Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу строком на шість місяців обмежувального припису стосовно [PERSON] Заява мотивована тим, що заявник [PERSON] з 20 червня 2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано на підставі рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2018 року. У шлюбі народилися двоє синів, один з яких на даний час є неповнолітнім. Діти проживають разом із нею. Після розірвання шлюбу [PERSON] неодноразово застосовував щодо неї психологічне насильство, у звязку із чим притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Окрім цього [PERSON] умисно заподіяв їй легкі тілесні ушкодження через що притягнутий був до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Однак [PERSON] продовжує вчиняти скандали, часто приходить у нічний час до її будинку в нетверезому стані та влаштовує сварки, вживаючи при цьому ненормативну лексику, свідками цих дій є їхні діти, що негативно впливає на їхнє психічне здоровя. Посилаючись на наведене, просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] заборонивши йому на протязі шести місяців перебувати у місці її проживання та в будь-який спосіб контактувати з нею. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, додатково пояснила, що 24 лютого 2019 року [PERSON] завдав їй тілесних ушкоджень, через що вона перебувала на стаціонарному лікуванні. Про даний факт повідомила правоохоронні органи. Оскільки вона постійно перебуває у стані страху за своє життя та здоров'я, просить суд видати обмежувальний припис стосовно кривдника [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку передбаченому ч.3 ст.130 ЦПК України. Відповідно до\~ч.1\~ст. 3505 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд, заслухавши заявника, дослідивши письмові докази, прийшов висновку про задоволення заяви з огляду на таке. Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2018 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( до реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] рішення набрало законної сили 12 червня 2018 року. [PERSON] 19 лютого 2019 року змінила прізвище на «Войтків», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія І-НМ №018587 , виданим 19 лютого 2019 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає за адресою: [INFO], колишній чоловік [PERSON] проживає [INFO]. Встановлено та підтверджується довідкою Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області №1169/108/49/01-2019 від 12 лютого 2019 року, що [PERSON] неодноразово зверталася до відділення поліції із заявами про вчинення [PERSON] домашнього насильства. Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2018 року [PERSON] визнаний винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу. [PERSON] рішення набрало законної сили 29 червня 2018 року. Згідно даної постанови суду [PERSON] 23 квітня 2018 року вчинив домашнє насильство відносно [PERSON] Вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2018 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме у тому, що 30 квітня 2018 року заподіяв [PERSON] умисне легке тілесне ушкодження. [PERSON] рішення набрало законної сили 01 вересня 2018 року. [PERSON] встановлено, що [PERSON] продовжує вчиняти протиправні дії відносно колишньої дружини [PERSON], зокрема 06 лютого 2019 року поступила письмова заява в поліцію про те, що він вчинив психологічне насильство над [PERSON] З виписки із медичної картки стаціонарно хворої [PERSON] вбачається, що вона перебувала на лікуванні в Рогатинській ЦРЛ з 24 лютого по 06 березня 2019 року з діагнозом: закрита черепно-мозгова травма. Струс головного мозку. Забій грудної клітки зліва. Забійні садна правого променево-зап'ясного суглоба. Анамнез: побила відома особа, про факт побиття повідомлено поліцію. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно п.2 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~\~дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя. До основних засад запобігання та протидії домашньому насильству належить гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини ( п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Статтею 21Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~ передбачено, що постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~ до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать обмежувальний припис стосовно кривдника. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має постраждала особа ( п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~) Положеннями ст.26 Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;обмеження спілкування з постраждалою дитиною;заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 3502 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Враховуючи встановлені обставини, з метою захисту прав та інтересів заявника, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо [PERSON], тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] строком на шість місяців. [PERSON] витрати, пов'язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави (ст.3505 ЦПК України»). Відповідно до ч.4 ст.3506\~ ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved