Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 27.01.2018 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що основною причиною погіршення подружніх відносин стало моральне та фізичне насилля над нею з боку відповідача з моменту офіційного вступу до шлюбу, яке в подальшому дедалі погіршувалося під час її вагітності, та після народження дитини. У зв`язку з цим вона перебувала у постійному стресі, що призвело до постійних суперечок та непорозумінь між подружжям, тому вони з відповідачем не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, дружби взаємодопомоги. З 18.12.2019 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить як її інтересам так і інтересам дитини, вона не має наміру відновлювати з відповідачем подружні відносини, а тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Пояснила, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з підстав, викладених у позові. Просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 27.01.2018 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 27.06.2019 року. Як встановлено згідно пояснень позивача в позовній заяві та не спростовано відповідачем, з грудня 2019 року сторони проживають окремо, причиною погіршення подружніх відносин стало моральне та фізичне насилля над нею з боку відповідача з моменту офіційного вступу до шлюбу, яке в подальшому дедалі погіршувалося під час її вагітності, та після народження дитини, позивачка перебувала у постійному стресі, що призвело до постійних суперечок та непорозумінь між подружжям, тому вони з відповідачем не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, дружби взаємодопомоги. Спільного господарства сторони не ведуть, втратили почуття любові один до одного. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу є неможливим, про що свідчить зміст позовної заяви. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене вище, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд уважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved