Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади села Жван в особі Жванської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла її бабка [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай), що перебувала в колективній власності КСП «Нове життя» [ADDRESS], розміром 1,59 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії ВН № 040944). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була її дочка (мати позивача) [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак не оформила своїх спадкових прав. Інші спадкоємці відсутні. [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . До складу спадкового майна після її смерті входила успадкована нею земельна частка (пай), що належала [PERSON] . Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , спадщину в установленому законом порядку прийняла. Інші спадкоємці відсутні. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі позивач не в змозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, тому вона змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину, не оформивши спадкових прав, після смерті [PERSON] . Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24.06.2020 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою витребувано від приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Тетяни Іванівни належним чином завірену копію спадкової справи № 14/2018, заведену щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності (а.с. 2). Відповідач копію ухвали від 24.06.2020 та доданих до неї матеріалів отримав 08.07.2020, однак відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с. 61). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Нове життя» Жванської сільської ради, розміром 1,59 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №040944. Вартість земельної частки (паю) становить 46825 грн 08 коп. Державний акт на земельну ділянку не видавався (а.с. 14-15). Відповідно до п.п. 5-6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. При цьому, суд виходить з того, що норми п.п. 5-6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Копією рішення Біляївського районного суду Одеської області № 139/559/19 від 24.09.2019, що набрало законної сили 24.10.2019 (а.с. 7-8), довідкою Жванської сільської ради № 199 від 04.05.2020 (а.с.12) стверджується, що спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] була її дочка [PERSON] , яка на час смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала з нею за однією адресою. Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відсутні. Зокрема, з Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 60408640 та № 60408616 від 02.06.2020 слідує, що спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися, заповіти за життя нею також не вчинялися (а.с. 18-19). Отже, суд вважає доведеним, що [PERSON] єдина спадкоємиця першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину в порядку передбаченому ч. 3 ст.1269 ЦК України, однак за життя у встановленому законом порядку її не оформила. [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] належало прийняте у спадщину після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), яке вона за життя не оформила. Свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 6), рішення Біляївського районного суду Одеської області № 139/559/19 від 24.09.2019, що набрало законної сили 24.10.2019 (а.с. 7-8), свідоцтвом про народження позивача (а.с. 9), її свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10), довідкою Жванської сільської ради № 8 від 11.01.2019 (а.с. 13) стверджується, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка має право на спадкування. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України в редакції чинній на час відкриття спадщини 03.11.2014). З копії спадкової справи № 14/2018, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] слідує, що рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області у справі № 139/886/17 від 17.10.2017, яке набрало законної сили 28.10.2017, [PERSON] було надано додатковий строк у три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] .. 26.01.2020 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 12.04.2018 позивачу нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на належні спадкодавцеві земельні ділянки. Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні (а.с.28-60). Отже, суд вважає доведеним, що позивач єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину в порядку передбаченому ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Разом з тим, 02.06.2020 приватним нотаріусом позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на неї (а.с. 11, 16). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] яка прийняла спадщину, не оформивши спадкових прав, після смерті [PERSON] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 841 грн (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved