Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як орган опіки і піклування, про позбавлення батьківських прав, відповідно до вимог якої просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] - її племінник, проживає на даний час із нею та її родиною. Відповідач є матір`ю [PERSON] батько [PERSON] помер [INFO] . Дитина після розлучення батьків проживала у батьків позивача - [PERSON] та [PERSON] . Дідусь та бабуся піклувалися про дитину, він знаходився на повному її утриманні. Мати ніколи не виконувала свої батьківські обов`язки, зловживає спиртними напоями, притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності. Також додає довідки зі коли, акт, складений ЖЕО і вважає, що зазначені факти як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення матері до своїх обов`язків. Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2021 прийнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву (вх. № 23425/21-Вх) про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, подала заяву (вх. № 24865/21-Вх) про розгляд справи у відсутність. Вказала, що проти позовних вимог не заперечує, просить їх задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі (вх. № ЕП-5760/21-Вх). Також надала висновок органу опіки і піклування. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що дійсно батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Рішенням Білогород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.01.2013 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 22 жовтня 2005 року у відділі реєстрації атів цивільного стану по м. Білгород - Дністровський Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 335, які від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . В той же час судом встановлено, що батько дитини [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Після смерті батька неповнолітній [PERSON] проживав у бабусі та дідуся, що підтверджується актом фактичного проживання від 09.02.2021, складеним КП «ЖЕО-1». Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи від 22.02.2021, складеного фахівцем із соціальної роботи Міського центру соціальних служб, дідусь та бабуся мають достатній батьківський потенціал, володіють достатньою інформацією стосовно принципів розвитку та виховання неповнолітньої дитини. [INFO] бабуся неповнолітнього [PERSON] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Після смерті бабусі [PERSON] стала опікуватися його тітка, [PERSON] . Із довідки № 32 від 15.02.2021, виданої Загальноосвітньою школою І-ІІІ ст.. № 4 м. Білгорода-Дністровського Одеської області, вбачається, що [PERSON] навчається в 9-В класі цієї школи. Мати [PERSON] не виконувала батьківські обов`язки щодо виховання сина, жодного разу не відвідала навчальний заклад. [PERSON] проживає не території України, маючи посвідку на постійне проживання серії ОД номер 1710/06, яка видана 25.06.2005. Згідно Висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, доцільно та в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому, як зазначено у мотивувальній частині Висновку, [PERSON] запрошена рекомендованим листом, від 13.08.2021 № 01-13/3142, на засідання комісії з питань захисту прав (далі Комісія), яке відбулося 26.08.2021. На засіданні комісії [PERSON] не заперечувала проти позбавлення батьківських прав відносно сина, [PERSON] , пояснюючи, що не має можливості приймати участі у вихованні сина та матеріально утримувати його. З правовими наслідками позбавлення батьківських прав ознайомлена. За результатами розгляду комісія з питань захисту прав дитини дійшла до висновку, що [PERSON] свідомо нехтує батьківськими обов`язками, ухиляється від їх виконання, станом здоров`я та розвитком дитини не цікавиться, матеріально [PERSON] не утримує Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками [PERSON] щодо свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19, провадження № 61-1344св20, згідно якої Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). З урахуванням усього вищевикладеного, а також надавши оцінку зібраним у сукупності доказам, виходячи із встановленого факту, що матір дитини - [PERSON] . [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснила жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунулася від виконання покладених на неї законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, про що зокрема сама погоджується, що засвідчено у Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, внаслідок її дій неповнолітній [PERSON] позбавлений можливості отримати паспорт громадянина України, що в свою чергу не дало змогу дитині вступити до коледжу після закінчення 9 класу, що також вказано у висновку органу опіки і піклування, виходячи з якнайкращих її інтересів, а також того, що відповідачкою визнано позов,суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved