Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Просила стягувати з відповідача на утримання дочки на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є працездатним, в змозі надавати матеріальну допомогу, однак не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не направив (а.с. 12). Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом достовірно встановлено, що 12 листопада 2011 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який розірвано відповідно до рішення Миргородського міськрайонного суду від 19 червня 2015 року (а.с.4). Від цього шлюбу 19.11.2012 року народилася дочка [PERSON], батьками якої є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.2). Малолітня дочка [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні згідно довідки Виконкому Кибинської сільської ради № 498 від 08.07.2015 року (а.с.3). Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1п.1 ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В звязку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави 243 гривні 60 копійок судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved