Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та [PERSON] [INFO] , а саме, що [PERSON] є бабою [PERSON] . В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті її баби [PERSON] , яка померла [INFO] . З метою оформлення своїх спадкових прав [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Голик С. В., якою було заведено спадкову справу № 1/2012 від 10.08.2012. однак, постановою приватного нотаріуса Фадєєвій Г. Б. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку із ненаданням документів, що підтверджують її родинні зв`язки з останньою. Так, у зазначеній постанові вказано, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . Також відповідно постанови у актовому записі про шлюб [PERSON] та [PERSON] від 01.11.1930 в графі «прізвище після шлюбу» вказано « [PERSON] ». В свою чергу у актовому записі про розірвання шлюбу від 05.10.1939 між « [PERSON] » та « [PERSON] », в якому в графі «прізвище шлюбне» вказано: він - « [PERSON] », вона - « [PERSON] ». Таким чином під час вчинення актового запису про припинення шлюбу мала місце помилка при заповненні графи «прізвище шлюбне» в частині зазначення прізвища дружини - « [PERSON] » замість вірного прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Заявник вказує, що наявність зазначеної вище помилки та невідповідності даних актового запису фактичним обставинам унеможливило встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . Встановлення вказаного факту заявнику необхідно для отримання спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду. 24.03.2020 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято заяву до розгляду, відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання (а.с. 47). 10.04.2020 ухвалою суду задоволено клопотання представника заявника про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] та долучення до матеріалів справи письмових доказів (а.с. 66-67). 19.05.2020 ухвалою суду відкладено судове засідання до 14-30 год. 04.06.2020 (а.с. 77-78). У судовому засіданні заявник та представник заявника - адвокат Фадєєв О. П., який діє на підставі ордеру, підтримали заяву у повному обсязі, просили задовольнити. Заінтересованою особою - приватним нотаріусом ХМНО Голик С. В. подано до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до актового запису про шлюб [PERSON] , 1910 року народження, та [PERSON] , 1911 року народження, 01.11.1930 зареєстрували шлюб, реєстраційний номер 6008/2633. У графі «прізвище після запису подружжя» вказано « [PERSON] » (а.с. 17-18). [INFO] народилася [PERSON] (у перекладі з російської), що підтверджується свідоцтвом про народження № 6791 (а.с. 23), в якому зазначено відомості про батьків, а саме навпроти графи «батько» вказано «прізвище» - « [PERSON] », «ім`я» - « [PERSON] », «по батькові» - « [PERSON] » (у перекладі з російської), навпроти графи «матір» відомості щодо прізвища не заповнені, вказано «ім`я» - « [PERSON] », «по батькові» - « [PERSON] » (у перекладі з російської). В актовому записі від 14.09.1931 про народження [PERSON] , [INFO] , у розділі «відомості про батьків» на графах «про батька» та «про матір» спільно вказано « [PERSON] » (у перекладі з російської), у графі «прізвище, ім`я та по батькові» «про батька» зазначено « [PERSON] » (у перекладі з російської), а «про матір» - « [PERSON] » (у перекладі з російської); в графі «скільки повних років» «про батька» зазначено « [PERSON] , 21 р. » (у перекладі з російської), а «про матір» - « [PERSON] , 20 р. » (у перекладі з російської) (а.с. 25). 05.10.1939 шлюб між [PERSON] (у перекладі з російської) та [PERSON] (у перекладі з російської) припинений. У графі «прізвище після припинення шлюбу» зазначено «його: [PERSON] » (у перекладі з російської), «її: [PERSON] » (у перекладі з російської), що підтверджується посвідкою про припинення шлюбу № 1591 (а.с. 19), а також записом акта про припинення шлюбу (а.с. 21-22), у якому крім того в графі «прізвище шлюбне» вказано «він - [PERSON] » (у перекладі з російської), «вона - [PERSON] » (у перекладі з російської). [PERSON] (у перекладі з російської) зареєструвала шлюб з [PERSON] (у перекладі з російської), який розірвано 18.08.1978, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 26), де зазначено, що «після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому - [PERSON] , їй - [PERSON] » (у перекладі з російської). [INFO] народилася [PERSON] (у перекладі з російської), батьками якої у свідоцтві про народження серії [NUMBER] зазначено: «батько - [PERSON] » (у перекладі з російської), «мати - [PERSON] » (а.с. 28). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції, [INFO] [PERSON] померла (а.с. 27). [PERSON] 03 серпня 1984 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] , після укладення якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що зазначено у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 29). Вказаний шлюб розрізано 01.12.1998, після розірвання якого [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] » (а.с. 30,31 ,32). З матеріалів справи вбачається, що 12.09.1989 [PERSON] склала заповіт, згідно змісту якого остання на випадок своєї смерті заповіла усе майно онуці - [PERSON] (а.с. 10). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 06.04.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 11). [PERSON] 20.08.2019 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Однак, заявнику відмовлено у видачі такого свідоцтва, про що приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Голик С. В. винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] не подано документ, що підтверджує родинний зв`язок зі спадкодавцем (а.с. 12-15). Як вбачається з висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 09.11.2019 внесено зміни до актового запису про розірвання шлюбу № 1591 від 05.10.1939, складеного Харківським міським відділом ЗАГС, а саме прізвище до реєстрації розірвання шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 33-34). 28.11.2019 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області направлено до Державного архіву Харківської області повідомлення про внесення змін до актового запису цивільного стану за вих. № 30455/08.01-05-09 щодо необхідності внесення змін до актового запису про розірвання шлюбу № 1591 від 05.10.1939 на підставі вищезазначеного висновку (а.с. 35). З архівної довідки від 16.12.2019 № 01-28/3-2873 Державного архіву Харківської області вбачається, що вказане вище повідомлення від 28.11.2019 зберігається в архівному фонді у справі «Документи (повідомлення) про внесення змін до актового запису цивільного стану у зв`язку зі зміною імені» (а.с. 36). Однак, листом від 04.03.2020 за № 5636/13894/17/20/05.1 Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) на інформаційний запит представника заявника повідомило, що перевіркою Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про розірвання шлюбу відносно [PERSON] та [PERSON] не виявлено, а також повідомлено про відсутність підстав для видачі [PERSON] повторно виданого свідоцтва про розірвання шлюбу відносно [PERSON] та [PERSON] (а.с. 37-39). А також листом від 27.02.2020 за вих. № 01-30/47 Державний архів Харківської області повідомив про неможливість надання зміненого актового запису № 1591 про розірвання шлюбу від 05 жовтня 1939 року (а.с. 40-41). З будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. [ADDRESS] ) вбачається, що за вказаною адресою постійно проживали [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також постійно проживає [PERSON] , [INFO] (а.с. 52-57). У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявник є онукою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] проживала разом з онукою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. На підставі викладеного та

Outcome: approved