Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.11.2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем; в шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Вінницького районного суду від 18.12.2013 року з відповідача присуджено до стягнення на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Дитина [PERSON] дуже часто хворіє, потребує лікування, періодичних обстежень, а все це вимагає значних коштів. Враховуючи стан здоровя дитини і, що він потребує постійного догляду матері (згідно рішення ЛКК), позивач не може влаштуватися на роботу та отримувати заробітну плату, щоб заробляти кошти на утримання дитини та на його лікування. Витрати на лікування сина є вкрай великими, аліментів, що сплачує відповідач на ці витрати не вистачає. Так, для дитини необхідно купувати дитяче харчування, одяг, взуття та інші речі, які на сьогоднішній день дуже дорого коштують, і тому коштів на медичне обстеження та медикаментозне лікування сина не вистачає. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати допомогу на лікування дитини, але він відмовляється. У дитини затримка психомоторного розвитку, крім того він часто і довготривало хворіє простудними захворюваннями. Відповідач не надає добровільно кошти для додаткових витрат на дитину, а саме: лікування. Відповідно до Рішення Вінницької центральної клінічної лікарні поліклінічного-консультативного відділення, Протокол №5 від 20.03.2017 \~ \~ \~ \~року, [PERSON] обстежений ЛКК та поставлений діагноз: F 80; F 92.8. Рішення: потребує домашнього режиму терміном на 1 рік з 20.03.2017 року. Відповідно до Рішення Вінницької центральної клінічної лікарні поліклінічного-консультативного відділення, Рішення № 14 Протокол №29 від 08 грудня 201 7 року, [PERSON] обстежений ЛКК та поставлений діагноз: F 06,85. Рішення: потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Відповідно до виписки № 12422 від 23.11.2017 року дитині знову поставлено діагноз F 06,85 та приписано, серед іншого, цереброкурин. Відповідно до\~консультативного висновку спеціаліста невролога, встановлений діагноз: затримка психо-речового розвитку з елементами аутизму, поведінкові порушення. Відповідно до лікарських рекомендацій від 02.05.2018\~року встановлено діагноз: F 06,85, та приписано цереброкурин. Відповідно до виписки від 19.02.2018 року дитині поставлено діагноз ГРВІ, перебував на стаціонарному лікуванні в ВЦРКЛ. Відповідно до протоколу огляду дитини від 10.04.2018 року, дитині знов діагностовано ГРВІ, ринофорингит. За період часу з 14.02.2018 року по 10.06.2018 року позивачем було придбано ліків на загальну суму 13828 грн. 46 коп. Позивач [PERSON] на даний час ніде не працює; враховуючи стан здоровя дитини і те, що дитина потребує постійного догляду матері, позивач не може влаштуватися на роботу та відповідно на належному рівні забезпечити дитину лікуванням. Відповідач фізично здоровий, інших утриманців не має, має постійний і достатній заробіток та в змозі сплачувати додаткові витрати на утримання сина, а саме: на лікування. За наведених обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування\~неповнолітнього сина,\~разово,\~в розмірі\~6914 грн. 23 коп. та понесені нею судові витрати. В ході судового розгляду, в звязку із хворобою дитини, позивачем неодноразово було збільшено позовні вимоги та надано відповідні докази, згідно яких вона просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування\~неповнолітнього сина,\~разово,\~в розмірі\~14859 грн. 44 коп. та понесені нею судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, збільшені позовні вимоги своєї довірительки підтримує та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву позивача та заперечення щодо збільшення позовних вимог, в яких зазначив, що він не згоден із основним діагнозом, який лікарі поставили його синові; дитина була оглянута без його присутності, він бажає приймати участь у вихованні дитини, але бабуся та мати сина всіляко не дають йому змоги це робити. Препарат цереброкурін, який лікарі випасли дитини, приймається лише 2 рази на рік, а дитина його приймала 5 разів, тому і немає ніякого ефекту від лікування. Крім того, позивач мала б надати докази, що вона дійсно купувала такий препарат, сертифікат якості наприклад, оскільки фіскальні чеки вона могла просто взяти в будь якій аптеці. Він не погоджується із тим, що дитина не відвідує дитячий садок, різні гуртки, а бачить лише кабінети лікарів, дорогу додому та подвіря дому, дитина таким чином не звикне до соціуму. Мати та бабуся дитини лише роблять вигляд, що лікують дитину, насправді відмовляються від його лікування, щоб не витрачати на це кошти, оскільки обоє ніде не працюють і кошти, які він сплачує на дитину є єдиним джерелом їх існування, а не дитини. Враховуючи надані заперечення позивач просить відмовити в задоволенні позову та справу розглянути в його відсутність. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали зазначеної цивільної справи, врахувавши надані заперечення відповідача, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10.05.2018 року, яким позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 16133\~ грн.\~84\~коп. додаткових витрат\~на утримання\~дитини [PERSON] та стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. (а.с. 25 -33) встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.11.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2851, який розірвано згідно заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17.12.2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-АМ №268289 від 10.10.2013 року. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.05.2013 року стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], уродженця [INFO], жителя [INFO], непрацюючого аліменти на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно на час вагітності та після народження дитини до досягнення нею трьохрічного віку, починаючи з 11.04.2013 року. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.12.2013 року стягнуто з [PERSON], [INFO] (який зареєстрований за адресою: [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON], [INFO] (яка зареєстрована за адресою: [INFO]) аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 21.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення районної лікарсько-консультативної комісії Вінницької ЦКЛ від 14.09.2016 року дитина [PERSON] часто і довготривало хворіє простудними захворюваннями. Затримка психомоторного розвитку. Згідно даного рішення дитина потребує домашнього догляду матері протягом 1 року . Згідно рішення районної лікарсько-консультативної комісії Вінницької ЦКЛ від 20.03.2017 року №1, дитина [PERSON] потребує домашнього режиму терміном на 1 рік, з 20.03.2017 року по 19.03.2018 року, постійного заняття з логопедом. Згідно консультативного заключення медичного центру «Омеда» від 06.03.2017 року [PERSON] встановлено діагноз: ОРЗ гострий трахеіт. Відповідно до заключення дитячого лікаря невролога від 30.09.2016 року медичного центру АльтаМедіка, [PERSON] хворіє: синдром гіперзбудливої дитини, з дефіцитом уваги. Затримка психо-мовного розвитку . Згідно заключення дитячого лікаря педіатра медичного центру АльтаМедіка від 15.02.2017 року, дитині [PERSON] поставлено діагноз: Транзиторні порушення імунітету. Рецидивуючі ГРЗ. Систолічний шум серця. Призначено лікування. Вартість огляду педіатра складає 200 грн., що підтверджується квитанцією від 15.02.2017 року . Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні від 08.02.2017 року, 15.03.2017 року, 15.03.2017 року дитині [PERSON] встановлено діагнози та призначалося відповідне лікування . Крім того, згідно консультаційних висновків спеціаліста Центру матері та дитини від 23.04.2015 року, 14.06.2016 року, 13.09.2016 року, 20.02.2017 року дитині [PERSON] лікарем встановлювався діагноз та призначалося відповідне лікування. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено\~законом. Матеріалами даної цивільної справи також встановлено, що відповідно до Рішення Вінницької центральної клінічної лікарні поліклінічного-консультативного відділення, Протокол №5 від 20.03.2017 \~ \~ \~ \~року, [PERSON] обстежений ЛКК та поставлений діагноз: F 80; F 92.8. Рішення: потребує домашнього режиму терміном на 1 рік з 20.03.2017 року (а.с. 11). Відповідно до Рішення Вінницької центральної клінічної лікарні поліклінічного-консультативного відділення, Рішення № 14 Протокол №29 від 08 грудня 201 7 року, [PERSON] обстежений ЛКК та поставлений діагноз: F 06,85. Рішення: потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а.с. 10). Відповідно до виписки № 12422 від 23.11.2017 року дитині знову поставлено діагноз F 06,85 та приписано, серед іншого, цереброкурин (а.с. 14). Відповідно до\~консультативного висновку спеціаліста невролога, встановлений діагноз: затримка психо-речового розвитку з елементами аутизму, поведінкові порушення. Відповідно до лікарських рекомендацій від 02.05.2018\~року встановлено діагноз: F 06,85, та приписано цереброкурин. Відповідно до виписки від 19.02.2018 року дитині поставлено діагноз ГРВІ, перебував на стаціонарному лікуванні в ВЦРКЛ (а.с. 13). Відповідно до протоколу огляду дитини від 10.04.2018 року, дитині знов діагностовано ГРВІ, ринофорингит. За період часу з лютого 2018 року по січень 2019 року позивачем було придбано ліків на загальну суму 29718 грн. 88 коп. Відповідач [PERSON] працює в ПрАТ «Вінницяпобутхім», за період з березня 2018 року по серпень 2018 року сума його доходу, за винятком аліментів, становить 42292 грн. 33 коп. (а.с. 80). Судом, при дослідженні доказів в обгрунтування суми додаткових витрат на лікування дитини, а саме: наданих позивачем чеків, квитанцій, та інших доказів, що підтверджують її витрати на лікування, встановлено, що загальна їх сума складає 29718 грн. 88 коп. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.\~\~ Відповідно до частини 1 ст.\~141\~СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Згідно п.18\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої\~ст. 185 СК\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Враховуючи принцип рівності\~прав й\~обов'язків\~батьків,\~визначений ст. 141 СК України,\~ суд\~дійшов висновку,\~що позовні\~вимоги про\~стягнення з\~[PERSON]\~додаткових витрат\~на лікування\~дитини,\~підлягають задоволенню,\~а саме:\~в сумі\~14859 грн.\~44\~коп. (29718\~грн.\~88\~коп./2=14859 грн. 44 коп.). Згідно\~ст. 133 ЦПК України\~ судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~повязаних з\~розглядом справи. Розмір\~судового збору,\~порядок його\~сплати,\~повернення і\~звільнення від\~сплати встановлюються\~законом. До\~витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на\~професійну правничу\~допомогу; повязані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; повязані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до\~ч. 6 статті 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: approved