Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, де зазначає, що до 30.01.2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. За час спільного подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач, починаючи з 2006 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а відповідач будучи батьком дитини не надає допомоги на її утримання. На теперішній час дочка досягла повнолітнього віку та навчається на денній формі навчання на другому курсі в ПТУ №27 м. Генічеська Херсонської області, у звязку з чим потребує додаткових коштів на оплату навчання, харчування та проживання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки після досягнення нею повнолітнього віку не надає, хоча має стабільне матеріальне становище, оскільки постійний та стабільний дохід, інших утриманців не має. Сама ж позивачка має тяжке матеріальне становище та не має можливості належним чином утримувати дитину. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, визначивши розмір аліментів, що буде стягуватися у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з дня предявлення позову та до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позові та додатково пояснила, що дочка навчається в ПТУ 27, де отримує стипендію у розмірі 300 грн. проживає вона вдома, однак стипендії яку вона отримує невистачає для потреб дитини, у зв'язку з навчанням, оскільки дочка виросла та потребує придбання одягу, також вказує, що в дочки слабий зір, у зв'язку з чим вона носить лінзи, які необхідно періодично змінювати, також потребує канцелярських товарів для забезпечення нормального процесу навчання, та купівлі книг. У неї ще є на утриманні неповнолітні діти, тому дочка потребує допомоги від батька. Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказує, що не має можливості сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі, оскільки має мінливий, не регулярний дохід та в силу свого матеріального становище може сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, оскільки єдиним джерелом його доходу є пенсія, розмір якої становить 948 грн.. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обовязок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Як вбачається з пояснень позивача, не заперечується відповідачем та підтверджено матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про народження, серії 1-АМ №082752, [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON]. Згідно довідки від 09.03.2017 року №288 [PERSON] є студенткою другого курсу ПТУ №27 м. Генічеська Херсонської області та навчається на денній формі. У звязку з навчанням дочки, позивач потребує додаткових витрат на утримання дитини які складаються з витрат на оплату послуг за навчання, проживання, витрат на проїзд до місця навчання, витрат на навчання. У звязку з чим суд вважає доведеним факт потребування додаткових коштів на утримання дитини у звязку з навчанням. Підставою звернення з цим позовом до суду є обставини неможливості позивачу самостійно матеріально утримувати дочку у період навчання, оскільки дохід, що отримує позивач не дозволяє в достатній мірі забезпечувати навчальний процес дочки, так як окрім неї, на утриманні [PERSON] перебувають двоє неповнолітніх дітей. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги відсутність у відповідача стягнень за виконавчими листами, а також мінливе матеріальне становище, з урахуванням того, що відповідач сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та з відповідача підлягає стягненню аліменти, в розмірі, що відповідатиме інтересам дитини та позивача у розмірі 500 гривень. Дана сума буде достатньою для утримання повнолітньої дочки, яка навчається. Згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом. На підставі ст.ст. 182, 183, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial