Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20 жовтня 2001 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. За період шлюбу сторони придбали майно, а саме: предмети домашньої обстановки та вжитку, побутову техніку, автомобіль марки TOYOTA Саmrу, державний номер, АХ 1989 АА, автомобіль марки ВАЗ 2121 Niva, державний номер [NUMBER], автомобіль марки ТАТА, грузовик, державний номер [NUMBER], мотоцикл Suzuki Boulevard, державний номер АХ 3715АА, мотоцикл Suzuki 200, державний номер АХ 2533АА. Крім того, на земельній ділянці за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Оболонська, 11б, яка на праві приватної особистої власності належить відповідачу, сторони в період шлюбу за спільні кошти побудували житловий будинок, право власності на який не зареєстровано у встановленому законом порядку. Згоди щодо поділу зазначеного майна сторони досягти не можуть. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] в остаточних вимогах просила визнати обєктами спільної часткової власності подружжя: житловий будинок літ. «А-1», з мансардою літ. «Мс», тамбуром літ. «а», загальною площею 11 1.40 кв.м., житловою площею 62,10 кв.м. з надвірними будівлями: гаражем літ. «Г», сараєм літ. «Д», льохом літ. «дп», колонкою літ. «К», зливною ямою літ. «С», огорожею №№1,2, що розташований за адресою: м.Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Оболонська, №11б; предмети домашньої обстановки та вжитку, побутову техніку, загальною вартістю 54400 грн., які знаходяться в будинку за адресою: м.Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Оболонська, №11 б, з яких частка [PERSON] складає 756/1000, що відповідає вартості майна на суму 787720.50 грн, а частка [PERSON] становить 244/1000, що відповідає вартості майна на суму 253882,5 грн., з огляду на те, що при придбанні вказаного майна [PERSON] витрачені особисті кошті від продажі належної їй на праві приватної особистої власності квартири в сумі 266919 грн., які становлять 256/1000 від вартості вказаного майна; -автомобіль марки TOYOTA Саmrу, вартістю 236400 грн., 2009 року випуску, державний номер, АХ 1989 АА, зареєстрований на праві власності за [PERSON]; -автомобіль марки ВАЗ 2121 Niva, вартістю 78800 грн., державний номер [NUMBER], зареєстрований на праві власності за [PERSON]; -автомобіль марки ТАТА, грузовик, вартістю 9000 дол., 141840 грн., державний номер [NUMBER], зареєстрований на праві власності за [PERSON]; -мотоцикл Suzuki Boulevard вартістю 11000 дол., що становить 173360 грн., державний номер АХ З 1 15АА, зареєстрований на праві власності за [PERSON];. -мотоцикл Suzuki 200 вартістю 5000 дол., що становить 78800 грн., державний номер АХ 2533АА, зареєстрований на праві власності за [PERSON], загальною вартістю 1558258 грн. Поділити спільне майно подружжя, виділив [PERSON] у власність наступне майно: -1/2 частину житлового будинку літ. «А-1», з мансардою літ. «Мс», тамбуром літ. «а», загальною площею 11 1.40 кв.м., житловою площею 62,10 кв.м. з надвірними будівлями: гаражем літ. «Г», сараєм літ. «Д», льохом літ. «дп», колонкою літ. «К», зливною ямою літ. «С», огорожею №№1,2, розташований за адресою: м.Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Оболонська, №11 б, вартістю 397329 грн. -1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Оболонська, №11 б, вартістю 2630,25 грн. у звязку з переходом до неї права власності на 1/2 частину спірного житлового будинку ; - автомобіль марки TOYOTA Саmrу, вартістю 236400 грн, 2009 року випуску, державний номер, АХ 1989 АА, зареєстрований на праві власності за [PERSON]; - автомобіль марки ВАЗ 2121 Niva, вартістю 78800 грн., державний номер [NUMBER], зареєстрований на праві власності за [PERSON]; -DVD (АВК)- вартістю 500 грн.; -телевізор (самсунг 50Х50)- вартістю 1000 грн.; -письмовий стіл - 2шт (дитячі)- вартістю 1200 грн. (600 грн. за кожний); -крісла офісні - 2шт (дитячі); вартістю 500 грн. (250 грн. за кожний); -дивани полуторні 2шт. (дитячі)- вартістю 2600 грн. (1300 грн. за кожний); -полки книжні 2шт. (дитячі)-вартістю 500 грн. (250 грн. за кожний); -стільці мякі 2шт.- вартістю 200 грн. (100 грн. за кожний); -плита варильна 4-х комф. «Веко»- вартістю 1500 грн -мікрохвильова піч «самсунг»- вартістю 400 грн. -телевізор «Самсунг» 30х30; вартістю 600 грн. -пральна машина «Zanysi»- вартістю 1500 грн. -музичний центр вартістю 600 грн. -принтер лазерний- вартістю 300 грн. -килим настінний кольоровий натуральний 2х3- вартістю 600 грн.; -килим кольоровий натуральний 6х3- вартістю 1000 грн ; -килим кольоровий натуральний 2,5х1,5- вартістю 500 ; -палас 3х3,5- вартістю 300 грн; -дитяча гойдалка (шезлонг)- вартістю 800 грн; -люстра та 2 світильника зі спальні -вартістю 700 грн.; -2 настільних світильника зі спальні- вартістю 300 грн ; -2 люстри з дитячих кімнат- вартістю 400 грн. (200 грн. за кожну);; -фен- вартістю100 грн; -утюжок для волосся- вартістю 50 грн; Всього майна загальною вартістю 731309.25 грн. Виділити [PERSON] в порядку поділу майна подружжя у власність: -1/2 частину житлового будинку літ. «А-1», з мансардою літ. «Мс», тамбуром літ. «а», загальною площею 11 1.40 кв.м., житловою площею62,10 кв.м. з надвірними будівлями: гаражем літ. «Г», сараєм літ. «Д», льохом літ. «дп», колонкою літ. «К», зливною ямою літ. «С», огорожею №№1,2, розташований за адресою: м.Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Оболонська, №11 б, вартістю 397329 грн. -1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Мерефа , Харківського району Харківської області вул. Оболонська, №11 б, вартістю 2630,25 грн. - автомобіль марки ТАТА, грузовик, вартістю 9000 дол., 141840 грн., державний номер [NUMBER], зареєстрований на праві власності за [PERSON]; -мотоцикл Suzuki Boulevard вартістю 11000 дол., що становить 173360 грн., державний номер АХ 3715АА, зареєстрований на праві власності за [PERSON]; -мотоцикл Suzuki 200 вартістю 5000 дол., що становить 78800 грн., державний номер АХ 2533АА, зареєстрований на праві власності за [PERSON]; -тумба під телевізор- вартістю 300 грн; -DVD (АВК) вартістю 500 грн; -відеомагнітофон «Фунай» - вартістю 50 грн; -велотренажер- вартістю 1000 грн; -кутовий кухонний куточок- вартістю 300 грн; -кухня (мебель) вартістю 2000 грн; -холодильник «веко» - вартістю 2000 грн; -котел газовий- вартістю 3000; -обідній стіл- вартістю 500 грн; -витяжка- вартістю 100 грн; -табуретки кухонні- вартістю 100 грн; -ушовий бокс вартістю 8000 грн; -туалетний гарнітур- вартістю 2000 грн; -стінка (темний горіх) вартістю1500 грн; -плазмовий телевізор з мультимедійним саббуфером- вартістю 5000 грн; -журнальний стіл- вартістю 300 грн; -тумба під телевізор- вартістю 700 грн; -тюнер для супутника- вартістю 1000 грн; -крісло (прихожа) вартістю 100 грн; -тумба для взуття з вішалкою- вартістю 500 грн; -шафа- купе (прихожа) вартістю 2000 грн; -килимові доріжки 3,5х4; 6х1; 4х1;3х1,5; - загальною вартістю 300 грн; -ковролін: -зал 6х4; - вартістю 800 грн., -дитяча 4х4- вартістю 500 грн; -дитяча 4х4- вартістю 500 грн; -спальна 7х3- вартістю 800 грн; -супутникові антени 2 шт. вартістю 1000 грн; (500 грн. за кожну); -садові меблі вартістю 300 грн; -люстри (зал вартістю 1500 грн; -прихожа вартістю 300 грн; -світильники 2 шт. вартістю 300 грн; (150 грн. за кожний); всього на суму 831209.25 грн. Стягнути з [PERSON] на користь позивача компенсацію вартості майна з урахуванням суми особистих коштів в розмірі 266919 грн.20 коп., витрачених на придбання будівельних матеріалів, предметів інтерєру та побутової техніки, яка становить 316869 грн. Визнати за [PERSON] право приватної особистої власності на спальний гарнітур, який складається з - шафи (шифонєру) 2шт., комоду для білизни; ліжко, дві тумбочки; дзеркала та мякий кутовий диван з кріслами, що знаходяться за адресою: м.Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Оболонська 11 б. Не\~погодившись із вказаним позовом, [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом. \~\~\~\~ \~В обґрунтування позову зазначив, що перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20 жовтня 2001 року. За період шлюбу сторони придбали майно, а саме: автомобіль марки TOYOTA Саmrу, державний номер, АХ 1989 АА, автомобіль марки ВАЗ 2121 Niva, державний номер [NUMBER], побудували нежитлове приміщення магазину, що розташоване в Споживчому товаристві «Єлизавета» за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Савченка, 22. Для здійснення [PERSON] підприємницької діяльності на придбання товару витратили грошові кошти на загальну суму 250000 грн. Крім того, здійснили на ремонт в житловому будинку за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Оболонська, 11б, на загальну суму 30936 грн., а також придбали предмети побуту на загальну суму 13300 грн. Таким чином, загальна вартість майна, придбаного в період шлюбу, становить 795663 грн. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просив визнати за ним право власності на автомобіль марки TOYOTA Саmrу, державний номер, АХ 1989 АА, вартістю 236400 грн., автомобіль марки ВАЗ 2121 Niva, державний номер [NUMBER], вартістю 15000 грн. в цілому, на 1/2 нежитлового приміщення магазину, що розташоване в Споживчому товаристві «Єлизавета» за адресою: Харківська область, Харківський район, вул. Савченка, 22, на загальну суму 376400 грн.; припинити право власності [PERSON] на автомобіль TOYOTA Саmrу, державний номер, АХ 1989 АА, автомобіль марки ВАЗ 2121 Niva, державний номер [NUMBER], на 1/2 нежитлового приміщення магазину, що розташоване в Споживчому товаристві «Єлизавета» за адресою: Харківська область, Харківський район, вул. Савченка, 22; стягнути з нього на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 149015 грн., яку він внесе на депозит суду до ухвалення рішення. У судовому засіданні позивача та представник позивача за первісним позовом підтримали позовні вимоги, зустрічний позов визнали частково, не заперечували проти визнання за [PERSON] права власності в цілому на автомобіль марки ВАЗ 2121 Niva. У судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом, яка діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги за зустрічним позовом, первісний позов не визнала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечував, зустрічний позов підтримав. Третя особа [PERSON], представник Споживчого товариства «Єлизавета», належним чином повідомлені, в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, показання свідків, прийшов до наступного. Встановлено, що з 20 жовтня 2001 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20 січня 2015 року розірвано. В період шлюбу сторони придбали: автомобіль марки ТАТА LPT613/58, 2008 року випуску, шасі Y6D38132785L74172, номерний знак [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON], мотоцикл Suzuki VL 800 шасі JS1VS55A382106631 двигун S510195316, 2008 року випуску, державний номер АХ 3715АА, що зареєстрований за [PERSON], автомобіль марки TOYOTA Саmrу, 2009 року випуску, державний номер, АХ 1989 АА, зареєстрований на праві власності за [PERSON], автомобіль марки ВАЗ 2121 Niva, державний номер [NUMBER], зареєстрований на праві власності за [PERSON], мотоцикл Suzuki 200, державний номер АХ 2533АА, зареєстрований на праві власності за [PERSON] Крім того, в період шлюбу подружжям побудовано житловий будинок заадресою: м.Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Оболонська, №11 б. Вказаний житловий будинок є обєктом самочинного будівництва. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0630 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства заадресою: м.Мерефа Харківського району Харківської області, вул. Оболонська, №11 б, що належить на праві приватної особистої власності [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки, зареєстрованого 23 листопада 2005 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу, за р. № 3221. Також подружжям придбано предмети домашньої обстановки та вжитку, побутова техніка, а саме: DVD (АВК), телевізор (самсунг 50Х50), письмовий стіл - 2шт (дитячі),крісла офісні - 2шт (дитячі), дивани полуторні 2шт. (дитячі), полки книжні 2шт. (дитячі), стільці мякі 2шт., плита варильна 4-х комф. «Веко», мікрохвильова піч «самсунг», телевізор «Самсунг» 30х30, пральна машина «Zanysi», музичний центр, принтер лазерний, килим настінний кольоровий натуральний 2х3, килим кольоровий натуральний 6х3,килим кольоровий натуральний 2,5х1,5, палас 3х3,5, дитяча гойдалка (шезлонг), люстра та 2 світильника зі спальні, 2 настільних світильника зі спальні,2 люстри з дитячих кімнат, фен, утюжок для волосся,тумба під телевізор, DVD (АВК), відеомагнітофон «Фунай», велотренажер, кутовий кухонний куточок, кухня (мебель), холодильник «веко», котел газовий,обідній стіл,витяжка, табуретки кухонні, душовий бокс, туалетний гарнітур, стінка (темний горіх),плазмовий телевізор з мультимедійним саббуфером, журнальний стіл, тумба під телевізор, тюнер для супутника, крісло (прихожа),тумба для взуття з вішалкою,шафа- купе (прихожа), килимові доріжки 3,5х4; 6х1; 4х1;3х1,5; ковролін: зал 6х4; дитяча 4х4; дитяча 4х4, спальна 7х3, супутникові антени 2 шт.,садові меблі, люстри (зал) прихожа, кухня,світильники 2 шт. Згоди щодо поділу спільного майна подружжя не досягло. Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (далі ЦК України) (частина четверта статті 71 СК України). Так, присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених статтею 365 ЦК України. Положення цієї статті передбачають підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов співвласника про припинення права особи на частку у спільному майні, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно із частиною пятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Така умова дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми для відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов'язань перед іншою. Вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної\~сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, пятої статті 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Отже, в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною пятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Сторони в судовому засіданні не досягли згоди щодо вартості предметів домашньої обстановки та вжитку,побутової техніки, а також мотоциклу Suzuki 200, державний номер АХ 2533АА. Сторонам на виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України було роз'яснено право заявити клопотання про призначення судово - товарозначої експертизи, проте сторони таким правом не скористалася та не просили провести оцінку майна у встановленому законом порядку. Враховуючи, що позивачем не надано доказів підтвердження вартості предметів домашньої обстановки та вжитку, побутової техніки, а також те, що в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які об'єктивні, належні та допустимі, в розумінні ст.ст.\~58,\~59 ЦПК України, докази на підтвердження того, що зазначене майно, яке за твердженням позивачки залишилось в будинку, а за твердженням представника відповідача вивезено з будинку позивачем, дійсно існує на теперішній час, суд відмовляє у поділі вказаного майна в натурі, а також в визнанні за [PERSON] право приватної особистої власності на спальний гарнітур. Що стосується показань свідків, то вони не містять достатніх відомостей на підтвердження існування спірного майна. Суд також не приймає до уваги доводи позивача в частині придбання нею частини предметів домашньої обстановки та вжитку за грошові кошти, що належали їй особисто, оскільки суд відмовляє в поділі зазначеного майна, з підстав зазначених вище. Суд також відмовляє позивачу у поділі в натурі автомобіля марки ТАТА LPT613/58, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], мотоциклу Suzuki VL 800, державний номер АХ 3715АА, автомобілю марки TOYOTA Саmrу, державний номер, АХ 1989 АА, автомобілю марки ВАЗ 2121 Niva, державний номер [NUMBER], мотоциклу Suzuki 200, державний номер АХ 2533АА, виходячи з наступного. Так, відповідно до інформації Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області\~\~ від 30 березня 2016 року,\~\~ 11 грудня 2014 року згідно з довідкою-рахунком від 11 грудня 2014 року серії ВІА № 650882, виписаної ТОВ «Слобожанщина», здійснено перереєстрацію автомобіля марки ТАТА LPT613/58, 2008 року випуску, шасі Y6D38132785L74172, номерний знак [NUMBER], за\~\~[PERSON] 31 січня 2015 року на підставі довідки-рахунку серії ААЕ № 028915 від 30 січня 2015 року, виписаної ТОВ «М.В.Л» здійснено перереєстрацію автомобіля марки ТАТА LPT613/58, 2008 року випуску, шасі Y6D38132785L74172, номерний знак [NUMBER], за [PERSON] 11 грудня 2014 року згідно з довідкою-рахунком від 11 грудня 2014 року серії ВІА № 650354, виписаної ТОВ «Слобожанщина», здійснено перереєстрацію мотоциклу Suzuki VL 800 шасі JS1VS55A382106631 двигун S510195316, 2008 року випуску, державний номер АХ 3715АА,\~\~ за\~\~[PERSON] 31 січня 2015 року на підставі довідки-рахунку серії ВІА № 657720 від 31 січня 2015 року, виписаної ТОВ «Автоконсалтинг Україна» здійснено перереєстрацію мотоциклу Suzuki VL 800 шасі JS1VS55A382106631 двигун S510195316, 2008 року випуску, державний номер АХ 3715АА, за [PERSON] [PERSON], посилаючись на те, що вказані транспортні засоби були відчужені без її згоди, звернулася до суду в позовом про визнання зазначених договорів купівлі-продажу недійсними. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 травня 2016 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу транспортних засобів недійсними відмовлено. Рішення набрало законної сили. Відповідно до вимог чинного законодавства до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. З огляду на те, що на час розгляду справи зазначені транспортні засоби відчужені, вони не входять до загального складу майна, що підлягає поділу. Разом з тим, [PERSON] має право на відповідну компенсацію її частки у відчуженому спільному майні, проте таких вимог позивач не заявляла. Судом встановлено, що на час розгляду справи у сторін наявні автомобіль марки TOYOTA Саmrу, 2009 року випуску, державний номер, АХ 1989 АА, зареєстрований на праві власності за [PERSON], автомобіль марки ВАЗ 2121 Niva, державний номер [NUMBER], зареєстрований на праві власності за [PERSON], мотоцикл Suzuki 200, державний номер АХ 2533АА, зареєстрований на праві власності за [PERSON] Доводи про те, що мотоцикл Suzuki 200 проданий за довіреністю, не знайшов свого підтвердження, оскільки встановлено, що на час розгляду справи у суді даний мотоцикл зареєстрований за [PERSON], а тому суд включає його у склад спільного майна подружжя. Крім того, суд не приймає доводи представника позивача щодо фізичного знищення автомобіля марки ВАЗ 2121 Niva за відсутності доказів на підтвердження зазначеної обставини. Сторони під час розгляду справи дійшли згоди щодо вартості автомобіль марки TOYOTA Саmrу, 2009 року випуску, державний номер, АХ 1989 АА, та автомобіль марки ВАЗ 2121 Niva, державний номер [NUMBER], проте оспорюють вартість мотоциклу Suzuki 200, оцінку вартості вказаного транспортного засобу у встановленому порядку не здійснили. Відсутність доказів на підтвердження вартості мотоциклу Suzuki 200 унеможливлює поділ транспортних засобів, виходячи із рівності часток подружжя, визначення грошової компенсації. Крім того, вирішуючи питання про поділ транспортних засобів, суд застосовує положення частин 4-5 статті 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, що узгоджується із правовою позицію, висловленої Верховним Судом України в постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2565цс16. З огляду на те, що жодна із сторін не вчинила таких дій, суд відмовляє в задоволенні первісного та зустрічного позову в частині поділу транспортних засобів. При цьому суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає транспортні засоби у їх спільній частковій власності. Що стосується вимог позивача в частині поділу житлового будинку, то слід зазначити, то вказаний житловий будинок є обєктом самочинного будівництва та споруджений на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової забудови, зокрема, земельна ділянка, згідно інформації Управління держгеокадастру в Харківському районі Харківської області від 12 травня 2016 року № 9-2.06-0.7-1976/2-16, має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Чинним законодавством не передбачена можливість будівництва житлових будинків на земельних ділянках для ведення особистого селянського господарства. Цільове призначення земельної ділянки власником не змінено у встановленому законом порядку, земельна ділянка не переведена до земель житлової забудови. Враховуючи, що вказаний житловий будинок зведений на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, а також з огляду на обмеження, встановлені чинним законодавством щодо будівництва на земельних ділянках для ведення особистого селянського господарства, суд відмовляє у поділі зазначеного житлового будинку. З огляду на те, що судом відмовлено в поділі житлового будинку, підстав для визнання за позивачем права власності на частину земельної ділянки, на якій розміщений житловий будинок, немає. Також суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову [PERSON] частині визнання за ним права власності на 1/2 частину нежитлового приміщення в СТ «Єлизавета», оскільки як вбачається з інформації СТ «Єлизавета», зазначене нежитлове приміщення не належить [PERSON], а передане в оренду на підставі договору від 30 квітня 014 року.

Outcome: partial