Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача та просить встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є спадкоємцем майна, що належало [PERSON] , який на даний час помер та якому належить будинок [ADDRESS] . Інших спадкоємців немає. З січня 2000 року та на момент смерті [PERSON] позивач фактично проживала разом з ним однією сім`єю, за адресою: [ADDRESS] , та продовжує проживати та користуватися вказаним житловим будинком до теперішнього часу. В передбачений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на будинок та відсутності державної реєстрації права власності на будинок. Враховуючи вищевикладене, вона не може оформити спадщину на своє ім`я, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду. Ухвалою судді від 05 березня 2021 року справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. Від позивача надійшла заява, згідно якої він заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та слухати справу в його відсутності. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, з позовними вимогами згоден. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, що відповідає положенням ч.3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до яких за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області 28 липня 2006 року, про що складено відповідний актовий запис № 52 (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , який належить йому на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 18.08.1989 року (а.с.11). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини згідно ст.1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України передбачено, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Згідно статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Позивач [PERSON] прийняла спадщину фактично, тим що проживала в спірному спадковому будинку зі спадкодавцем однією сім`єю з січня 2000 року до моменту смерті останнього, що підтверджується копією акту обстеження домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складеного депутатом Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області Красільніковою О.А. (а.с.10). Враховуючи вищевикладене, позивач по справі [PERSON] , відповідно до статті 1264 ЦК України, є спадкоємцем четвертої черги за законом. Згідно повідомлення Чугуївської держнотконтори Харківської області за № 151/01-16 від 19.01.2021 року зазначено, що після смерті [PERSON] , в термін, передбачений ст.1270 ЦК України (шість місяців), з заявами про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця, [PERSON] , як за законом та і за заповітом, посвідченим 29.03.2000 року Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області за р.№73 на ім`я [PERSON] , але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог статті 1268 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заведена спадкова справа за № 829/2006. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.28). Також, згідно інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.03.2021 року відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою: [ADDRESS] , відсутні (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Інших спадкоємців, що претендують на спадщину після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Згідно з абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому законодавством. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Таким чином, позивач [PERSON] після смерті спадкодавця є єдиним спадкоємцем будинку [ADDRESS] , яка прийняла спадщину фактично та протягом строку, передбаченого ч.1 ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї, однак, оформити спадщину на своє ім`я не змогла, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, державної реєстрації права власності на будинок та документів, підтверджуючих факт родинних відносин між нею та спадкодавцем. На підставі викладеного,

Outcome: approved