Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] . Заяву мотивує тим, що вона 14.08.2012 та [PERSON] уклали шлюб в якому народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] 04.01.2021 її чоловік [PERSON] проявив агресію, схопив ніж та погрожував вбити її у присутності дітей, розбив скло у вікнах, понищив речі, а 18.01.2021 о 07.30 год. по місцю проживання будучи у стані алкогольного сп`яніння вчинив сімейну сварку в ході якої погрожував заявниці фізичною розправою, чим вчиняв систематичне моральне, психологічне та економічне насильство у сім`ї, Також зазначає, що неодноразово зверталася у Калуський ВП ГУНП в Івано-Франківській області про вчинення насильства, а 27.01.2021 відносно [PERSON] складено адміністративний протокол за порушення вимог ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 08.02.2021 Калуським міськрайонниим судом Івано-Франківської області прийнято постанову про притягнення його до відповідальності. Водночас, 25.11.2020, 23.12.2020, 04.01.2021 комісією складено акти з`ясування обставин вчинення насильства у сім`ї або реальної загрози його вчинення. На підставі викладеного, [PERSON] просить суд видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , яким протягом шести місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання з постраждалими особами [PERSON] , дітьми [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; усунути перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи [PERSON] ; обмежити спілкування з постраждалою дружиною [PERSON] та постраждалими дітьми [PERSON] та [PERSON] ; заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця роботи постраждалої особи [PERSON] ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] подали до суду заяви щодо підтримання ними заяви про видачу обмежувального припису та просять слухати справу у їх відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його було завчасно повідомлено про дату час та місце розгляду заяви, що підтверджується відповідною телефонограмою. Його неявка не перешкоджає судовому розгляду. Представник Управління в справах сім`ї, молоді, фізичної культури і спорту Калуської міської ради - Бігун А.М. також просить суд задоволити заяву, а справу слухати у її відсутності. Суд, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Встановлено, що з 14.08.2012 [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] (а.с. 5). Згідно листа Управління в справах сім`ї, молоді, фізичної культури і спорту Калуської міської ради від 18.01.2021 №01-18/10 підтверджено здійснення систематичного насильства щодо матері [PERSON] та її дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Із копій атів з`ясування обставин вчинення насильства у сім`ї або реальної загрози його вчинення від 25.11.2020, 23.12.2020, 04.01.2021 слідує вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно [PERSON] (а.с. 7,8,9), що підтверджується спеціальними картками обліку факту вчинення домашнього насильства у сім`ї від 22.11.2020 близько 17.00 год., 21.12.2020 о 18.00 год. та 18.01.2021 о 17.30 год. (а.с. 10,11,12). Також відповідно до направлення [PERSON] до іншого суб`єкта для надання соціальних послуг встановлено вчинення домашнього насильства [PERSON] , що відображається на дітях [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). При цьому, згідно листа Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області зареєстровані наступні звернення [PERSON] відносно її чоловіка: від 22.11.2020 ЄО №12247, від 21.12.2020 ЄО №13218, від 28.12.2020 ЄО № 13502, від 16.01.2021 ЄО №500, від 18.01.2021 ЄО №566, від 19.01.2021 (а.с. 14). Також, відносно [PERSON] було складено протокол за ст. 173-2 КУпАП (а.с. 15), який направлено до суду (а.с. 16). Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ст.1 цього Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя. В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. За п. 9 ч.1 ст.1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Матеріалами справи підтверджується вчинення [PERSON] фізичного насильства відносно дружини [PERSON] та їх дітей, що свідчить про наявність ризику повторного вчинення домашнього насильства. За таких обставин вимоги заявника про видачу обмежувального припису щодо обмеження прав кривдника і покладення на нього обов`язків є обґрунтованими. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. З урахуванням обставин справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що встановлення відповідних обмежень суттєво не позначиться на правах [PERSON] як батька, брати участь у вихованні дітей і водночас запобігатиме вчиненню ним домашнього насильства. Суд звертає увагу, що відповідно до ч.5 ст. ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved