Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 05.09.2009 року між нею та відповідачем по справі зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом - №66. У шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO] На даний час фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені через відсутність взаєморозуміння. Майновий спір між сторонами відсутній, спільне господарство не ведуть. З посиланням на викладене просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надіслала на адресу суду заяву у якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що на даний час фактично створив нову сім'ю та проживає з іншою жінкою. З березня 2014 року подружжя спільно не проживає, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вказує на те, що позивач також фактично створила нову сім'ю, а тому на його думку збереження шлюбу є неможливим. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 05.09.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом - №66, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.01.2015 приєднаним до матеріалів справи/а.с.7/ У даному шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданого 14.01.2010 року, копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 9/ Майновий спір між сторонами відсутній. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Основною причиною припинення сімейних відносин є фактичне створення нової сім'ї позивачем та відповідачем [PERSON] З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер. Причиною розпаду цієї сім'ї є відсутність взаєморозуміння між подружжям. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved