Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою до відповідачів в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] в даному житловому будинку являється відповідач [PERSON] , а власником квартири [ADDRESS] відповідач [PERSON] . Вказує, що весною 2019 року відповідачі почали перебудовувати свої квартири, а фактично зруйнували стіни і почали заново їх відбудовувати, але в процесі виконання будівельних робіт ними було частково зруйновано зовнішню стіну її квартири, яка частково обвалилася. На її зауваження та вимогу до відповідачів відновити стіну її квартири, вони заперечували, обіцяли все полагодити, але згодом відмовились. Посилаючись на те, що вказаними діями їй завдано шкоди, позивачка просила суд зобов`язати відповідачів припинити дії по руйнації зовнішньої стіни квартири [ADDRESS] та зобов`язати їх відновити становище, яке існувало до порушення, а саме за свій рахунок відновити зовнішню стіну належної їй квартири. Ухвалою суду від 15 листопада 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 17-18). Ухвалою суду від 13 січня 2020 року призначено судову будівельно-технічну експертизу (а.с. 65-66). Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року відновлено провадження у справі (а.с. 107). Ухвалою суду від 10 липня 2020 року постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 168-169). 03 серпня 2020 року представником відповідачів - адвокатом Половинко А. В. до суду подані пояснення на позовну заяву, в яких вона висловлюючи незгоду із позовними вимогами у зв`язку з їх безпідставністю та недоведеністю, просила відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Зокрема зазначила, що відповідачі придбали квартиру [ADDRESS] та [ADDRESS] з метою подальшої побудови магазину. Ще до початку оформлення дозвільних документів квартира [ADDRESS] почала від старості руйнуватися - почали руйнуватися стіни та дах, адже вік будівлі складає більше ста років. Про те, що квартира самостійно почала руйнуватись, їх повідомила працівниця дитячої бібліотеки м. Скадовська, будівля якої розташована поруч з вказаною квартирою, залишки будівлі падали також на територію бібліотеки. Прибувши з м. Кривого Рогу, оскільки на той і теперішній час відповідачі проживають саме в цьому місці, були виконані дії направлені на запобігання травматизму людей, оскільки запобігти руйнації квартири було неможливо. Окрім цього, були проведені дії, які направлені на запобігання руйнації квартири [ADDRESS] , оскільки вона знаходилася поруч. Жодних ремонтних робіт квартири [ADDRESS] відповідачами не виконувались і жодних дій, направлених на руйнацію зовнішніх стін квартири [ADDRESS] , відповідачами не проводились (а.с. 171-174). Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовну заяву з підстав у ный викладених. Представник відповідачів просила відмовити у задоволенні заявлених [PERSON] вимог через недоведеність підстав, на які позивачка посилається. Відповідачка [PERSON] підтримала позицію свого представника, надала пояснення аналогічні тим, які були викладені її представником письмово. Заслухавши доводи та заперечення учасників судового процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно з частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України). Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина 3). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, на підставі принципу змагальності сторони учасники справи з метою ухвалення рішення на свою користь зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують, або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності ухвалення бажаного для них рішення. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 статті 77 та частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Положеннями статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно норм статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З матеріалів справи та встановлених судом обставин убачається наступне. Власниками квартир у житловому будинку [ADDRESS] , є: --- квартира [ADDRESS] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 28.09.1993, виданого виконавчим комітетом Скадовської міської ради; --- квартира [ADDRESS] - [PERSON] , на підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 28.04.2014 , 06.04.2007, 19.01.2012; --- квартира [ADDRESS] - [PERSON] , на підставі Договору купівлі-продажу від 01.12.2017; --- квартира [ADDRESS] - [PERSON] , на підставі Договору купівлі-продажу від 15.01.2002. Квартира відокремлена в окрему будівлю і їй рішенням виконкому Скадовської міської ради № 247 від 20.12.2006 присвоєна адреса: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно відповіді Скадовської міської ради від 27.08.2019, на заяву [PERSON] від 17.07.2019 повідомлено, що на місці встановлено факт руйнації житлової будівлі, тому виконавчим комітетом міської ради рекомендовано звернутися до експерта з технічного обстеження будівель та споруд, який має відповідний сертифікат на виконання даних робіт, яким буде надано звіт за результатами обстеження технічного стану будівлі. Також, рекомендовано підготувати документи для звернення до суду про відшкодування часткової чи повної компенсації збитків (а.с. 10). Згідно відповідей Управління ДАБІ у Херсонській області від 03.07.2019 та 03.09.2019, посадовою особою Управління на підставі звернення [PERSON] проведено позапланову перевірку за адресою: [ADDRESS] . Під час виїзду на місце перевірки, встановлено, що на об`єкті було розпочато виконання будівельних робіт з часткового демонтажу аварійного будинку (а.с. 11, 12). Висновком експерта за результатами будівельно-технічної експертизи від 07.02.2020 № 20/452 встановлено наступне: 1. За ознаками впливу на зовнішню стіну квартири [ADDRESS] , технічний стан цього конструктивного елементу оцінюється як аварійний - категорія «4»: порушені вимоги першої групи граничних станів. Аналіз дефектів і пошкоджень вказує на неможливість гарантувати цілісність конструкції до проведення її заміни так як можливий «крихкий» характер руйнування. Можливість нормальної реалізації захисних функцій конструкції - втрачена. В цілому технічний стан квартири [ADDRESS] у вказаному житловому будинку відповідає категорії «3» - непридатний до нормальної експлуатації, стан (незадовільний стан). Існуючі пошкодження зовнішньої стіни свідчать про непридатність до експлуатації конструкції; 2. Вартість відновлювальних робіт для компенсації завданої матеріальної шкоди у зв`язку із руйнуванням зовнішньої стіни у квартирі [ADDRESS] станом на 07.02.2020 складає 35 110 грн. (а.с. 76-106). Після допиту в судовому засіданні експерта [PERSON] , нею надані письмові пояснення до висновку експерта від 07.02.2020 № 20/452, за змістом яких причиною пошкодження зовнішньої стіни квартири [ADDRESS] , є знесення квартири [ADDRESS] (а.с. 160-161). Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; Відповідно до положень статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За змістом частини 1 статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з вищенаведених вимог закону та підстав заявленого позову, суд вважає, що пред`явивши до відповідачів вимоги про зобов`язання їх припинити дії по руйнації зовнішньої стіни квартири [ADDRESS] та відновити становище, яке існувало до порушення, позивачкою має бути доведено, що саме діями відповідачів порушене її право. Однак суду не надано належних та достатніх доказів у розумінні статей 77, 80 ЦПК України на підтвердження вказаних обставин й відповіді виконкому міської ради та Управління ДАБІ такими не являються, оскільки в них засвідчено лише факт руйнації житлової будівлі, проте не зазначено вірогідної причини цього. Не підтверджує вказаних доводів виконаний в межах розгляду справи висновок експерта з урахуванням письмових пояснень до нього, яким також встановлено аварійність технічного стану зовнішньої стіни квартири [ADDRESS] , що стало наслідком знесення квартири [ADDRESS] . Проте доказів того, що квартира [ADDRESS] була зруйнована внаслідок умисних дій відповідачів суду не надано. Тоді як, результатами технічного звіту «Обстеження квартири [ADDRESS] щодо можливості її реконструкції у двоповерхову будівлю з окремими квартирами і з вбудованим магазином» виконаного на замовлення гр. [PERSON] та [PERSON] в 2019 році, встановлено такі дефекти та відхилення: ¦ недостатня глибина закладання фундаментів; ¦в конструкції фундаменту використовується природний камінь черепашник, що насичується вологою і руйнується; ¦відсутня горизонтальна та вертикальна гідроізоляції; ¦недостатня міцність тіла фундаментів із природного каменя черепашнику, сліди зволоження; ¦руйнування вимощення по периметру будівлі; ¦на час обстеження більша частина стін зруйнована; ¦на час обстеження більша частина горищного перекриття зруйнована; ¦на час обстеження покрівля та підлога зруйновані; ¦повністю зруйнована піч. Із висновку експертного дослідження № 183/19 від 13.09.2019 також вбачається, що фізичний знос квартири [ADDRESS] станом на травень 2019 року склав 83%, згідно таблиці 4 «Оцінка технічного стану об`єкта за ступенем фізичного зносу» технічний стан будівлі визначається як непридатний, а саме: елементи будівлі знаходяться у зруйнованому стані: при 100 % зносі залишки елементів повністю ліквідовані. Строк експлуатації квартири [ADDRESS] складає 117 років (2019 р. - 1902 р.), за період експлуатації не реконструювався, останнім часом у квартирі ніхто не проживав. Нормативний термін служби будинків зі стінами полегшеної конструкції - збірнощитові, каркасно-засипні, каркасно-камишитові, глинобитні, дерев`яні (рублені чи брусчаті) та інші 30-50 років (згідно Єдиного класифікатора (6)) (а.с. 197-200). Наведене підтверджує доводи сторони відповідача щодо самостійної руйнації квартири [ADDRESS] внаслідок спливу строку її експлуатації. Отже, проаналізувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позивачкою вимоги, надані сторонами докази на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позовна заява [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки позивачкою не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed