Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , та після зміни предмету позову просила суд: припинити спільну часткову власність [PERSON] і [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] та виділити [PERSON] згідно фактичного користування та рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.10.2008 р. у справі № 2-6488/2008 належні їй 2/3 частини домоволодіння в окремий об`єкт нерухомості, який складається: -у житловому будинку: з коридору 1-1 площею 9,7 м2; кухні 1-2 площею 7,7 м2; санвузла 1-3 площею 2,9 м2; житлової кімнати 1-4 площею 18,6 м2; житлової кімнати 1-5 площею 9,6 м2; -господарських будівель і споруд: сараю літ. «Г»; літньої кухні літ. «З»; сараю з погребом літ. «И»; гаражу літ. «Л»; частини замощення І; колодязя II; огорожі №№ 1, 5, 9,12; хвіртки № 8. В обґрунтування посилалася на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.10.2008 р. у справі № 2-6488/2008, висновок судової будівельно-технічної експертизи № 14/19 від 27.05.2020 р. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 травня 2019 відкрите загальне позовне провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення частки у спільній частковій власності. 30.08.2019 року до суду від [PERSON] надійшов зустрічний позов до [PERSON] про виділ частки в натурі, припинення права спільної часткової власності, визначення порядку користування земельною ділянкою. За зустрічним позовом [PERSON] просив суд: виділити [PERSON] 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] , за варіантами виділу судової-будівельно технічної експертизи; припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] ; визначити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи. Зустрічний позов суд прийняв та об`єднав в одне провадження з первісним позовом і призначив справу до розгляду в судовому засіданні. 05.10.2020 року до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, свої позовні вимоги підтримав, та просив суд постановити рішення у відсутності позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом до судового засідання не з`явилися, сповіщалися належним чином про час та місце слухання справи. До суду неодноразово подавалися клопотання про відкладення справи у зв`язку з пандемією. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеній у постанові від 16 липня 2020 року по справі № 924/369/19, визначено. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 по 31.07.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньо-обласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами. Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав. За положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 240 ЦПК України). За змістом протоколу № 4 Позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій ВК ОМР від 22 березня 2021 року, а саме п. 1.16, не перешкоджає [PERSON] та її представнику скористатися своїм правом на участь в судових засіданнях. У зв`язку з тривалим розглядом справи, враховуючи визнання [PERSON] первісного позову, з метою вирішення спору по суті, суд дійшов висновку розглядати справу за наявними в ній доказами. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.10.1979 року належить 2/3 частки будинку по [ADDRESS] , з надвірними господарчими спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 589,0 кв. м., про що зроблений реєстровий запис № 386 на стор. 36 кн. 176. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2008 року за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок під літ. «А», прибудови літ. «а», житловою площею 28,2 кв. м., загальною площею 48,5 кв. м., надвірних споруд: сараїв під літ. «И», «Г», вбиральні під літ. «Е», погребу - під літ. «З», гаражу під літ. «Л», розташовані на земельній ділянці площею 589 кв. м. за адресою [ADDRESS] та був встановлений порядок виконання рішення. Рішення суду набрало законної сили 24.11.2008 року. Згідно висновку експерта № 40/19 від 27 травня 2020 року, зробленого на замовлення [PERSON] та долученої до матеріалів справи, у фактичному користуванні з урахуванням рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.10.2008 року у справі № 2-6488/2008 2/3 частини домоволодіння, розташованого на земельній ділянці площею 589,0 кв. м. за адресою [ADDRESS] , що належать на праві спільної часткової власності [PERSON] складаються: в існуючій площі забудови будинку: коридор 1-1 - площею 9,7 кв. м., кухня - 1-2 площею, 7,7 кв. м., санвузол 1-3 площею 2,9 кв. м., житлова кімната 1-4 площею 18,6 кв. м., житлова кімната 1-5 площею 9,6 кв. м., господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Г», літня кухня літ. «З», сарай з погребом літ. «И», гараж літ. «Л», частина мощення І, колодязь ІІ, огорожа №№ 1,5,9,12, хвіртка №8. Також експерт зазначив, що технічно можливий виділ 2/3 часток в окремий об`єкт. [PERSON] належить на підставі свідоцтва про права на спадщину за заповітом від 26 травня 2010 року 1/3 частка домобудівні № 30, розташованій в [ADDRESS] , та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 50,0 кв. м., житловою площею 36,6 кв. м. та надвірних споруд під літ. «Г» - сарай, «Е» - убиральня, «Ж» - погріб, «З» - літня кухня, №1-9 огорожа, І - вимощення, І,І ІІІ - колодязь, розташованих на земельній ділянці площею 589,0 кв. м., яка знаходиться в фактичному користуванні. Свідоцтво зареєстровано електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24.06.2010 року, номер запису 17074 в кн. 176-36 (реєстраційний номер 30456226). [PERSON] просить суд виділити належну йому частину домоволодіння у самостійний об`єкт нерухомості, посилаючись на висновок щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна, виготовлений ПП «Проект», технічний паспорт від 06.09.2019 року та технічний звіт з топографо-геодезичних вишукувань земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , оскільки частини співвласників відокремлені одна від одної, мають самостійні мережі водо, газо, електропостачання, мають самостійний вхід (в`їзд) на ділянку, яка була виділена для обслуговування будинку і господарських споруд. Згідно технічному висновку № 06-09/19 про можливість виділу в самостійний об`єкт нерухомого майна - 1/3 частки житлового будинку по [ADDRESS] , яка належить [PERSON] знаходяться в літ. «А»: - 2-1 кухня, площею 6,9 кв. м., 2-2 житлова, площею 8,1 кв. м., 2-3 житлова, площею 12,7 кв. м., 2-4 санвузол, площею 1,9 кв. м., загальною площею 29,6 кв. м., житловою 20,8 кв. м., сарай літ. «М», площею 11,9 кв. м., сарай літ. «К», площею 11,3 кв. м., погреб літ. «Ж», площею 5,7 кв. м., частина мостіння №1-9, прибудова літ. «а2», яка збудована в період до 05.08.1992 року, що не є самостійний будівництвом, та яку можливо виділити в самостійний об`єк нерухомого майна. [PERSON] заявив вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] за яким у його користування надається земельна ділянка площею 0,0210 га, згідно інженерно-геодезичних вишукувань земельної ділянки, зробленого ТОВ «ІМПЕРІАЛ-777» від 19.10.2020 року. Суд, дослідивши надані сторонами до позовів докази, дійшов до висновку, що вимоги про виділення частки із домоволодіння, припинення права спільної часткової власності підлягають задоволенню з наступних підстав. Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Ст. 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. За правилом ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то у разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Зазначені норми закріпляють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на буділю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладанні правочинів щод набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного и цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. На момент звернення [PERSON] до суду з позовом у володінні і користуванні [PERSON] , [PERSON] перебувала земельна ділянка за адресою [ADDRESS] загальною площею 589,0 кв. м. Судом встановлено і визнано стороною, що між співвласниками (її правонаступниками) на протязі багатьох років склався порядок користування земельною ділянкою, за яким у користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0,02100 га. По межі встановлено паркани і співвласники притримуються існуючого порядку користування земельною ділянкою. Суд вважає, що для змін існуючого порядку користування земельною ділянкою відсутні підстави. При вирішенні спору щодо користування земельною ділянкою, суд виходить з розміру часток кожного із співвласників на нерухоме майно та фактично існуючого порядку користування, за яким кожна ділянка має самостійний вхід (в`їзд) з [ADDRESS] . Судом встановлено, що виділ часток (поділ) у домоволодінні, що перебуває у спільній частковій власності сторін технічно можливий. Внаслідок поділу кожний зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Як зазначив Верховний Суд України в Постанові Пленуму «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Суд не може відмовити в позові або закрити провадження у справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою з тих підстав, що його визначено угодою сторін. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними та у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи. Так, при вирішенні спору та, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном (постанова від 15.05.2017 у справі № 6-841цс16). Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судові витрати [PERSON] за зустрічним позовом залишити за ним. Стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн, сплату якого було відстрочено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 травня 2019 року до ухвалення судового рішення по справі. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Outcome: approved