Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу автомобіля Мазда р.н. [NUMBER] між нею і відповідачами [PERSON], [PERSON] від 14.12.2007 р. та визнання права власності на цей автомобіль посилаючись на те, що між ними було досягнуто всіх істотних умов договору купівлі-продажу, передано гроші, автомобіль, що підтверджується актом прийому-передачі, відсутні інші особи, які б претендували на цей автомобіль. В судовому засіданні [PERSON], її представник [PERSON] позов підтримали і пояснила, що 14.12.2007 р. було досягнуто згоди щодо ціни, стану автомобіля, які всіх задовольняли. Автомобіль не було зареєстровано, хоча знала про це, через відсутність коштів для цього, а також була довіренність, на підставі якої цим автомобілем керувала вона і син, який був внесений до довіренності. Вважає достатніми доказів розписки про отримання коштів відповідачами від неї, а ними передачі їй автомобіля. Звернулася до суду в даний час в зв'язку з розподілом майна подружжя між її сином і невісткою в судовому порядку. Відповідач [PERSON] подав заяву - позов визнав, просить справу слухати за його відсутності. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, покладається на думку суду. Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Згідно копії розписки [PERSON], [PERSON] від 14.12.2007 р. вони продали [PERSON] автомобіль Мазда р.н. [NUMBER] за 7000 дол.США та автомобіль Жигулі та зобов'язувалися укласти договір купівлі-продажу автомобіля до 31.12.2007 р.. Із пояснень [PERSON] вбачається, що цей договір не було укладено. За даними копії акту прийому-передачі від 14.12.2007 р. відповідачі [PERSON], [PERSON] передали [PERSON] автомобіль Мазда 1993 р.в.. Однак відповідно до копії наданої позивачкою довіренності від 12.11.2007 р. [PERSON] не був власником цього автомобіля і у нього було відсутнє право продажу цього товару. Як стверджує [PERSON] вона 14.12.2007 р. оформила довіренність на право володіння, користування та розпорядження автомобілем, яка не свідчить про укладення договору купівлі-продажу автомобіля без належного його укладення. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити певну грошову суму. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встновлюватися законом (ст.ст. 655, 656 ЦК України). Однак продаж транспортних засобів, що були в екусплуатації. здійснюється відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок, моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМ України № 1388 від 07.09.1998 р., тому недотримання цього Порядку... не свідчить про набуття позивачкою права власності на спірний автомобіль, який в даний час є предметом спору між сином позивачки і його дружиною. Таким чином суд приходить до висновку, що підстав для визнання договору купівлі-продажу автомобіля Мазда р.н [NUMBER] від 14.12.2007 р. і визнання права власності на нього за [PERSON], так як позивачем у позові про визання права власності є власник, тобто особа, яка має право власності на майно, а не намагається ним стати через пред'явлення позову, немає. В зв'язку з цим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed