Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за законом права власності на нерухоме майно, а саме: земельної ділянки площею 6,40 га, земельної ділянки площею 6,40 га, земельної ділянки площею 7,56 га, які надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і знаходяться на території Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що після смерті [INFO] її тітки - [PERSON] вона є спадкоємицею другої черги за законом спадкового майна - земельних ділянок площею 6,40 га, площею 6,40 га, площею 7,56 га, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області. Спадщину прийняла після смерті тітки відповідно до ч. 4 ст. 1268, ч. 3 ст. 1266 Цивільного кодексу України. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулася до Котелевської державної нотаріальної контори, однак їй було повідомлено, що державний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею, як спадкоємцем, не пред'явлені правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Відділом Держземагенства у Котелевському районі Полтавської області проведено перевірку записів реєстрації права власності та встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Котелевською державною нотаріальною конторою 18.04.2004 року за реєстровим №781, та 11.05.2004 року за реєстровими номерами 779, 780, після померлих [PERSON], [PERSON], [PERSON], яким належали спірні земельні ділянки на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №052338 від 13.04.1999 року, серії І-ПЛ №052339 від 06.04.1999 року, серії ІV-ПЛ №033026 від 13.04.1999 року, не отримувала державних актів на земельні ділянки площею 6,40 га, площею 6,40 га, площею 7,56 га, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і знаходяться на території Козлівщинської сільської ради Котелевського району Полтавської області. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 53, 61, 64-66). Позивачка подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 45). Відповідач - Козлівщинська сільська рада Котелевського району Полтавської області 17.09.2014 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 46). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Котелевська державна нотаріальна контора, 17.10.2014 року надіслала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надала (а.с. 67-90). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Відділ Держкомзему у Котелевському районі Полтавської області, 25.09.2014 року подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника, заперечень з приводу заявлених позовних вимог [PERSON] не надав (а.с. 62). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачам відомі та зрозумілі. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved