Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кролевецької міської ради Сумської області, в якому просить суд: - встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO], на праві приватної власності житлового будинку загальною площею 82,7 кв.м, житловою площею 46,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня літ.Б, сарай літ.В, вбиральня літ.У, огорожа літ.N, який знаходиться по [ADDRESS]; - визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що будівництво вказаного житлового будинку здійснювалося її батьками - [PERSON] та [PERSON] і після його завершення у 1964 році будинок прийнятий в експлуатацію. З того часу батьки разом з дітьми проживали у вказаному будинку і вважали себе повноправними власниками будинку, оскільки ніхто не ставив під сумнів належність їм будинку, тому за виготовленням технічного паспорту в БТІ вони не зверталися. Земельна ділянка, на якій побудовано житловий будинок, загальною площею 0,0620 га, перебувала у користуванні [PERSON], але право на приватизацію якої ним не реалізовано. [INFO] в місті Кролевець Сумської області померла її мати [PERSON] Заповіту вона не залишила, а спадщину після її смерті, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, шляхом постійного проживання та реєстрації за однією адресою, прийняв її чоловік [PERSON] Частину документів, після смерті матері, батько знищив, ймовірно серед них був і договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, який в 50-60 роках був підставою для початку будівельних робіт і, після завершення будівництва, на його підставі здійснювалася реєстрація права власності на новозбудоване нерухоме майно в БТІ. Починаючи з 2009 року батько хворів і [INFO] помер в місті Кролевець. На випадок своєї смерті він залишив заповіт, згідно з яким він все своє майно заповів їй, [PERSON] У встановлений законом строк, після смерті батька, вона подала заяву до Кролевецької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, на підставі якої було заведено спадкову справу №411/2011. Син померлого, [PERSON], 1956 року, разом з померлим не проживав, заяви до нотаріальної контори не подавав, на час смерті батька був працездатним, а тому права на обов'язкову частку у спадщині не має. Інший син, [PERSON], 1970 року народження, на день смерті батька є працездатним, тому права на обов'язкову частку в спадщині не має, крім того 14.02.2012 року він знявся з місця реєстрації і його місце перебування їй невідоме. На її замовлення виготовлено технічний паспорт, виданий КП «Кролевецьке РБТІ» 18.11.2014 року, однак на сьогодні вона не може зареєструвати право власності на нерухомість, яка належала померлому батьку, тому що державна реєстрація прав згідно з діючим законодавством проводиться на підставі заяви власника. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину на це майно у нотаріуса, а тому змушена звернутись до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Третя особа у справі [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON], спадщину після батька [PERSON] не прийняв і на неї не претендує. Відповідач до суду свого представника не направив, надавши заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позов визнає. Заслухавши пояснення позивачки, третьої особи, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з даними КП «Кролевецьке РБТІ» право власності на житловий будинок загальною площею 82,7 кв.м, житловою площею 46,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня літ.Б, сарай літ.В, вбиральня літ.У, огорожа літ.N, який знаходиться по [ADDRESS], не зареєстроване (а.с.9, 43, 44). КП «Кролевецьке РБТІ» на замовлення позивачки виготовило технічну документацію на вказане нерухоме майно (а.с.10-14). Вищезазначений будинок зведений на земельній ділянці площею 600 кв.м, наданій [PERSON] - батьку позивачки (а.с.12, 13) у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.41) у м.Кролевець Сумської області відповідно до договору від 10 грудня 1960 року, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 10.12.1960 року за реєстровим №2818 та рішення виконкому Кролевецької міської ради депутатів трудящих №21 від 26 жовтня 1960 року. Будівництво житлового будинку розпочалось 10.12.1960 року, закінчилося 10.12.1963 року, а в 1964 році будинок прийнято в експлуатацію (а.с. 42-43, 67-68, 72). Будинок зведено батьками позивачки [PERSON] і [PERSON] за час шлюбу, укладеного 12 червня 1956 року (а.с.9). Як вбачається з будинкової книги [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований разом з іншими членами сім'ї у спірному будинку (а.с.17-23). [PERSON] померла [INFO] в м.Кролевець, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького РУЮ Сумської області (а.с.9). Спадкова справа після її смерті не заведена, заповіт від її імені не посвідчувався, що підтверджується інформацією Кролевецької районної державної нотаріальної контори та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с.56, 57, 58). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України її чоловік [PERSON], який на час відкриття спадщини проживав постійно з нею, що підтверджується записами в будинковій книзі (а.с.17-23). [PERSON] помер [INFO], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області [INFO] видано відповідне свідоцтво про смерть (а.с.10). Він залишив заповітне розпорядження, за яким усе своє майно, належне йому на день смерті, заповів [PERSON], заповіт не змінювався і не скасовувався, що підтверджується копією указаного заповіту та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.14, 15, 37). З повідомлення Кролевецької районної державної нотаріальної контори і інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що [PERSON] у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], у зв'язку з чим заведена спадкова справа №411/2011 (а.с.36, 38). Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] Відповідно до ч.7 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.25 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, або уповноваженої ними особи. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, на сьогодні позивачка не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на нерухомість після смерті свого батька, оскільки його право власності на це майно не зареєстроване і на сьогодні провести таку реєстрацію неможливо. За таких обставин, враховуючи досліджені у справі докази того, що [PERSON] на законних підставах побудував і володів на праві спільної сумісної власності зі своєю дружиною [PERSON] (ст.22 КпШС) житловим будинком з господарськими будівлями, розташованим по [ADDRESS], а після смерті дружини успадкував належну їй частину вказаної нерухомості, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] вказаного нерухомого майна. Оскільки [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], спадкоємців, які б відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку у його спадщині, судом не встановлено, тому є підстави визнати за нею право власності на вказане вище нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст.16, 328, 355, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1233, 1268-1270, 1296, 1298 ЦК України,

Outcome: approved