Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду із\~заявою про\~видачу обмежувального\~припису та\~просила видати\~обмежувальний припис\~стосовно [PERSON] ,\~зареєстрованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~строком на\~шість місяців\~та встановити\~наступні заходи\~тимчасового обмеження\~прав [PERSON] ,\~а саме:\~заборонити [PERSON] \~наближатися її\~до місця\~проживання,\~за адресою:\~ [ADDRESS] , не\~ближче як\~300\~метрів;заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Свої вимоги мотивувала тим, що з [PERSON] вони проживали без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , починаючи з березня 2018 року і по грудень 2019 року. Разом з ними проживали також її діти від попереднього шлюбу: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . За період спільного проживання вона постійно потерпала від психологічного та фізичного домашнього насильства з боку її співмешканця [PERSON] , який здійснював та після припинення спільного проживання продовжує здійснювати погрози різного характеру, а саме: погрожує застосувати фізичне насильство, залякує, принижує, ображає нецензурними словами, штовхає, щипає, кидає предмети побуту. Він постійно вчиняє сварки з будь-якого приводу. Це все супроводжується пошкодженням її особистих речей. З приводу безкінечних конфліктів вона неодноразово зверталася із заявами до Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області. Протягом жовтня 2019 року лютого 2020 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, у тому числі за вчинення домашнього насильства, зокрема 07.10.2019, 21.02.2020. Незважаючи на заходи адміністративного впливу, [PERSON] своєї поведінки не змінює, через що спільне проживання з ним в одному будинку вона припинила, але він продовжує до неї приходити, телефонувати, змушує проживати разом, запевняючи її у своїх почуттях, однак, все це супроводжується погрозами на її адресу, тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою. Вважає, що існує загроза продовження домашнього насильства щодо неї з боку [PERSON] , існують ризики настання більш тяжких наслідків для її психічного та фізичного здоров`я. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовільнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи по телефону та через дільничного. Взявши до\~уваги заяву\~заявниці,вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 03.04.2013, квартира [ADDRESS] та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, належить [PERSON] (а.с. 8-10). З приводу безкінечних конфліктів [PERSON] неодноразово зверталася із заявами до Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області. Протягом жовтня 2019 року лютого 2020 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, у тому числі за вчинення домашнього насильства, зокрема, 07.10.2019, 21.02.2020, що підтверджується копіями постанов про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності (а.с.4, 5). [PERSON] \~\~систематично чиниться фізичне та психологічне насильство на [PERSON] . Таким чином, обставини вчинення [PERSON] домашнього насильства не підлягають доказуванню, оскільки вони встановлені постановами суду у справах про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили. Відповідно до п.п. 3, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальний приписстосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні; у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобіганнята протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкоду користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Отже, єдиним заходом, передбаченим ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який може бути застосований у спірних правовідносинах, є заборона [PERSON] в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] , у тому числі: вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved