Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй державного акта серії [NUMBER] від 02 жовтня 2001 року на земельну ділянку розміром 0,2958 виданого на ім`я [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником земельної ділянки розміром 0,2958 га., яка знаходиться в [ADDRESS] , згідно договору дарування від 27 липня 2001 року посвідченого приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №5268 та згідно державного акту серії [NUMBER] від 2 жовтня 2001 року. Під час виготовлення державного акту на земельну ділянку помилково було вказано по-батькові заявника - « [PERSON] », замість вірного - « [PERSON] ». В даний час заявник має намір розпорядитися своєю власністю, але у державному акті серії [NUMBER] від 02 жовтня 2001 року було виявлено, що невірно зазначено по-батькові заявника, замість правильного « [PERSON] » вказано неправильно « [PERSON] », а тому, змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2019 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено Березняківську сільську раду Смілянського району Черкаської області. В судове засідання заявник не з`явилася, надіслала до суду заяву в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд заяви просить проводити без її участі. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області до суду не з`явився, надіслав письмові заперечення в яких зазначив, що для виправлення помилки у правовстановлюючому документі існує позасудовий порядок, коли особа котра виявила у ньому невідповідність звертається до підприємства, установи, організації, яка видала відповідний правовстановлюючий документ з проханням виправити виявлену в ньому помилку. Державний акт виданий Березняківською сільською радою Смілянського району Черкаської області на підставі договору дарування від 27 липня 2001 року. Як вважає представник заінтересованої особи, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та додані до неї документи не містять доказів звернення заявника щодо внесення відповідного виправлення у державному акті до організації, яка такий видала, а також не зазначено неможливості здійснення державної реєстрації земельної ділянки в органах, наділених повноваженнями у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно на підставі договору дарування. З врахуванням наведених обставин представник заінтересованої особи просив судовий розгляд проводити без його участі та в задоволенні заяви відмовити. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився в наданій суду заяві просив справу розглядати без його участі та відмовити у задоволенні заяви з підстав викладених у письмових запереченнях від 14 травня 2019 року. Представник Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій не заперечувала проти задоволення позову та просила справу розглядати без їх участі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Як передбачено п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядається встановлення фактів, що мають юридичне значення. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Відповідно до договору дарування будинку серія АЕВ № 394805 від 27 липня 2001 року за реєстровим номером 5267 [PERSON] прийняла в дар на своє ім`я жилий будинок в [ADDRESS] (а.с. 6). Із договору дарування земельної ділянки від 27 липня 2001 року за реєстровим номером 5268 вбачається, що [PERSON] прийняла в дар земельну ділянку розміром 0,2958 га, що розташована в [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається із державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] виданого Березняківською сільською радою Смілянського району Черкаської області від 02 жовтня 2001 року [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки від 27 липня 2001 року є власником земельної ділянки розміром 0,2958 га, що розташована в [ADDRESS] (а.с.8). Згідно документа, що посвідчує особу заявника (паспорт серії [NUMBER] , виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 2000 року її по-батькові значиться « [PERSON] » ( а.с.4-5). Із картки фізичної особи - платника податків від 01 квітня 2004 року вбачається, що по-батькові заявника зазначено « [PERSON] » (а.с. 11). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із Законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Окрім того, Пленум Верхового Суду України в п. 12 вищевказаної постанови роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по - батькові або замість імені чи по - батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вони мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що особа, яка зазначена в державному акті серії [NUMBER] від 2 жовтня 2001 року на земельну ділянку розміром 0,2958, а саме - [PERSON] особа, яка зазначена у паспорті громадянина України серії паспорт серії [NUMBER] , виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 2000 року - [PERSON] - є однією і тією ж особою. Оскільки іншим способом виправити допущені помилки в правовстановлюючому документі не є можливим, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення та встановлює факт належності правовстановлюючого документа - державного акта на право приватної власності на землю, [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved