Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла вона (позивач) та [PERSON] . Вона (позивач) прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Нотаріус відмовив їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на: - 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У судове засідання позивач та її представник адвокат Яцун В.М. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями довідок виконавчого комітету Софіївської сільської ради № 81 та № 82 від 12 вересня 2018 року (а.с. 4). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині житлового будинку [ADDRESS] , як членам колишнього колгоспного двору. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, в силу ст. 549 ЦК УРСР спадщину після його смерті, як спадкоємці першої черги за законом, прийняли дружина [PERSON] та син [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11; 35; 40-41; 61-64) та обставинами, викладеними у постановах про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 105/02-31 та № 104/2-31 від 31 січня 2020 року (а.с. 21; 22). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах (по 1/6 частині кожен) успадкували після смерті [PERSON] належну йому 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.\~ [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). У судовому засіданні встановлено, що 26 травня 2006 року [PERSON] склала заповіт, яким належний їй житловий будинок [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 56). З копії спадкової справи № 602/2009 до майна померлої [PERSON] (а.с. 54-57) вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли дочка [PERSON] та син [PERSON] . Відповідно до п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої ст. 1275 ЦК України, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за заповітом, у рівних частинах (по 1/4 частині кожен) успадкували після смерті [PERSON] належну їй 1/2 (1/3+1/6) частину житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 18). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла рідна сестра [PERSON] , як спадкоємець другої черги за законом, на її ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на інше спадкове майно, що підтверджується копією спадкової справи № 178/2012 до майна померлого [PERSON] (а.с. 44-48). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належні йому 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину на належні [PERSON] та [PERSON] частини зазначеного житлового будинок в зв`язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується копіями постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 105/02-31 та № 104/02-31 від 31 січня 2020 року (а.с. 21; 22). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 5-8). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved