Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - 53/100 частини квартири [ADDRESS]. Вимоги мотивує тим, що вона є власником 53/100 частини квартири [ADDRESS], що являє собою одну кімнату у двокімнатній комунальній квартирі. 26 травня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу відповідач з 18.11.2008 року зареєстрований у належній їй 53/100 частині квартири [ADDRESS]. 17 вересня 2013 року шлюб між ними було розірвано. З часу розірвання шлюбу відповідач у належній їй 53/100 частини квартири не мешкає та місце його проживання не відоме. Комунальні послуги нараховуються з розрахунку на трьох осіб з урахуванням відповідача. У неї скрутне матеріальне становище, а наявність реєстрації [PERSON] у вказаній квартирі змушує її сплачувати за житлово-комунальні послуги якими відповідач не користується та не проживає вже понад два роки. Позивач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у поданій заяві просить розглянути справу без її участі у зв'язку з ненормованим графіком роботи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою його реєстрації, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Дніпровського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з'явився, третя особа суду подала заяву з проханням розглянути справу у відсутності їхнього представника у зв'язку з великим обсягом роботи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 25.07.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого у реєстрі за № 2у-643 та в Київському міському БТІ у реєстровій книзі за № д. 944-8 за реєстровим № 2201 від 14.08.2000 року, [PERSON] придбала 53/100 частини квартири [ADDRESS], що складається з однієї житлової кімнати (а.с. 10, 10 зв.). Як убачається із довідки по формі № 3, виданої ЖРЕО № 409 від 25.02.2015 р. № 620, у спірній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], неповнолітня [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON] (а.с. 9, 18). Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26.05.2007 року до 17.09.2013 року (а.с. 6, 7). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні підтверджено актом від 22 січня 2016 року, що підписаний сусідами позивача, посвідчений начальником ЖЕД-409, у якому зазначено, що [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] з часу розірвання шлюбу - 17.09.2013 року по даний час (а.с. 8). Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідач більше року без поважних причин постійно не проживає у спірній квартирі, його майно там не знаходиться, будь-які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, витрат по утриманню житла відповідач не несе, у зв'язку з чим позивачці відповідач чинить перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням, позивачка не може належним чином користуватися та розпоряджатися належним їй житловим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved