Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані вона (позивач), [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняли вона (позивач) та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла. Нотаріус відмовив їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину на частини зазначеного житлового будинку, які належали [PERSON] та [PERSON] . Вона (позивач) зверталася до Носівської міської ради Чернігівської області з метою реєстрації за собою права власності на належну їй, як члену колишнього колгоспного двору, 1/3 частину зазначеного житлового будинку, але отримала відмову. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на: - 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] ; - 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору. У судове засідання позивач та її представник - адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися, позивач подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення, просив розгляд справи проводити без їх участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 13; 15). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. У судовому засіданні встановлено, що у зв`язку із укладенням шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10-11). За таких обставин [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині житлового будинку [ADDRESS] , як членам колишнього колгоспного двору. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У судовому засіданні встановлено, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті [PERSON] прийняли її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 9-11; 14). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах (по 1/6 частині кожен) успадкували після смерті [PERSON] належну їй 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). У судовому засіданні встановлено, що 3 травня 2006 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу, яка спадщину після смерті [PERSON] прийняла та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше спадкове майно, що підтверджується копією спадкової справи № 192/2014 до майна померлого [PERSON] (а.с. 40-44). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належну їй 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на 2/3 частини зазначеного житлового будинку, які належали [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1020/02-31 від 8 грудня 2020 року (а.с. 17). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні встановлено, що позивач зверталася до Носівської міської ради Чернігівської області з метою реєстрації за собою права власності на належну їй, як члену колишнього колгоспного двору, 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] , але їй було відмовлено у зв`язку із тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням № 19-10/3760 від 15 жовтня 2020 року (а.с. 16). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація, що підтверджується її копією (а.с. 18-20). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved