Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Жмеринської міської ради Вінницької області про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, мотивуючи його тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло за позивачкою та її чоловіком [PERSON], який помер [INFO] р. зареєстрована на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. Після смерті чоловіка позивачки відкрилась спадщина, яка складається із належної їй частки квартири, яку позивачка прийняли шляхом звернення до нотконтори з відповідною заявою. Однак при зверненні до нотконтори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка отримали постанову № 1422/02-31 від 16.10.2014 р. в якій їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки частка спадкодавця у спільній сумісній власності - квартирі не визначена. За життя спадкодавця між співвласниками спірної квартири не встановлювалось часток співвласників. В даний час визначити частки кожного із співвласників неможливо, оскільки один із співвласників - [PERSON] помер. Без визначення часток кожного із співвласників позивачка не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка. Просить визначити, що частка кожного із співвласників, у тому числі і померлого [PERSON] у квартирі [ADDRESS] становить 1/2. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, просить провести розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача - Жмеринської міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явилась, але через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позову та згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України покладається на розсуд суду, просить справу розглядати без її участі (а.с.29). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оглянувши позовну заяву, заяву позивачки, взявши до уваги заяву представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача позову необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує будь-чиїх прав та інтересів. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). [PERSON] проживав та був зареєстрований [ADDRESS] по день смерті (а.с.16) [PERSON] є чоловіком позивачки [PERSON] (а.с. 6) Із свідоцтва про право власності на житло від 28.09.1993 р., виданого згідно рішення виконкому Жмеринської міської ради від 28.09.1993 р. № 1159, позивачці та померлому [INFO] року чоловіку позивачки належить на праві приватної спільної власності квартира [ADDRESS], без визначення часток кожного із співвласників (а.с.10). Нотаріус Жмеринської міської державної нотаріальної контори, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.10.2014 року № 1422/02-31 відмовив позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру у зв'язку з невизначеністю частки померлого у спільній сумісній власності на квартиру. (а.с. 18). З довідки № 217 від 14.07.2014 року КП «ВООБТІ» вбачається, що згідно інвентаризаційної справи № 236 на квартиру [ADDRESS] 15.12.1993 р. КП «ВООБТІ» була проведена реєстрація права спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого виконкомом Жмеринської міської ради 28.09.1993 р. згідно рішення від 28.09.1993 р. № 1159. Станом на 02.07.2014 р. квартира в цілому складається з: коридору 23-1, санвузла 23-2, кухні 23-3, кладової 23-4, кімнат 23-5, 23-6 та частини підвалу під сарай площею 2.2 кв.м. Загальна площа квартири складає 38,0 кв.м, в тому числі житлова площа 24.1 кв.м. Площа квартири збільшилась за рахунок внутрішнього оздоблення, що не є самочинним згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна затвердженої Наказом № 127 від 24.05.2001 р. Станом на 22.01.2001 р. самочинно збудованих та переобладнаних приміщень не виявлено (а.с.15), що також відображено і в технічному паспорті на дану квартиру (а.с.11-14). Відповідно до копії спадкової справи № 304/2004 до майна померлого [INFO] року [PERSON] (а.с.23-27) встановлено, що позивачка у встановлений законом строк звернулась до нотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Отже, вказана вище квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Оскільки один із співвласників на даний час помер, встановити таку домовленість неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 3.4. інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753-0/4-13 від 16.05.2013 року у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Таким чином, враховуючи позицію відповідача, суд вважає, що частки позивачки [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON], у квартирі, яка знаходиться у їх спільній сумісній власності, є рівними, та складає по 1/2 квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 355, 370 ЦК України,

Outcome: partial