Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] до 01.10.2008 року, за період спільного проживання у подружжя народився син - [PERSON] 18.10.1999 року [PERSON] та [PERSON] перебуваючи у зареєстрованому шлюбі придбали житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], який на підставі договору купівлі-продажу №2446 від 18.10.1999 року зареєстрований за [PERSON] [INFO] помер [PERSON], а тому відкрилась спадщина, яку прийняв відповідач. До складу спадщини увійшов вказаний житловий будинок, проте [PERSON] вважає, що спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю набутої під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], а тому має право на 1/2 частину спірного житлового будинку. Взаємної згоди щодо поділу спірного майна сторони дійти не можуть, а тому позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву в якій позов визнав і не заперечував проти задоволення, просив розглянути справу без його участі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 26.04.1980 року до 01.10.2008 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00017931496 від 18.04.2017 року, актовий запис № 7, а також свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER], яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського РУЮ, актовий запис № 111. [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке видано 07.02.1981 року Соколівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 1, де в якості батьків вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу №2446 від 18.10.1999 року [PERSON] придбав у [PERSON] та [PERSON] житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується архівною довідкою ОКП «Кіровоградське ООБТІ» №16336 від 28.01.2016 року. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 10.12.2015 року виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №46. Відповідно до технічного паспорту на садовий (індивідуальний) житловий будинок від 29.08.2016 року проведено технічну інвентаризацію та визначено інвентаризаційну вартість житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], що складає 181 838 грн. На запит суду завідувачем Кіровоградської районної державної нотаріальної контори надано копію спадкової справи №25/2016, що заведена після смерті [PERSON], який помер [INFO], де міститься заява [PERSON] про прийняття спадщини. Статтею 372 частиною 2 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу №2446 був укладений 18.10.1999 року, а тому вказані правовідносини регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім'ю України в редакції станом на 01.04.1996 року. Відповідно до ст.22 КпШС України передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно вимог ст.28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. У відповідності до ст.22 КпШС України, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що спірний будинок набуто [PERSON] та [PERSON] у період зареєстрованого шлюбу, а тому він є спільною сумісною власністю подружжя в якій кожен із подружжя має рівну частку, тобто позивач має право на 1/2 частину спірного будинку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 909 грн. 19 коп., що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved