Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення боргу за договором позики, зазначивши в обґрунтування свого позову наступне. 26.10.2013 р. вона позичила відповідачці 50000 грн., на підтвердження чого [PERSON] власноручно написала розписку, де зазначила, що вона буде повертати борг по 2 тисячі грн.. щомісячно з 10 по 15 число. Починаючи з листопада 2013 року протягом 7 місяців відповідачка дійсно повертала кожного місяця по 2 000 грн. і всього повернула 14000 грн., після чого перестала виконувати свої зобов'язання за розпискою. Невиплата боргу становить 36000 грн. До теперішнього часу борг не повернутий. Посилаючись на ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 88 ЦПК України, позивач просить суд стягнути з відповідача загальну суму боргу в розмірі 36000 грн., а також судові витрати. Від позивача до суду надійшла телеграма, згідно якої вона просить суд розглядати справу без її участі та за участю її представника адвоката [PERSON] /а.с.19/. До початку розгляду справи по суті представник позивача - адвокат [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом за матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно оригіналу розписки від 26.10.2013 року, [PERSON] зобов'язалася виплачувати [PERSON] свій борг на загальну суму 50 тисяч гривень щомісячно по 2 тисячі гривень в період з 10 по 15 число кожного місяця /а.с.7/. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. На підтвердження укладення договору позики та його умов представлена розписка, яка посвідчує передання визначеної грошової суми, що відповідає положенням ст. 1047 ЦК України. Як свідчить оригінал розписки, договір позики був укладений між фізичними особами. Згідно положень ст. 545 ЦК України, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути борговий документ (розписку) боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає на вимогу боржника. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого боргу. Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість пред'явленого позову та задоволення його у повному обсязі. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 79, 88 ЦПК стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені позивачем та документально підтверджені /а.с.1, 12/.

Outcome: approved