Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача підтвердив позовні вимоги і пояснив, що 16 січня 2013 року о 14 годині 30 хвилин по вулиці Болградскькій,90 в селі Броска Ізмаїльського району Одеської області неповнолітній [PERSON], [INFO], який є сином відповідачки, завдав [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травми лівого ока, за що до нього застосовані примусові заходи виховного характеру згідно до ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду від 19 серпня 2013 року. Позивачка просить стягнути з відповідачки витрати на лікування та проїзд для лікування до місті Одеса в сумі 39562грн., а також витрати на консультацію, операцію в Ізраїлі та витрати на проживання в Ізраїлі та проїзд до Ізраїлю на загальну суму 493400грн. Позивачка також просить стягнути моральну шкоду, що виразилася у фізичному болі та стражданнях для її сина, які зазнав він в зв'язку з ушкодженням здоров'я в сумі 50000грн., а також моральну шкоду на її користь в сумі 50000грн., що пов'язана із психічними стражданнями через травмування дитини та порушенням нормальних життєвих зв'язків. Також просить стягнути витрати на правову допомогу. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнала частково, дав пояснення, що вважає матеріальні витрати завищеними на витрати по сплаті благодійних внесків та витрати на лікування в Ізраїлі. В остальній частині визнає, але лише половину, бо у її сина є батько, який також має нести відповідальність за сина. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та його представника, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним частково. В судовому засіданні встановлено, що згідно ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 серпня 2013 року неповнолітнього сина відповідачки [PERSON], [INFO], визнано винним у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та до нього застосовані примусові заходи виховного характеру, за те, що він завдав [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травми лівого ока. Відповідно до ст.ст.22,1166 ЦК України особа повинна відшкодувати матеріальну шкоду особі, при наявності провини в її заподіянні. Шкода завдана неповнолітньою особою, відшкодовується його батьками відповідно до ст.1179 ЦК України. Статтями 1199 та 1202 ЦК України передбачена можливість відшкодування витрат на лікування, протезування, постійний догляд, а при необхідності стягнення попередньої оплати на придбання путівок, проїзд, тощо. В судовому засіданні встановлена вина неповнолітнього [PERSON] в завданні шкоди здоров'ю неповнолітньому [PERSON] Позивачка [PERSON] є матір'ю [PERSON], відповідачка [PERSON] є матір'ю [PERSON] Тому вимоги до відповідачки про відшкодування шкоди є правомірними та такими, що базуються на нормах закону. Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд відносить до них витрати на лікування та проїзд для лікування до міста Одеса, які підтверджуються квитанціями та квітками. Але із суми, визначеною позивачкою - 39562грн. суд виключає витрати в сумі 11246грн., які згідно до наданих документів є благодійними внесками, а тому до матеріальної шкоди не можуть бути віднесені. Тому суд визначає матеріальну шкоду в сумі 28316грн., яка повинна бути стягнути з відповідачки на користь позивачки. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Але в порушення цих вимог позивачкою не надано доказів про необхідність поїздки до Ізраїлю з метою лікування, немає висновку лікарів про необхідність лікування за кордоном, крім того вартість такого лікування також вказана орієнтовно, тому ці витрати не можуть бути зараховані судом для відшкодування. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяного внаслідок порушення його прав. Моральна шкода складається у фізичному болі і стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у щиросердечних стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв'язку з протиправним поводженням щодо нього самого, членів його родини або близьких родичів; у щиросердечних стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв'язку зі знищенням або ушкодженням його майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст.1168 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою що його заподіяла, при наявності його провини. Син відповідачки допустив незаконні дії по відношенню до сина позивачки, що спричинило моральні страждання для сина через фізичну біль від отриманої травми та втрати функції ока, а для позивачки через психічні страждання від травмування дитини та порушення нормальних життєвих зв'язків, тому відповідачка повинна відшкодувати моральну шкоду. Розмір відшкодування суд встановлює в сумі 30000грн. на користь неповнолітнього, 10000грн. на користь позивачки - матері. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується положеннями ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial