Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути з останньої 400 доларів США заборгованості за договором позики; судові витрати у розмірі 840,80 грн. судового збору за подання позову та 2000 грн. на правничу допомогу адвоката. Свої вимоги мотивує тим, що 11.07.2012 сторони уклали договір позики, відповідно до умов якого відповідач взяла в борг у позивача 400 доларів США, що підтверджується її розпискою. Строк повернення позики в розписці сторонами не було визначено. 11.12.2019 позивач пред`явила вимогу відповідачу про повернення указаної суми боргу в строк до 31.12.2019, про що направила письмове повідомлення на адресу відповідача. Відповідач дане зобов`язання за договором позики не виконав, борг позивачу не повернув. Ухвалою від 08.05.2020 судом у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 18.06.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Відповідач у встановлений строк та відповідно до вимог\~ст.\~178\~ЦПК України відзив з доказами, що підтверджують заперечення проти позову, суду не надала. За правилами ч.8\~ст.178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені. Представник позивача надав до суду заяву, у якій просить розглянути справу без участі у судовому засіданні сторони позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, на задоволенні позову наполягає. Причини неявки в судове засідання відповідача суду не відомі. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін та згідно ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи положення\~ст.280 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить таких висновків. 11.07.2012 сторони уклали договір позики, відповідно до умов якого відповідач взяла в борг у позивача 400 доларів США, що підтверджується її розпискою, оригінал якої досліджено судом. Розписка не містить умов про строк та порядок повернення позики. 11.12.2019 позивач пред`явила вимогу відповідачу про повернення указаної суми боргу в строк до 31.12.2019, про що направила письмове повідомлення на адресу відповідача, що підтверджується квитанцією поштового відправлення (а.с.5) Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем договору позики та повернення нею запозичених коштів позивачу до та/чи після пред`явлення вимоги про повернення боргу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Нормою ст.526\~ЦК України установлено:\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст.610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ч.1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ч. 2 ст. 1047 ЦК України установлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ \~ \~ \~ \~Позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). За змістом\~ст. 524 ЦК України\~грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Способом судового захисту цивільних прав та інтересів у даних правовідносинах є примусове виконання обов`язку в натурі (ст.ст. 15, 16 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ \~ Суд\~розглядає справи\~не інакше\~як за\~зверненням особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідачем не спростовані обставини та доводи, покладені позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог, натомість вони доведені вищезазначеними письмовими доказами, наданими позивачем. За таких обставин суд визнає законними та обґрунтованими вимоги позивача, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. При визначенні валюти грошового стягнення в доларах США судом враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 16.01.2019, справа № 464/3790/16-ц. Також матеріалами справи підтверджені судові витрати позивача: 840,80 грн судового збору за подання позову та 2000 грн. на правничу допомогу адвоката (квитанція про сплату судового збору № 0.0.1691402284.1 від 29 квітня 2020 року, договір про надання правової допомоги б/н від 29.04.2020; квитанція про сплату гонорару адвоката № RC_F6UUQ5MNUWI0UU1MQPQY4 від 29/04/2020). Відповідно до\~ст. 141\~ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved