Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду із\~позовом до\~Комунарського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~місті Запоріжжі\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро) про усунення перешкод у здійсненні прав власника шляхом скасування арешту або заборони на відчуження нерухомого майна. В обґрунтування зазначила, що рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17.06.2014 року було визнано за нею право власності на будинок [ADDRESS] . Однак, на теперішній час вона не має можливості зареєструвати право власності через наявність запису про обтяження у єдиному реєстрі. Так, на житловий будинок накладено арешт згідно з постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.09.2008 року. Арешт був накладений ще за життя [PERSON] , після якого позивачем було прийнято спадщину. На запит до органів державної виконавчої служби була отримана відповідь, що виконавче провадження знищено, підстави для зняття арешту з майна відсутні, арешт може бути знятий лише в судовому порядку. Будинок був придбаний її батьком [PERSON] у 2005 році. З моменту придбання будинку вона мешкала разом з батьком. Про відкриття виконавчого провадження і накладення арешту ні їй, ні її батьку відомо не було. Враховуючи викладене, просить зняти арешт та заборону на відчуження будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач і її представник у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно і належним чином, представник позивача подала до суду заяву щодо слухання справи за її відсутності і відсутності позивача, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Представник відповідача, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. За інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2005 року належить житловий будинок [ADDRESS] . Згідно з\~рішенням Комунарського\~районного суду\~міста Запоріжжя\~від 17.06.2014\~року по\~цивільній справі\~№ 333/10270/13-ц\~за [PERSON] \~визнано право\~власності в\~порядку спадкування\~за законом\~на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.5-7). За відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна визначено тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер: 7852373; зареєстровано 04.09.2008 реєстратором Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АМ 604561, 04.09.2008, Комунарський ВДВС ЗМУЮ, Д/в [PERSON] ; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; заявник: Комунарський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. Відповідно до\~відповіді на\~запит Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 23.06.2021 року на даний час виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням строків зберігання, підстави для зняття арешту з майна у державного виконавця відсутні, арешт з майна боржника може бути знятий лише на підставі ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» в судовому порядку (а.с.4). Як вбачається із витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 07.07.2006 року (а.с.11). На запит суду Комунарським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) було повідомлено, що на даний час на виконанні у Відділі виконавчі провадження щодо божника [PERSON] , [INFO] , не перебувають. Згідно з даних автоматизованої системи виконавчого провадження не встановлено в рамках якого саме виконавчого провадження, що перебувало на виконанні у відділі, було накладено арешт за № 7852373 від 04.09.2008 року. За ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що позов може бути пред`явлений власником або особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що належить боржнику. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. За ч.4 цього Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, законом передбачена процедура зняття арешту з майна в судовому порядку шляхом звернення до суду з відповідним позовом, тобто в порядку позовного провадження, оскільки спір про скасування арешту на майно є цивільно-правовим та має бути вирішений за правилами цивільного судочинства за позовною заявою про порушення права власності на майно. З матеріалів справи вбачається, що виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження знищений, підстави накладення арешту на майно відсутні. Однак арешт, накладений постановою державного виконавця не знятий, що підтверджується відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Наявність накладеного арешту перешкоджає позивачці зареєструвати право власності на житловий будинок на підставі рішення суду, яке набуло законної сили, і як наслідок в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, чим порушуються її права та інтереси. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для продовження дії обтяження майна і вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved