася до Харківської місцевої прокуратури № 3 зі скаргою на неправомірні дії [PERSON] та проханням виселити його з квартири, проте у висновку за результатами перевірки скарги безпідставно вказано, що на даний момент [PERSON] сварки не вчиняє. [PERSON] вказує, що неправомірна поведінка відповідача, який вселився у квартиру всупереч волі позивача, створює нестерпні умови для проживання в квартирі, постійно принижує позивача та її чоловіка, висловлюється на їх адресу нецензурною лайкою та погрожує розправою, тому вона вимушена звернутися до суду. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявилися. [PERSON] надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 листопада 2003 року серії САА № 475046, видане на підставі рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради м. Харкова від 21.10.2003 року за № 235/17, зареєстроване у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером № 3980541 (а.с. 6, 7) Згідно довідки ОЖК «Екран» № 243 від 24.05.2016 року, за адресою: [ADDRESS], проживають та зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с. 10) Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 358777 від 30 травня 2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] вселився у квартиру [ADDRESS] як гість доньки позивача у середині грудня 2015 року та залишився проживати по теперішній час, згоду на вселення відповідача [PERSON] згоду не надавала, що підтверджується актом огляду квартири ОЖК «Екран» від 17 травня 2016 року. Згідно висновку ст. інспектора поліції Немишлянського відділення Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції [PERSON] за результатами перевірки заяви від 26.04.2016 року (ЖЄО № 6652 від 19.04.2016 року), 19.04.2016 року до Фрунзенського ВП надійшла заява [PERSON] щодо вжиття заходів щодо [PERSON], який за місцем мешкання вчинив сварку, в ході якої виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував. При перевірці обставин, в діях [PERSON] вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.06.2016 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт, постанова набрала законної сили. 13 травня 2016 року [PERSON] зверталася до Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 зі скаргою щодо вжиття заходів відносно [PERSON] Згідно висновку ст. інспектора поліції Немишлянського відділення Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції [PERSON] за результатами перевірки заяви від 26.05.2016 року (ЖЄО №8574 від 19.05.2016 року), вищезазначені відносини між громадянами мають цивільно-правовий характер і вирішуються у судовому порядку. Так, права власника жилого будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статтей 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Оскільки квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, [PERSON] не є членом сімї власника, згоди на проживання [PERSON] у вказаній квартирі позивач не надавала, тому відповідач підлягає виселенню. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести шляхом надання належних і допустимих доказів ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. До справ даної категорії такі випадки не відносяться. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України - з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.\~\~

Outcome: approved