Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права приватної власності на житло шляхом визнання особи такою, що втратила право користування приватним житлом, вказуючи, що 28.04.2000 року, за договором міни квартирами, укладеного між нею її донькою [PERSON] та колишніми власниками цього житла, нею було придбано у спільну сумісну власність разом з [PERSON] - третьою особою у справі, квартиру [ADDRESS] (нині Молодіжна) в м. Вільногірську Дніпропетровської області. Право власності на квартиру було зареєстровано 05.05.2000 р. КП «БТІ м. Вільногірська», номер запису 2065 в реєстраційній книзі за № 6. В зазначеному житлі також мешкав та зареєстрований по цей час відповідач [PERSON], з яким вона перебувала у шлюбі з 27.04.2004 року та шлюб з яким розірвано 19.06.2014 року за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області. З її дозволу та відома, відповідач після реєстрації шлюбу вселився в спірну квартиру, в якій він проживав по 2014 рік. З початку 2014 року відповідач, добровільно, за власним бажанням та з власної волі, зазначене вище житло залишив, вивіз з квартири усе майно, яке він вважав за необхідне вивезти та фактично переселився для постійного проживання до іншого житла, в якому він постійно проживає з іншою жінкою, з якою перебуває у фактичних сімейних стосунках. З зазначеного часу, тобто з початку 2014 року, відповідач в зазначеній вище квартирі не зявляється, належних йому особисто речей в квартирі немає, оплату та інші витрати за користування житлом відповідач не здійснює, фактично створив іншу сімю, разом з якою і проживає, що свідчить про відсутність у відповідача не тільки наміру користуватись зазначеним вище житлом, а і про втрату будь-якого інтересу у відповідача до цього житла коли-небудь в майбутньому. Будь-яких угод щодо порядку користування відповідачем зазначеним вище житлом, власниками житла з відповідачем не укладалась. Добровільно відповідач знятися з реєстраційного обліку із зазначеної вище квартири не бажає. Оскільки відповідач відсутній в зазначеному вище житлі без поважної на те причини понад один рік, у відповідності до вимог ст.405 ЦК України він втратив своє право користування цим житлом. Просить в порядку усунення перешкод в здійсненні нею свого права спільної сумісної приватної власності на квартиру [ADDRESS], визнати відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування житлом в квартирі [ADDRESS] та стягнути судові витрати по справі. В судове засідання позивачка не зявилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 35). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, відповідно до якої зазначив, що позовні вимоги визнає, просить справу розглядати без його участі (а.с. 33). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Третя особа у справі - виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, свого представника в судове засідання не направили, надали письмову заяву, згідно якої просять розглядати справу у їх відсутність, вважають, що позов підлягає задоволенню. (а.с. 36) Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт перебування у приватній власності позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] квартири [ADDRESS] (нині Молодіжна) в м.Вільногірську, підтверджується договором міни від 28.04.2000 року (а.с.7) Факт реєстрації відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується довідкою № 8341, що видана 28.12.2016 року відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 6) Факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS], підтверджується актом від 20.12.2016 року № 559, що складений депутатом Вільногірської міської ради [PERSON], в присутності свідків, відповідно до якого проведено обстеження родини [PERSON] та встановлено, що [PERSON] з 2014 року не проживає за адресою [INFO]. (а.с. 4). Факт реєстрації 27.04.2004 року і розірвання 19.06.2014 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану (а.с.5). Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.158 ЖК України, користування житловими приміщеннями в квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, можливе згідно з договором найму житлового приміщення, який укладається в письмовій формі. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ч.ч. 1, 4 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (Ленінського Комсомолу), в м.Вільногірську Дніпропетровської області, де зареєстрований колишній чоловік [PERSON]- відповідач [PERSON], однак у вказаній квартирі останній не проживає без поважних причин з 2014 року, позовні вимоги відповідачем визнано у повному обсязі, що не суперечить обставинам справи та закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, тому [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням, яке належить позивачці і третій особі та підлягає зняттю з реєстраційного обліку. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачкою і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 319, 321, 386, 391, 405,406 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 156, 163 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved