Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що їй на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року (справа № 145/1993/17) належить право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] . Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстроване за нею в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вона набула його в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в с. Потуш Тиврівського району Вінницької області. Однак вирішити дане питання приватизації присадибну земельної ділянки, орієнтовною площею 0,60 га, в неї немає можливості, оскільки рішенням виконавчого комітету Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 22.07.1997 року № 21, затвердженого рішенням 7 сесії 22 скликання цієї ж ради від 23.08.1997 року, вищевказану земельну ділянку передано в приватну власність відповідачеві [PERSON] - її колишньому чоловіку. До складу прийнятої нею спадщини входив житловий будинок з господарським спорудами [ADDRESS] , який згідно записів в погосподарській книзі Шендерівської сільської ради рахувався за [PERSON] . Крім того, за спадкодавцем рахувалась також і присадибна земельна ділянка за цією ж адресою. За життя її мати [PERSON] своїм правом на приватизацію вищевказаної земельної ділянки не скористалася. На час відкриття спадщини, вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.01.2007 року шлюб між ними було розірвано. На час смерті її матері вони проживали разом із відповідачем в будинку матері. Після смерті матері і на час прийняття сільською радою оскаржуваних рішень головою двору рахувався її тодішній чоловік [PERSON] . Вказаними рішеннями порушено її право на приватизацію цієї земельної ділянки. Просить визнати недійсними рішення виконавчого комітету Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 22.07.1997 року № 22 в частині передачі приватну власність [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства земельної ділянки площею 0,60 га по [ADDRESS] та рішення 7 сесії 22 скликання Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 23.08.1997 року про затвердження вищевказаного рішення виконкому. Стягнути з відповідачів на її користь судові витрати згідно квитанцій. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Шендерівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у відсутності представника, справу вирішити на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про дату і час слухання справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації. Заяв про відкладення розгляду справи, слухання у його відсутності, а також відзиву до суду не надходило. Суд, вислухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до частин 1, 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.03.2018 року (а.с.22). Право власності на вказане нерухоме майно позивачка набула в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в с.Потуш Тиврівського району Вінницької області, що встановлено рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року (справа №145/1993/17) (а.с.23-25). До складу прийнятої нею спадщини входив житловий будинок з господарськими спорудами 1956 - 1988 років по [ADDRESS] , який згідно записів в погосподарській книзі Шендерівської сільської ради рахувався за [PERSON] (а.с.13). З 1986 року за спадкодавцем рахувалась також і присадибна земельна ділянка за цією ж адресою, що стверджується довідкою виконкому Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 13.12.2017 року № 377 (а.с.14), однак за життя [PERSON] своїм правом на приватизацію вищевказаної земельної ділянки не скористалася. Рішенням виконавчого комітету Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 22.07.1997 року №21, затвердженого рішенням 7 сесії 22 скликання цієї ж ради від 23.08.1997 року земельну ділянку розміром 0,60 га [ADDRESS] передано в приватну власність відповідачу [PERSON] - колишньому чоловіку позивачки (а.с.7-9). На час відкриття спадщини, вона проживала разом із відповідачем в будинку матері, перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі з 01 березня 1980 року. Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.01.2007 року шлюб між ними було розірвано (а.с.11). Згідно ч.2 ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з часу її відкриття, її оформлення жодним строком не обмежувалася. Відповідно до ч.1 ст. 30 ЗК України 1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходило у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчувалося Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу (ч.4 ст. 30 ЗК України 1990 року). Оскільки житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] увійшов до складу прийнятої [PERSON] спадщини, до неї відповідно перейшло і право користування присадибною земельною ділянкою, а тому рішення органу самоврядування щодо передачі приватну власність [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства земельної ділянки за вказаною адресою є недійсними. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідачів.

Outcome: approved