Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила розірвати шлюб, укладений із [PERSON] 05 липня 2014 року. Зазначає, що від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинено з серпня 2017 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, причиною розпаду сімї стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння, у них різні погляди на сімейне життя, у звязку з чим при вирішенні будь-яких питань між ними постійно виникають конфлікти. Подальше існування сімї стало неможливим, даний шлюб носить формальний характер та шкодить інтересам позивача, строк на примирення не надавати, а тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву в якій позов визнав і не заперечував проти задоволення, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ОЛ № 111413, яке видано Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №\~352. У шлюбі народився син [PERSON], 01 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ОЛ № 167985, яке видане 07 листопада 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №\~210. На даний час сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, шлюб існує формально, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя неможливим, примирення неможливо. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до п.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з п.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи, що рішення позивача про розірвання шлюбу і предявлення позову до суду прийнято із усвідомленням його наслідків, відповідачем позов визнано повністю, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640 грн., що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved