Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за несплату аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за період з 01.10.2011 року по 01.03.2018 року в сумі 415660,15 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20.10.2011 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 17.08.2010 року було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, починаючи з 04.10.2011 року до його повноліття. Однак відповідач добровільно рішення суду не виконував, у звязку з чим звернулась до державної виконавчої служби із заявою про примусове стягнення аліментів з відповідача. У відповідності до довідки-розрахунку №В-1 від 19.04.2018 р., заборгованість по аліментам станом на 31.03.2018 року склала 49959 грн. посилаючись на ст. 196 Сімейного кодексу України, просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення уплати аліментів у розмірі 415660,15 грн. Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули, представник позивача надав заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не прибув, надав заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність, проти позовних вимог заперечує, вважає, що у нього немає заборгованості по сплаті аліментів, а навпаки мається переплата щодо сплати аліментів у розмірі 7735 грн. У разі прийняття судом рішенням про задоволення позовних вимог, то при винесенні рішення просить врахувати його матеріальне становище та зменшити розмір пені до 3-х років у відповідності з ч.1 ст. 194 СК України. У запереченнях до позовної заяви, просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття, оскільки немає підстав для звернення до суду. У відзиві зазначив, що він є приватним підприємцем субєкту малого підприємства фізичної особи платником єдиного податку. 19.11.2008 року отримав свідоцтво про оплату єдиного податку з Державної податкової адміністрації України. Середні йдохід у 2011 році склав 14000 грн., тобто 1166,66 на місяць, з цієї суми зобовязаний сплатити аліменти на утримання сина у розмірі ? частини щомісяця, тобто 583,33 грн. З 04.10.2011 по 31.12.2011 платив 500 грн.. борг склав 1249,99 гривень. Середньомісячний дохід у 2012 році склав 16700 гривень, тобто 1391,66 на місяць, з яких ? складає 347,75 грн., з 01.01.2012 по 31.12.2012 сплатив 6600 грн. замість 4536, переплата склала 2064 грн. У 2013 році дохід склав 3360 грн., тобто 2800 грн. на місяць, з яких ? склала 700 грн., з 01.01.2013 по 31.12.2013 сплатив 5540 грн., замість 8400 грн., борг склав 2860 грн. У 2014 році дохід склав 34200 грн., щомісячний дохід 2850 грн., з яких ? частини 712,50 грн., з 01.01.2014 по 13.12.2014 рік сплатив 6000 грн.. замість 8544 грн., борг склав 2544 грн. Середньомісячний дохід у 2015 році склав 35000 грн., тобто 2917 грн. на місяць, з яких ? складає 729 грн., з 01.01.2015 по 31.12.2015 сплатив 4900 грн., замість 8748 грн., борг склав 3848 грн. дохід у 2016 році склав 2400 гривень, щомісячний 200грн., з яких ? частини 50 грн., з 01.01.2016 по 31.12.2016 сплатив 8200 грн., замість 600 грн.,переплата склала 7600 грн. Дохід у 2017 році склав 1000 грн., щомісячний 83,33 грн., з яких 1-4 частина складає 20,83 грн., з 01.01.2017 по 31.12.2017 сплатив 8200 гривень, замість 252 грн., переплата склала 7948 грн. Дохід у 2018 році склав 6000 грн., щомісячний дохід 500 грн., з якого ? частина складає 125 грн. З 01.01.2018 по 31.03.2018 сплатив 1000 грн., заміст 375 грн., переплата склала 625 грн. Зазначає, що з урахуванням розрахунків, виходячи з щомісячного доходу з 2011 по 2017 рік борг по виплаті аліментів склав 10502 грн., а сплатив [PERSON] 18237 грн., тобто переплата склала 7735 грн. При отриманні грошей [PERSON] власноруч розписувалася у тетроді по виплаті аліментів,ніяких претензій не предявляла, оскільки окрім грошей придбавав для сина продукти харчування, одежу та іграшки. У даний час у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина [PERSON], 15.02.2017, яку зобовязаний утримувати матеріально до її повноліття, на даний час дружина звернулась до суду з вимогами про сплату аліментів на цю дитину. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 358209 виданого 10.09.2010 року. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20.10.2011 року стягнуто з [PERSON], [INFO] уродженця [INFO] аліменти на користь [PERSON], [INFO] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2011 року і до його повноліття. Також відповідно свідоцтва про народження серії І-НО №741115, [PERSON] має ще одну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов'язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. При цьому, передбачена ст.196\~Сімейного кодексу\~України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Відповідно до довідки розрахунку старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ в Донецькій області від 19.04.2018 №В-19, [PERSON] сплатив аліментів на утримання дитини [PERSON] у період з 01.10.2011 по 31.03.2018 року у сумі 40540, з нарахованих 90499 грн. Заборгованість складає 49959 грн. Заборгованість по аліментам утворилась через несплату відповідачем своєчасно та в повному обсязі аліментів на утримання дитини. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України, пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49\~ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов'язковою для суду при розгляді по цій категорії справ. Суд погоджується з розрахунком заборгованості, здійсненим державним виконавцем, оскільки відповідно до ч.2 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, тому заперечення відповідача про розрахунок розміру аліментів від його доходу під час здійснення підприємницької діяльності не грунтуються на вимогах закону. Також суд погоджується із розрахунком пені, наданим позивачем, при цьому відповідачем під час судового розгляду не надано суду доказів щодо спростування наявності заборгованості по аліментах та розрахунку позивача пені. При цьому суд відповідно до вимог ст. 196 СК України вважає, що розмір пені повинно бути зменшено до розміру заборгованості по аліментах та складати 49959 грн. З огляду на викладене, виходячи з того, що відповідач сплачував аліменти, однак не в повному обсязі та не кожного місяця, маються місяця у які взагалі не проходили виплати, враховуючи зміни, які відбулися у матеріальному положенні боржника - появи другої дитини, враховуючи, положення ст. 196 СК України, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, та розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, суд вважає необхідним зменшити розмір пені та стягнути з відповідача пеню за прострочку спалати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], за період з 01.10.2011 року по 01.03.2018 року, у розмірі 15000 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial