Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3000 грн щомісячно з дня подачі позовної заяви з подальшою їх індексацією до досягнення дитиною повноліття, та стягнення аліментів на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що при сплаті відповідачем аліментів у сумі 3 000 грн щомісяця з подальшою їх індексацією забезпечить рівність батьків при несенні обов`язку утримання дитини. Такий розмір аліментів пов`язаний із цінами на харчування, одяг, комунальні послуги, платою за оренду житла, тобто пов`язаний із щоденними потребами дитини та середніми цінами на предмети першої необхідності, і необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач зазначає, що тільки оренда житла вартує 5000 грн. Відповідач інших утриманців не має, є працездатним, отримує дохід, однак позивачеві відомо, що цей дохід відповідач отримує неофіційно, працюючи адміністратором в закладі швидкого харчування «Чікен Хат», його стан здоров`я дозволяє працювати, має у власності автомобіль марки «Шкода Октавія», а тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати такий розмір аліментів. Позивач також покликається на 84 СК України, відповідно до якої встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вказує, що дитина потребує постійної уваги матері, яка на даний час є вагітною другою дитиною від свого чоловіка та перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач проживає окремо і добровільно не виконує свої батьківські обов`язки належним чином, тому [PERSON] змушена звернутися до суду з позовною заявою. Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. Ухвалою суду від 18.05.2021 постановлено відкласти розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на 09 год. 10 хв. 08.06.2021, про що належним чином повідомити учасників справи. Ухвалою суду від 08.06.2021 постановлено відкласти розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на 08 год. 40 хв. 22 червня 2021 року, про що належним чином повідомити учасників справи. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Позивач подала через канцелярію суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, зазначила також, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, подав через канцелярію суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог заперечує. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом зі змісту копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 вересня 2018 року встановлено, що 17 вересня 2018 року між [PERSON] , [INFO] , (до укладення шлюбу прізвище « [PERSON] ») та відповідачем [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований Виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що 17.09.2018 складено відповідний актовий запис за № 65. З долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.09.2019 встановлено, що [INFO] в м. Фегердярмарт народилася дитина [PERSON] , батьками якої записані відповідач у даній справі [PERSON] та позивач у даній справі [PERSON] . З долученої до матеріалів справи довідки №61324/19-536-567 від 20.09.2019 про реєстрацію особи громадянином України, виданої консулом консульства України в Ніредьгазі вбачається, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована громадянкою України. Зі змісту довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Воловецької селищної ради вих. №687 від 25.09.2019 вбачається, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту долученого до матеріалів справи договору оренди квартири у приватної особи від 01.03.2021, встановлено, що даний договір укладено між гр. [PERSON] та [PERSON] про передачу у тимчасове користування на платній основі [PERSON] та її дітям квартири за адресою: [ADDRESS] . Орендна плата відповідно п.п. 5.1 п. 5 договору оренди квартири у приватної особи від 01.03.2021 становить 5000 грн в місяць. За твердженням позивача дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, про що також свідчать надані позивачем квитанції про сплату продуктів харчування та інших предметів нагальної необхідності. Відповідач проживає окремо від позивача та дитини. Доказів зворотного відповідачем не надано. Судом з довідки №15 Ужгородського міського пологового будинку від 08.04.2021, виданої лікарем Мартином Ю.Ю. встановлено, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку по вагітності в жіночій консультації №2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Діагноз: вагітність двадцять третій тиждень. Додані позивачем скрін-шоти особової переписки з відповідачем суд до уваги не бере, оскільки такі відомості не є належними, достатніми та достовірними доказами працевлаштування чи доходу відповідача, оскільки не містять інформацію щодо предмета доказування, на підставі таких доказів не можна встановити дійсні обставини справи, у своїй сукупності не дають змоги дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Як встановлено судом, спільна дитина сторін проживає із матір`ю та потребує матеріального забезпечення, між батьками відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дитини, батько участі у вихованні та утриманні своєї спільної із позивачем дитини не приймає. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за дитиною, вік дитини, майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, даних про наявність у нього інших утриманців немає, а також вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд дійшов висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини у твердій грошовій сумі 3000 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Беручи до уваги, що згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на один місяць на дитину віком від 06 років до 18 років в період з 1 січня становить 2395 гривень, така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину найнеобхіднішим. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. Крім того, саме в такому розмірі аліменти просить позивач. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з положеннями статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона, працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Отже, сімейним законодавством передбачено право на утримання чоловіком-батьком вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, яка вагітна чи з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об`єктивності, розумності та справедливості, враховуючи те, що позивач вагітна, сторони проживають окремо, відповідач є здоровою, працездатного віку особою та може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини під час вагітності до досягнення дитиною трирічного віку, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 2000 грн щомісячно. Враховуючи, що позивач пред`явила позов 08.04.2021, то в силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Отже, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн за заявлену вимогу немайнового характеру про стягнення аліментів на утримання дитини та 908 грн за заявлену вимогу немайнового характеру про стягнення аліментів на утримання вагітної дружини.

Outcome: approved