Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою та просила встановити факт належності\~їй свідоцтва про право власності на житло від 06.02.1995 р., виданого\~ управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації від 06.02.1995 року за №53930, яке посвідчує право приватної власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 29.1 кв.м. В обґрунтування заяви [PERSON] вказувала на те, що в даних документах було помилково вказано прізвище заявника «Комарницька», тоді як в паспорті, довідці про присвоєння ідентифікаційного коду вказано «Комарніцька», що на думку заявника є наслідком довільного перекладу прізвища з російської мови на українську. Звернувшись до нотаріуса з наміром відчужити вищевказану квартиру, вона отримала усну відмову в оформленні договору у звязку з наявними в свідоцтві\~ про право власності та паспорті розбіжності в написанні прізвища, замість\~ «Комарніцька» зазначено «Комарницька». Сторони у засідання не зявилися, були повідомлені належним чином, в матеріалах справи є клопотання заявника про розгляд справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи в засідання не прибув, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно\~ ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з вимогами ст.57 ЦПК України, доказами\~ є\~ будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність\~ обставин,\~ що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить можливість розпорядження заявником своєю власністю. \~Матеріалами справи встановлено, що 06 лютого 1995 року на підставі розпорядження\~ органу приватизації\~ №53930 від 06.02.1995 р. [PERSON] було видано свідоцтво\~ про право власності на\~ квартиру [ADDRESS], яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №12-5930. Право власності на вказане майно 10 квітня 1995 р.\~зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації в книзі\~ 100 пр.-стр.119-270. 17 червня 2002 р. Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області було видано паспорт громадянина України КК 984879 на імя [PERSON], [INFO] (а.с.4). 14.12.2016 р. ДПА в Суворовському районі м. Одеси було видано платника податків на імя [PERSON] №1782601724(а.с.5). Отже, наявність помилки в написанні прізвища заявника підтверджується написанням прізвища у інших документах, зокрема у паспорті громадянина України та картці платника податків, в яких прізвище зазначено «Комарніцька», та свідчить про орфографічну помилку, допущену при написанні прізвища в свідоцтві про право власності на житло та розпорядженні органу приватизації, а саме написання його як «Комарницька». Звернувшись до нотаріуса в усній формі, заявнику було\~ запропоновано\~ звернутися до суду з питанням про\~ встановлення факту належності правовстановлюючого документу через наявність розбіжностей в написанні прізвища. Оцінивши представлені докази в сукупності, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право власності на житло, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 06.02.1995 р. за №12-5930, та розпорядження органу приватизації від 06.02.1995 р. №53930, дійсно належать [PERSON].

Outcome: approved