Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Любимівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно, за участю третьої особи реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції в Запорізькій області. В позові зазначено, що 28 липня 2009 року помер син позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається із земельної частки (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва, розміром 6,35 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців першої черги, що прийняли б спадщину, немає. Згідно діючого законодавства позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, позивач не може оформити своє право на спадщину, оскільки за життя померлий після визнання судом права власності на це спадкове майно належним чином не зареєстрував своє право власності на зазначене спадкове майно, оригінал правовстановлюючого документу сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений, а отримання дублікату сертифікату померлого власника його спадкоємцем неможливе. Таким чином, позивач, як законний спадкоємець, має всі законні права на належне їй спадкове майно, однак не може оформити своє право власності на належне їй майно і вільно ним користуватися. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва, розміром 6,35 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 28 липня 2009 року. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явився, від нього надійшло клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв позивача і представника відповідача про слухання справи за їх відсутності та в зв'язку з неявкою представника третьої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 29 вересня 1973 року Любимівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження 29 вересня 1973 року зроблено запис № 21. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 28 серпня 1976 року Любимівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, 28 серпня 1976 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище чоловіка [PERSON] та дружини [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 28 серпня 1976 року зроблено запис № 12. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 29 липня 2009 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] помер 28 липня 2009 року, про що в книзі реєстрації смертей 29 липня 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 6628. Після його смерті залишилось спадкове майно земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва, розміром 6,35 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Зазначена земельна частка (пай) належала [PERSON], однак за життя померлий належним чином не зареєстрував своє право власності на це спадкове майно. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 021449 від 09 липня 1996 року, зазначений сертифікат виданий на ім'я [PERSON] на підставі рішення Михайлівської райдержадміністрації від 29 квітня 1996 року № 238 в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності земель запасу КСП ім. Чапаєва, розміром 6,35 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 квітня 2008 року позов [PERSON] задоволено. Продовжено строк для прийняття спадку, що залишився після смерті [PERSON], що настала 02 травня 2005 року. Визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], а саме: на цілу земельну частку (пай), розміром 6,35 га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 64420 гривень 88 копійок, яка знаходиться у колективній власності на землю КСП ім. Чапаєва Михайлівського району, за [PERSON]. Зазначене рішення суду набрало законної сили 24 квітня 2008 року. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач. Інших спадкоємців першої черги за законом немає. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті [PERSON], який помер 28 липня 2009 року, відкрита спадкова справа. Однак, оформити своє право на спадщину позивач не може, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутній, так як за життя померлий належним чином не зареєстрував своє право власності на належну йому земельну частку (пай), а правовстановлюючий документ сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений. Згідно постанови державного нотаріуса П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 травня 2015 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності земель запасу КСП ім. Чапаєва, розміром 6,35 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), після смерті [PERSON], який помер 28 липня 2009 року, так як спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів на право на земельну частку (пай) з відповідними відмітками про державну реєстрацію права власності та з проставленням підпису і печатки. Крім того, відповідно до поданої до суду заяви, відповідач позов визнає в повному обсязі, а згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, судом встановлено, що позивач не може вільно користуватися належне їй спадковим майном у виді земельної частки (пай), яка перебуває у колективній власності земель запасу КСП ім. Чапаєва, розміром 6,35 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), оскільки вона, як законний спадкоємець, має всі законні права на зазначене спадкове майно, але не може оформити своє право власності на нього, в зв'язку з тим, що за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності на належну йому земельну частку (пай), а оригінал правовстановлюючого документу про право на земельну частку (пай) втрачений. На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спадкове майно земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності земель запасу КСП ім. Чапаєва, розміром 6,35 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 28 липня 2009 року.

Outcome: approved