Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зняття з реєстрації. У позовній заяві, поданій у новій редакції на виконання ухвали суду від 02.07.2019 року про залишення позову без руху, викладено наступну позицію позивача. Відповідно до договору дарування від 29.05.2019 року позивач є власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями, що по [ADDRESS] . Даний будинок їй подарував батько [PERSON] . Відповідно до довідки Вінницько-Хутірської сільської ради за адресою - [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] .. Відповідач за вказаною адресою з листопада 2003 року не проживає. Перешкод в користуванні даним будинком відповідачу не чинилося, відповідач не зверталася до правоохоронних органів із відповідними заявами. Відповідач не підтримує із нею жодних стосунків, участі у ремонті та благоустрої будинку не приймає. Внаслідок реєстрації відповідача в даному будинку, вона з 2017 року не має змоги в отриманні житлової субсидії. На підставі викладеного просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] (а.с.33-35). Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву (а.с. 53-60), в якому викладено наступну позицію. Вимоги позивача є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Власником спірного будинку була її свекруха [PERSON] .. У неї було два сини - [PERSON] (батько позивачки, який у 2019 році подарував цей будинок позивачці) та [PERSON] - чоловік відповідачки. Після одруження із [PERSON] вони разом із свекрухою проживали з 1982 року в будинку по [ADDRESS] . У них народилися діти: [PERSON] та [PERSON] .. Дочка [PERSON] проживає у даному будинку з народження по даний час. Проживаючи в даному будинку, вони із чоловіком за власні кошти та власними силами добудували до будинку ще декілька кімнат, влаштували окремий вхід. З того часу свекруха жила в своїй частині будинку, а вони у своїй. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Через деякий час після смерті чоловіка позивачка та її батько почали заявляти свої права на вказаний будинок. Постійно провокували скандали та сварки, вимагали щоб вона виселилася із будинку. Тому вона вимушена була в 2004 році тимчасово виїхати з даного будинку. Проте в частині будинку, яку вони із чоловіком добудували, продовжували проживати її дочка [PERSON] і онука. В іншу частину будинку, де проживала свекруха, поселилася позивачка. Таким чином її виселення із даного будинку не було добровільним. Єдиним доказом тверджень позивача є лише акт від 06.11.2018 року складений сусідами про її непроживання в будинку з 2003 року та відсутність її речей в цьому будинку. Вважає, що даний акт є неправдивим, оскільки вона залишила будинок вимушено. Як такого обстеження будинку не було, так як там без реєстрації проживає її дочка, яка сказала, що ніхто обстежувати будинок не приходив. Крім того, акт було складено лише на показах трьох свідків сусідів, а не на підставі документальних даних сільської ради. До того ж, згідно листа сільської ради від 15.01.2019 року відповідачка продовжує використовувати спірне житло, так як в ньому проживає її дочка. Крім того, вважає, що спірний будинок належить бабі позивачки [PERSON] , і була шокована, що даний будинок перейшов у власність батька позивачки ще 15.06.1999 року на підставі нотаріально посвідченого договору дарування. Вважає даний договір дарування недійсним, оскільки його було укладено з порушенням прав малолітніх дітей і без дозволу органу опіки та піклування, адже в будинку проживали її малолітні діти. Також вважає, що позивачкою не доведено, що наявність її реєстрації в спірному будинку порушує права позивача. В будинку проживає її дочка яка сплачує всі комунальні послуги та приймає участь у благоустрої будинку. Окрім того, вважає, що позивачем не надано доказів участі у благоустрої будинку. Крім того, її дочкою оформлено соціальну допомогу по вказані адресі, що свідчить, що вона там проживає. Також її дочка є власником частини земельної ділянки, яка знаходиться неподалік будинку. Вважає, що вона була обмежена позивачкою та її батьком в користуванні вказаним будинком, у неї немає іншого житла. На підставі викладеного просить в задоволенні позову відмовити. Представником позивачки [PERSON] - адвокатом Путіліним Є.В. подано відповідь на відзив (а.с. 99-100), у якому викладено наступну позицію. У відзиві на позовну заяву відповідачка підтвердила, що з 2004 року не проживає у спірному будинку. Однак, з 2003-2004 року відповідачка не зверталася до суду та до правоохоронних органів з приводу наявності перешкод в користуванні будинком, тому доводи про те, що їй чинилися такі перешкоди з посиланням на покази свідків є необгрунтованими та безпідставними. Щодо сплати комунальних послуг, то надані платіжні документи видані на ім`я [PERSON] на адресу [ADDRESS] , тому яким чином вони доводять факт оплати відповідачкою за комунальні послуги по [ADDRESS] , незрозуміло. Крім того, опалення в будинку здійснюється газом, будь-яких доказів сплати за газопостачання відповідачем не надано. Отже, відповідачка не бере участі у витратах по утриманню будинку та його ремонту з кінця 2003 року, через наявність реєстрації відповідача у даному будинку позивачка позбавлена можливості отримати житлову субсидію на опалювальний сезон, а тому посилання відповідача, що наявність її реєстрації в даному будинку не чинить перешкод позивачу є безпідставним. За вказаних обставин просить позов задоволити. У судовому засіданні 22.11.2019 року позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Путілін Є.В. позовні вимоги підтримали за викладених у позовній заяві підстав та обставин. Додатково зазначили, що позивачка проживає в будинку по [ADDRESS] з народження. Після того, як батько подарував їй цей будинок, нею було зроблено новий дах на будинку. Комунальні послуги вона платить за весь будинок, а оскільки відповідачка в будинку не проживає а лише зареєстрована, то вона не має змоги оформити житлову субсидію на газ, яким опалюється будинок. Дочка відповідачки оплачує лише використану електроенергію, у них власний лічильник. Газовий котел для опалення будинку позивачка встановила самостійно, відповідачка відмовилася їй надавати кошти щоб компенсувати частину цих витрат. Відповідачка [PERSON] та її представники - адвокат Зубань О.О. і адвокат Тексер В.З. позов не визнали. Підтримали викладені у відзиві на позовну заяву заперечення проти позову. Додатково пояснили, викладені у позові обставини є неправдивими. У спірному будинку проживає дочка відповідачки. В 2004 році через конфлікт вона вимушено залишила цей будинок, але там залишилися її речі та меблі. Відповідачка також зазначила, що за газ вона платила, однак письмових доказів немає. На купівлю газового котла дала позивачці 5000,00 грн. Її виселення з даного будинку було не добровільним, а вимушеним, тому що батько позивачки перекрив їм газ, яким опалювався будинок. Окрім того, батько позивачки вимагав, щоб вони залишили цей будинок. Позивачка до неї не зверталася по довідку про доходи для отримання житлової субсидії. Також вказала, що в 1998 році вона вдруге одружилася, та останні років 15 проживає в м. Гнівань Вінницької області у чоловіка. З 2004 року до суду з приводу того, що її не допускали до житла в с. Вінницькі Хутори вона нікукди не зверталася. В судове засідання, призначене на 02.03.2020 року позивач [PERSON] та її представник - адвокат Путілін Є.В. не з`явилися. Представник позивача - адвокат Путілін Є.В. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, просили позов задоволити. Також просив вирішити питання про стягнення із відповідача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3780,00 грн. (а.с. 187-190). Відповідач [PERSON] та її представники - адвокат Зубань О.О. та адвокат Тексер В.З. в судове засідання, призначене на 02.03.2020 року не з`явилися. Відповідач [PERSON] подала письмову заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, при вирішенні спору врахувати викладені у даній заяві мотиви. А саме: покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання відповідача за адресою її реєстрації, того, що вона там ночує, бере участь в оплаті комунальних послуг та проведенні ремонтних робіт, рахується на обліку у Вінницько-Хутірській поліклініці у сімейного лікаря [PERSON] .. Окрім того, в будинку знаходяться її особисті речі, меблі, посуд, техніка. Відповідачці чинив перешкоди та виганяв з її будинку і забрав ще одну кімнату, якою вона користувалися, батько позивачки - [PERSON] .. І це підтвердилося показами свідків. Відповідачка не чинить жодних перешкод позивачці в користуванні її майном, тому права позивачки не порушені, а отже відсутній спір. З приводу довідки про доходи на отримання субсидії, то позивачка не зверталася до відповідачки, а у випадку звернення відповідачка надасть таку довідку. Позивачкою не надано доказів того, що їй відмовлено у призначенні субсидії. Просила врахувати той факт, що будинок складається з двох частин, в одній проживає позивачка, а в іншій дочка відповідачки - [PERSON] та онука відповідачки, 2002 року народження. Окрім того, в будинку окремі лічильники на електроенергію та газову плиту. За спожиті комунальні послуги сторони сплачують окремо. І це підтверджується квитанціями наданими відповідачкою. Крім того, при придбанні газового котла опалення сторони сплатили по 5000 грн. і купували його разом. Відповідачка за свій рахунок у своїй половині будинку здійснила заміну вікон і дверей, що підтверджує факт її користування та проживання в будинку. Також просить врахувати довідку сільської ради №1403 від 05.08.2019 року про те, що в будинку проживає дочка та онука відповідачки. Просила врахувати, що при складанні акту обстеження житлових умов від 06.11.2018 року обстежувалися лише кімнати, в яких проживає позивачка, а кімнати де проживає відповідач не обстежувалися. Просила врахувати, що земельна ділянка біля будинку оформлена на декількох власників, зокрема 10 соток перебуває у власності [PERSON] та просила врахувати, що діти відповідачки народилися у цьому будинку, весь час там проживали, ходили до школи та в поліклініку, а також те, що веранда до будинку та кімната будувалися померлим чоловіком відповідачки, і газ до будинку проводився в тому числі й за кошти відповідачки. З огляду на зазначене просила врахувати дані обставини при ухваленні рішення (а.с. 191-192). Представник третьої особи, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району в судове засідання не з`явився, сільський голова Кравченко В.В. подав заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність представника сільської ради, при прийнятті рішення поклався на розсуд суду (а.с. 105). Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення сторін не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, інші докази, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії договору дарування від 29.05.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Білозарецькою О.Ю., [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 5-6). Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №168461945 від 29.05.2019 року право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (а.с. 7). З копій довідок виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області №1861 від 08.11.2018 року та №1241 від 09.07.2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 36). З копій актів від 02 листопада 2018 року та від липня 2019 року, складених мешканцями с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою: [ADDRESS] , з листопада 2003 року (а.с. 9, 37). З копії відповіді Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації №1589 від 29.03.2019 року (а.с. 10) на запит адвоката Путіліна Є.В., вбачається, що [PERSON] 15.01.2016 року зверталася до Управління з питання призначення житлової субсидії. До даної відповіді додано копії документів, що були подані [PERSON] з приводу призначення їй житлової субсидії (а.с. 11-14). Зокрема, серед представлених документів містяться копії довідок про склад зареєстрованих осіб в будинку по [ADDRESS] , де вказано, що за даною адресою зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також міститься акт від 14.01.2016 року, затверджений сільським головою Вінницько-Хутірської сільської ради В.В. Кравченко, згідно якого при обстеженні будинку по [ADDRESS] встановлено наявність реєстрації за цією адресою вказаних вище осіб. Також встановлено, що [PERSON] за даною адресою не проживає і це підтвердили сусіди. Встановлено, що особисті речі, предмети гігієни [PERSON] в будинку відсутні, що підтверджує не проживання [PERSON] в даному будинку (а.с. 14). З копії довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Вінницько_хутірської сільської ради №408 від 14.12.2018 року (а.с. 61) вбачається за в [ADDRESS] , без реєстрації проживає [PERSON] , [INFO] , та її дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копій свідоцтв про народження та про смерті (а.с. 62-65) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . [PERSON] [INFO] помер в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області. [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно копій листів виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області №66 від 15.01.2019 року (а.с. 66) та №4 від 15.01.2019 року (а.с. 67) при складанні акту від 06.11.2018 року щодо непроживання [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , комісія обстежувала житлові кімнати, в яких проживає [PERSON] із сином [PERSON] .. Кімнати, де проживає [PERSON] із дочкою [PERSON] комісія не обстежувала. Зі слів та свідчень сусідів [PERSON] в даному будинку не проживає з листопада 2003 року. Відповідно до записів в погосподарських книгах, номер будинковолодіння [ADDRESS] було змінено на №51 , власником якого є [PERSON] . [PERSON] та її неповнолітня дочка [PERSON] проживають в [ADDRESS] ) без реєстрації, власником даного будинковолодіння є її дядько [PERSON] . Відповідно до копій довідок виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільської ради №№1402, 1403, 1404 від 15.08.2019 року (а.с. 108, 109, 110) житловий будинок по [ADDRESS] та [ADDRESS] є одним і тим самим будинком. Даний будинок раніше належав [PERSON] , а з 29.05.2019 року належить [PERSON] згідно договору дарування. [PERSON] та її дочка [PERSON] з народження по теперішній час проживають за адресою - [ADDRESS] без реєстрації. Власником даного будинковолодіння є [PERSON] .. При складанні акту від 06.11.2018 року про непроживання [PERSON] в даному будинку, комісія обстежували житлові кімнати, в яких проживає [PERSON] .. З копій розрахунків вартості наданих послуг з електропостачання та квитанцій про сплату за отримані послуги електропостачання в період з 2010 року по 2018 рік (а.с. 75-80) вбачається, що особовий рахунок на постачання електроенергії оформлено на [PERSON] . Відповідно до копій квитанцій по оплаті за спожитий газ за жовтень-листопад 2010 року по [ADDRESS] платником є [PERSON] (а.с. 74). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 30.09.2019 року, затвердженого сільським головою с. Вінницькі Хутори Кравченко В.В. (а.с. 112), було обстежено домоволодіння по [ADDRESS] . Встановлено, що будинок умовно поділений на дві частини. У одній проживає [PERSON] із дитиною, а в іншій - [PERSON] , її дитина [PERSON] та співмешканець [PERSON] .. Дана частина будинку складається із кімнати, кухні та веранди. Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради №227 від 29.07.2019 року (а.с. 113) за адресою - [ADDRESS] , проживають без реєстрації [PERSON] та її дочка [PERSON] . Згідно листа Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області №716 від 05.12.2019 року (а.с. 139) сільською радою не приймалося рішення про зміну номеру будинку по [ADDRESS] , юридична адреса вказаних будинковолодінь не змінювалася, зміни відбулися лише у погосподарських книгах сільської ради, що не є правовстановлюючими документами. Відповідно до листа Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області №1294/202-2020 від 31.01.2020 року (а.с. 181), наданому на виконання ухвали суду від 11.07.2019 року щодо надання інформації про те, чи зверталася [PERSON] протягом 2016-2019 років із заявами щодо неправомірних дій з приводу вчинення їй перешкод в користуванні житлом по [ADDRESS] , повідомляється, що в базі інформаційно-телекомунікаційної системи інформаційного порталу Національної поліції України Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області відомості стосовно фіксації звернень [PERSON] відсутні. Також додатково було здійснено перевірку журналів вхідної документації відділу діловодства Вінницького РВП за 2016-2019 роки, але фіксації звернень [PERSON] не виявлено. Також судом в судових засіданнях, які відбулися 22.11.2019 року, 10.01.2020 року, 27.01.2020 року та 29.01.2020 року було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Так, свідок [PERSON] суду показала, що проживає неподалік від будинку позивачки, сторін знає як сусідів, оскільки проживає там зі свого народження. Знає, що в спірному будинку проживає [PERSON] із сином. В іншій частині будинку проживає дочка відповідачки. Відповідачку [PERSON] вона за адресою [ADDRESS] не бачила років 10-15. До того, бачила там відповідачку. З часу коли в даному будинку стала проживати дочка відповідачки [PERSON] , відповідачка [PERSON] там не проживає. Свідок кожного ранку та ввечері ходила повз їх будинок на роботу, однак відповідачку у дворі ніколи не бачила. Свідок вказала також, що в будинку у них вона не була. Свідок [PERSON] суду показав, що проживає неподалік, через дві хати, від позивачки [PERSON] .. Сторін по справі знає як сусідів. Відповідачку [PERSON] в будинку по [ADDRESS] він не бачив приблизно 10 років. Дочку відповідачки - [PERSON] бачить досить часто. Всередині їх будинку він не бував. Про існуючий між сторонами конфлікт він нічого не чув. Свідок [PERSON] суду показав, що проживає неподалік, метрів за 15, від сторін, знає позивачку як сусідку, проживає там з 2000 року. Про існування конфлікту між сторонами йому нічого не відомо. Відповідачку [PERSON] в будинку по [ADDRESS] він не бачив більше 10 років. Знає, що відповідачка за цією адресою колись проживала. Також знає, що в іншій частині будинку проживає дочка відповідачки. Вказав, що він підписував акт у якому підтвердив факт того, що [PERSON] не проживає в даному будинку. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є дочкою відповідачки [PERSON] , а позивачка є її двоюрідна сестра. Зазначила, що її батько [PERSON] помер у 1998 році. Через рік мати - [PERSON] вийшла вдруге заміж та вони почали проживати в [ADDRESS] . Однак її баба, яка була свекрухою відповідачки, а згодом і її дядько [PERSON] (батько позивачки [PERSON] ) почали виганяти відповідачку з цього будинку. Внаслідок чого мати та її чоловік в 2005 році переїхали проживати в м. Гнівань Вінницької області в квартиру її чоловіка. Мати приблизно раз на тиждень приїжджає до неї та буває ночує у неї. В цьому будинку залишилися її речі та її меблі. Меблі вона згодом замінила на інші, оскільки робила ремонт у тій частині будинку, де вона проживає. [PERSON] давала та дає гроші на газ і електроенергію, що використовується у цьому будинку. За використану нею електроенергію вона платить самостійно, оскільки особовий рахунок відкритий на її батька [PERSON] .. За газ, що використовується, вона дає гроші або позивачці, або її чоловіку, або її матері, розписки при цьому не бере у них. Суму коштів, яку слід сплатити за газ їй каже позивачка. Також пояснила, що у 2004 році мати ходила до сільської ради з приводу того, що їй не дають проживати в даному будинку. Ще зазначила, що в тій частині будинку, де вона проживає із сім`єю, нею було проведено ремонт, зокрема, замінено вікна, утеплено цю частину будинку та зробила ще багато чого. Води в її частині будинку немає, оскільки батько позивачки не дає дозволу на проведення в будинок води. Із позивачкою вони в даний час перебувають у неприязних відносинах через ситуацію що склалася, хоча раніше відносини були добрі. Свідок [PERSON] суду показав, що він знає сторін у справі як сусідів. Вказав, що чув, що після смерті першого чоловіка [PERSON] між нею та батьком [PERSON] - [PERSON] почалися сварки, що [PERSON] виганяв [PERSON] з будинку. Іноді, час від часу, вранці або ввечері він бачив [PERSON] в будинку по [ADDRESS] . Знає, що вона хотіла влітку 2019 року провести в будинок воду. І чоловік її дочки - [PERSON] просив його допомоги провести в будинок воду. Коли він та ще один чоловік прийшли проводити воду, то батько [PERSON] - [PERSON] заборонив це робити. Також в частині будинку де проживає [PERSON] із сім`єю він допомагав робити ремонт. Це було роки три тому. Ремонт в будинку робила дочка [PERSON] - [PERSON] і її чоловік [PERSON] за власні кошти. Свідок також вказав, що фактично кожного дня в даному будинку проживають [PERSON] , її дитина і чоловік. [PERSON] проживає там не щодня, бачить її там приблизно один раз на тиждень. Те, що вона там з`являється, свідок знає точно, але чи проживає в даному будинку відповідачка - свідок не знає. В іншій частині будинку проживає [PERSON] із сином. [PERSON] проживала в цьому будинку не довго. Про існуючий між [PERSON] та [PERSON] конфлікт свідок знає зі слів. Свідком того коли [PERSON] хотіла заїхати в спірний будинок свідок не був. Окрім того, свідок зазначив, що коли бачив [PERSON] на території домоволодіння, та була у одязі, який не є домашнім. Свідок [PERSON] суду показав, що він є чоловіком відповідачки [PERSON] . Сторін у справі знає з 1998 року. До 2004 року вони спільно проживали в [ADDRESS] , а в 2005 році він з дружиною [PERSON] та з меншою дочкою [PERSON] виїхали проживати в м. Гнівань Вінницької області в квартиру, яка належить йому та його сестрі. Також пояснив, що [PERSON] періодично, хоча б раз на тиждень, їздить до дочки [PERSON] в с. Вінницькі Хутори, там є її речі, меблі. Крім того, [PERSON] дає гроші на комунальні послуги через дочку [PERSON] . З 2005 року він постійно проживає в м. Гнівань Вінницької області із [PERSON] .. Її речі знаходяться в м. Гнівані. Свідок також вказав, що в тій частині будинку, де проживає дочка [PERSON] по [ADDRESS] двом сім`ям проживати не можливо, оскільки там одна маленька кімната, кухня і веранда. Свідок не пам`ятає чи зверталася [PERSON] з 2005 року до правоохоронних органів з приводу перешкод у проживанні в даному будинку. Також свідок вказав, що з 2005 року вони не намагалися заїхати проживати в даний будинок. Свідок [PERSON] суду показав, що сторін у справі знає як сусідів, оскільки проживає напроти їх будинку. Зазначив, що в 1998 році помер чоловік відповідачки і через рік вона вдруге одружилася. Всі проживали в [ADDRESS] . Свідок знає, що батько позивачки [PERSON] хотів вигнати [PERSON] з будинку, перекривав на зиму їм газ, а тому приблизно в 2005 році вона із другим чоловіком виїхали проживати в м. Гнівань. Сам конфлікт та як батько позивачки виганяв відповідачку з даного будинку він безпосередньо не бачив, але знає, що вони сварилися. Свідок зазначив, що досить часто бачить відповідачку в будинку по [ADDRESS] . Відповідачка проживає в м. Гнівані і в с. Вінницькі Хутори . Також свідок зазначив, що в тій частині будинку, де проживає дочка відповідачки, в минулому році було зроблено ремонт. Відповідачка досить часто ночує у цьому будинку, він особисто часто буває у них в гостях, однак не знає де там всім розміститись, так як там досить мало місця. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд, згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Вказаний спір регулюється положеннями Житлового кодексу України та Цивільного кодексу України. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, що права власника житлового будинку, квартири визначені ст.ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом особами, які заселилися до нього зі згоди колишнього власника, у випадку зміни власника. Виникнення права осіб на користування житлом та обсяг цих прав залежить від наявності у особи, зі згоди якої вони вселилися, права власності на це житло, а отже, припинення права власності цієї особи на житло припиняє право осіб, які з її згоди були вселені, на користування ним. Право відповідача, яка не є власником спірного будинку, на користування ним було похідними від прав колишнього члена сім`ї попереднього власника майна, а з припиненням його права власності, припинилося й право користування житлом відповідача. Позивач є власником будинку, яка не давала згоди на вселення та реєстрацію у ньому відповідачки. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та покази свідків не підтвердили факт проживання відповідача [PERSON] в будинку по [ADDRESS] . А навпаки, з показів свідків вбачається, що відповідач [PERSON] лише періодично приїздить до даного будинку, оскільки там проживає її дочка та онука, а вона їх навідує. За період часу з 2016 року по 2019 рік відповідач не зверталася до правоохоронних органів або до суду з приводу вчинення позивачем їй перешкод в користуванні житловим приміщенням по [ADDRESS] , що в свою чергу не підтверджує позицію відповідача про чинення перешкод позиваем у проживанні відповідача за вказаною адресою. Факт проживання у спірному будинку дочки відповідачки, до того ж і без реєстрації її місця проживання за вказаною адресою, не доводить факту проживання в цьому будинку самої відповідача. Також суд бере до уваги ту обставину, що відповідач з 2005 року проживає в належній її чоловіку квартирі в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області. Таким чином, право власника даного будинку - позивачки, порушене, тому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, підлягає захисту. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с. 1) та понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3780,00 грн., які належним чином підтверджені (а.с. 168-172, 188-190). Відповідно до ст.ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 150, 156, 405 ЖК України, ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

Outcome: approved