Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради, треті особи [PERSON], Савранська РДА і ГУ Держгеокадастру в Одеській області, в якому просить визнати за нею в порядку ч.2 ст.529 ЦК України 1963 року право на спадкове майно її баби [PERSON], яка померла 14.06.1994р., у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності колишнього КСП «Концебівське», що знаходилось в с.Концеба, Савранського району. В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона фактично прийняла спадщину після смерті баби шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але до нотаріальної контори не зверталась, оскільки згідно ч.2 ст.529 ЦК України 1963 року онуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. 04.02.1998р. померла мати позивача [PERSON], яка була спадкоємцем першої черги за законом після смерті 14.06.1994р. своєї матері [PERSON]. Після смерті матері позивача її спадкоємцем першої черги за законом, крім позивача, є її рідна сестра [PERSON] (третя особа). У серпні 2016 року позивачу стало відомо, що її баба була включена до Списку громадян членів колишнього КСП «Концебівське», які мають право на отримання земельної частки (паю) під №31, але отримати сертифікат на право на земельну частку (пай) не встигла, бо померла. Через відсутність документа, який посвідчує право на земельну частку (пай) померлої баби [PERSON], позивач позбавлена права оформити спадщину у визначеному законом порядку, що змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності (а.с.36). Відповідач [PERSON] сільська рада позовні вимоги визнала, заперечень не має, справу просила розглянути без участі її представника (а.с.29). Третя особа [PERSON] позов також визнала, справу просила розглянути за її відсутності (а.с.38). Представник третьої особи Савранської РДА, який оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позову не надав, але його неявка згідно ч.2 ст.169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної справи. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надав суду пояснення по справі (а.с.43-47), але в судове засідання також не зявився і про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін та третіх осіб на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Встановлено, що 14.06.1994р. в с.Концеба, Савранського району, Одеської області, у віці 81 років, померла [PERSON], про що Савранським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області повторно 02.12.2016р. видано свідоцтво про смерть серії I-ЖД №473572 (а.с.7). 04.02.1998р. в с.Концеба, Савранського району, Одеської області, у віці 64 років, померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-ЖД №152985 (а.с.8), яка була рідною дочкою померлої 14.06.1994р. [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00017393195 від 02.12.2016р. (а.с.11). Позивач [PERSON] є рідною дочкою померлої 04.02.1998р. матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.9) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, згідно якого позивач при державній реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з «Савчук» на «Сливка» (а.с.10), тобто позивач відповідно до положень ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року є її спадкоємцем першої черги за законом, яка згідно довідки [PERSON] сільської ради №179 від 22.02.2017р. фактично прийняла спадщину після смерті своєї баби [PERSON], хоронила її, проводила поминки, сплачувала різного роду платежі (а.с.13). Також встановлено, що крім позивача спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є ще одна її рідна дочка та рідна сестра позивача [PERSON] (третя особа), яка позовні вимоги визнала повністю, про що надала суду відповідну письмову заяву (а.с.38). Як встановлено ст.5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України до спадщини, яка відкрилася і була прийнята спадкоємцем до набрання чинності цим Кодексом, застосовуються правила ЦК України 1963 року (ЦК УРСР). Так, згідно ч.ч.1, 2 ст.524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Судом встановлено, що [PERSON] своє майно нікому не заповідала, а тому відповідно до ч.2 ст.524 цього Кодексу має місце спадкоємство за законом. За змістом ч.ч.1, 2 ст.529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Онуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю . Оскільки мати позивача [PERSON], яка була спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON], померла й інших спадкоємців першої черги за законом, а також спадкоємців, передбачених ст.535 ЦК України 1963 року, та спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті останньої, немає, що підтверджується листом приватного нотаріуса Савранського районного нотаріального округа [PERSON] від 21.09.2017р. №01-16/572 (а.с.33) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №49166914 від 20.09.2017р., згідно якої у Спадковому реєстрі інформація щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня (а.с.34), а позивач є такою, що прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном після смерті своєї баби [PERSON], тому вона є її єдиним спадкоємцем за законом, що прийняла спадщину відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року. Як вбачається з архівної довідки від 29.11.2016р. №135/14-58 (а.с.9) [PERSON] являлася членом колективного сільськогосподарського підприємства «Концебівське» в с.Концеба, Савранського району, Одеської області, і була включена під номером 31 до Списку громадян членів КСП «Концебівське», які мають право на земельну частку (пай), що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД, виданого [PERSON] сільською Радою народних депутатів Савранського району Одеської області і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за ОД-21 №0035 (а.с.17), але отримати сертифікат на право на земельну частку (пай) не встигла, бо померла. Згідно листа Відділу Держгеокадастру у Савранському районі Одеській області від 23.12.2016р. середній розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП «Концебівське» становить 2,65 умовно кадастрових гектарів, а її нормативна грошова оцінка станом на 01.01.2016р. становить 84881,74грн. (а.с.19). Як встановлено ст.3 Указу Президента України від 10.11.1994р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) може бути обєктом успадкування. Частиною 1 ст.1 Закону України від 05.06.2003р. №899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» також встановлено, що право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п.17 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України). З огляду на зазначене, відсутність сертифіката на право на земельну частку (пай) унеможливлює оформлення позивачем на нього спадкових прав у встановленому законом порядку. За таких обставин, враховуючи, що позивач прийняла спадщину за законом після смерті своєї баби [PERSON] відповідно до положень ч.2 ст.529 та п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року, а також відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, і спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині, та приймаючи до уваги неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку через відсутність сертифіката на право на земельну частку (пай), а також враховуючи визнання відповідачем та третіми особами позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання за нею права на вказану спадкову земельну частку (пай) є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved