Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» про стягнення страхової виплати. Позивач в обґрунтування позову зазначила, що 27 грудня 2006 року між її чоловіком [PERSON] та ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», правонаступником якого є ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» був укладений договір особистого страхування № K2A2LK00027589, вигодонабувачем в якому була визначена третя сторона ПАТ КБ «Приватбанк». 05 лютого 2008 року страхувальник [PERSON] помер, що відповідно до договору особистого страхування вважається страховим випадком, втім у виплаті страхового відшкодування на користь позивача, як єдиному спадкоємцю померлого страховиком було відмовлено. Відмову позивач вважає необґрунтованою, тому просила суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 252\~500,00 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача надав суду заяву, в якій просить у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи ПАТ КБ «Приватбанк» надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, у задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи Філія «Розрахунковий Центр» ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 27 грудня 2006 року між чоловіком позивача [PERSON] та ЗАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ», правонаступником якого є ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» був укладений договір особистого страхування № K2A2LK00027589, вигодонабувачем в якому була визначена третя сторона ПАТ КБ «Приватбанк». 05 лютого 2008 року страхувальник [PERSON] помер від ішемічного інсульту головного мозку. Відповідно до п. 7.1 договору особистого страхування № K2A2LK00027589 від 27 грудня 2006 року страховими випадками визнаються: смерть застрахованої особи; стійка втрата особою працездатності (встановлення інвалідності); смерть застрахованої особи, яка наступила внаслідок захворювання. Відповідно до п. 12.5 договору особистого страхування № K2A2LK00027589 від 27 грудня 2006 року договір страхування набуває чинності з моменту надходження повної суми відповідної частки страхового платежу. Відповідно до п. 5.1 договору особистого страхування № K2A2LK00027589 від 27 грудня 2006 року цей договір укладено на виконання договору застави, укладеного між ПАТ «Приватбанк» та страхувальником від 27.12.2006 № k2A2GA00260020 з метою забезпечення зобовязань за кредитним договором від 27.12.2006 № k2A2GA00260020. У звязку з чим п. 3.6 умов страхування передбачено, що якщо на момент прийняття рішення про страхову виплату: 1) у страхувальника існує заборгованість за кредитним договором, строки виконання якої вже настали, - страхова виплата здійснюється вигодонабувачеві і спрямовується на погашення цієї заборгованості; 2) у страхувальника існують зобовязання за кредитним договором щодо погашення кредиту, строки виконання яких ще не настали, - сума страхової виплати, яка залишилась після розрахунку за пп. 1) цього пункту, що не перевищує загальної суми зобовязань страхувальника за кредитним договором, вважається достроковим погашенням кредиту, виплачується вигодонабувачеві і спрямовується на погашення кредиту. Сума страхової виплати, яка залишилась після здійснення виплат за пп. 2) цього пункту, здійснюється страхувальнику, або його нащадкам. Згідно з положеннями п. 3.1 умов страхування у разі настання події, яка підпадає під ознаки страхового випадку, страхувальник або застрахована особа, а у випадку смерті застрахованої особи вигодонабувач, повинні у строк не пізніше одного року з дня настання події повідомити страховика про її настання. Пунктом 3.2 умов страхування визначено, що для отримання страхової виплати страхувальник, застрахована особа або вигодонабувач чи спадкоємець застрахованої особи повинні звернутися до страховика в особі страхового агента з письмовою заявою про страхову виплату та надати документи, які підтверджують факт настання страхового випадку. Відповідно до листа філії «Розрахунковий центр» Приватбанку в м. Києві № 2775 від 30.04.2009 у виплаті страхового відшкодування позивачу було відмовлено з посиланням на те, що згідно п. 4.2 договору особистого страхування № K2A2LK00027589 від 27 грудня 2006 року не визнаються страховими випадками визначені у цьому договорі події, які відбулися до моменту набрання чинності цим договором. Відповідно до п. 4.2 умов страхування вищезазначеного договору особистого страхування не визнаються страховими випадками: смерть застрахованої особи, яка настала внаслідок нещасного випадку; смерть застрахованої особи, яка наступила внаслідок захворювання застрахованої особи; стійка втрата працездатності (встановлення інвалідності) внаслідок нещасного випадку, які відбулися до моменту набрання чинності цим договором. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як випливає з фактичних обставин справи та змісту укладеного між померлим чоловіком позивача та відповідачем ПАТ СК «ІНГОССТРАХ» договору особистого страхування № K2A2LK00027589 від 27 грудня 2006 року, смерть застрахованої особи [PERSON], яка наступила внаслідок захворювання є страховим випадком, а отже його настання тягне виплату страхового відшкодування у розмірі 252 500,00 грн. на користь позивача як єдиного спадкоємця померлого, вигодонабувач до суду із позовом про стягнення страхової виплати не звертався. Виходячи з наведеного позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування у розмірі 252 500,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення, пропорційно задоволеній частині позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved