Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні приватною власністю, посилаючись на те, що їй відповідно до договору дарування житлового будинку від 24.12.2005 року належить на праві приватної власності 69/100 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Тереблече Глибоцького району Чернівецької області. Крім неї у вказаному будинку проживає разом із своєю сімєю [PERSON], який є власником 31/100 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. У звязку з тим, що відповідач разом із своєю сімєю проживає у всьому будинку, створюються перешкоди у користуванні належною їй частиною будинку. З огляду на викладене, просить суд усунути перешкоди у користуванні належною їй частиною житлового будинку шляхом зобовязання [PERSON] не чинити перешкоди у використанні її часткою житлового будинку, який знаходиться по вул. Матросова, 3 в с. Тереблече Глибоцького району Чернівецької області та вселити її у житловий будинок, що знаходиться по вул. Матросова, 3 в с. Тереблече Глибоцького району Чернівецької області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, в своїх поясненнях підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві та просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що після рішення суду від 08 грудня 1998 року, яким було розділено майно між ним та [PERSON], державні виконавці передали йому кімнату площею 29,9 кв.м., якою він користується по даний час та в якій за власні кошти провів ремонт. З огляду на зазначені обставини, він не має наміру звільняти зайняту ним кімнату, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, як вбачається з рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 1998 року, за [PERSON] визнано право власності на 1/4 спірного нерухомого майна, а саме на приміщення в житловому будинку площею 18,90 кв.м. та інші господарські будівлі та споруди, а за [PERSON] право власності на 3/4 господарства по вул. Матросова, 3 в с. Тереблече Глибоцького району Чернівецької області, в тому числі на приміщення в житловому будинку площею 29,90 кв.м. Згідно свідоцтва про смерть серії І-МИ №064726 [PERSON] померла 13.04.2009 року в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області. Відповідно до договору дарування частки житлового будинку серії ВСК №580793 від 24.12.2005 року [PERSON] передала у власність [PERSON] 69/100 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Тереблече по вул. Матросова, 3 Глибоцького району Чернівецької області. Право власності позивачки на вказану частку в спірному майні підтверджується також і Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25176660 від 29.01.2010 року Відповідно до інвентаризаційної справи на житловий будинок, що розташований в с. Тереблече по вул. Матросова, 3 Глибоцького району Чернівецької області, вищевказаний житловий будинок належить на праві приватної власності: 31/100 частка - [PERSON] та 69/100 частин - [PERSON]. Приміщення площею 29,90 кв.м. позначено в плані першого поверху житлового будинку 1-4, а приміщення площею 18,90 кв.м. 1-3. З довідки №3124 від 09.08.2016 року, виданої виконкомом Тереблеченської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, вбачається, що при обстеженні житлового будинку по вул. Матросова, 3 в с. Тереблече Глибоцького району Чернівецької області, власниками якого є [PERSON] 31/100 часток та [PERSON] 69/100 часток, встановлено, що [PERSON] заселений та користується однією кімнатою з окремим входом площею 29,8 кв.м. Згідно ст. 391 ЦК України тільки власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його права власності. У відповідності до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження при розгляді справи, оскільки судом достовірно встановлено, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 1998 року за [PERSON], правонаступником якої стосовно спірного майна згідно договору дарування стала позивачка, визнано право власності на приміщення 1-4, площею 29,90 кв.м., в житловому будинку по вул. Матросова, 3 в с. Тереблече Глибоцького району Чернівецької області. На даний час це приміщення займає відповідач, що порушує права власника [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 316, 319, 321, 328, 386, 391 ЦК України, ст.ст.3, 4, 14, 15, 57-60, 64, 208-209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved