Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, у якому заповіла усе своє майно позивачу. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, звернулася у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 30). 22 жовтня 2019 року представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його та позивача участі (а.с. 54). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 22 жовтня 2019 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що відповідач позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за відсутності представника (а.с. 31, 53). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 9-10, 22). За життя [PERSON] 27 вересня 2011 року склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла племінниці [PERSON] , 1955 року народження (а.с. 11). Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується довідками Луківської селищної ради Турійського району № 1161 від 15 грудня 2014 року, № 1060 від 10 вересня 2016 року (а.с. 10, 20). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 23). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А1» з прибудовою «а1», загальною площею 44,8 кв. м, житловою площею 16,4 кв. м, хлів «Б1», прибудова «б1», хвіртка «1», огорожа «2» (а.с. 17-19). Постановою приватного нотаріуса від 24 серпня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 16). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 27 вересня 2011 року, не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується відповідними інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 38-39). [PERSON] на день смерті проживала одна. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач у справі є єдиним спадкоємцем за заповітом, у встановленому законом порядку 16 грудня 2014 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] (а.с. 34 на звороті). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 255/2014 до майна померлої [PERSON] (а.с. 34-50), з яких також видно, що, окрім позивача, ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, свідоцтва про право на спадщину на інше майно спадкодавця видані також позивачу. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 396 грн 2 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 396 грн 2 коп. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1268, 1269, 1270 ЦК України та

Outcome: approved