Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який було зареєстровано 30 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Курилівської сільської ради Куп'янського району Харківської області, зроблено актовий запис №15. Позивач вказує, що між ними склались відносини, що унеможливлюють подальше збереження сім'ї, склалося повне непорозуміння, сумісне проживання суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. Між сторонами по справі були припинені шлюбні відносини. Майнового спору сторони не мають. Тому позивач просить суд розірвати шлюб між ними. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, зазначив, що він визнає позовні вимоги та не заперечує з приводу розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Шлюб між сторонами зареєстровано 30 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Курилівської сільської ради Куп'янського району Харківської області, зроблено актовий запис №15 (а.с. 4). Під час шлюбу у сторін народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с. 5). Подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримують, не бажають поновити стосунки та зберегти сім'ю. Спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що виникли непорозуміння, різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси. Все вище викладене підтверджує, що шлюб існує лише формально та зберегти його вже неможливо. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved