Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про право власності на житло від 07.12.2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6296745 від 24.01.2005 року, виданих на імя [PERSON] та [PERSON]. В заяві вказала, що у березні 2014 року при спробі провести нотаріальні дії зі своєю нерухомістю було зясоване, що у попередньому паспорті на її імя було невірно написано прізвище державною мовою, а саме «Щібрік». В свідоцтві про одруження було написано російською мовою, тому вважала, що паспортист допустив помилку, та вона на це не звернула увагу. У 2004 році вона разом з її чоловіком, [PERSON], приватизували квартиру та отримала витяг, та в цих документах її прізвище написано як «Щібрік». У грудні 2014 року їй видали паспорт нового зразку, в якому її прізвище, державною мовою, вказано вірно «Щибрик». Вона звернулась до департаменту міського майна Маріупольської міської ради з проханням виправити помилку, однак їй відповіли, що виправити помилку не мають права та запропонували звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Просила встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло від 07.12.2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6296745 від 24.01.2005 року, з можливістю наступної заміни. У судове засідання заявник, її представник [PERSON], заінтересована особа [PERSON] не зявилися, надали суду заяви з клопотанням розглянути справу у їх відсутність. Представник заінтересованої особи Реєстраційна служба Маріупольського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність та відмовити у задоволенні заяви, оскільки вважав, що встановлення факту належності свідоцтва про право власності не має відношення до реєстраційної служби. Представник заінтересованої особи Департаменту міського майна Маріупольської міської ради [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявнику 15.12.2001 року було видано паспорт серії ВЕ № 433641 на імя [PERSON]. (а.с.5). Згідно даних цього паспорту заявник 02.07.1976 року уклала шлюб з [PERSON] 11.12.2014 року заявник отримала новий паспорт серії ВТ № 125031, де заявник зазначена як [PERSON]. (а.с. 6). Згідно даних цього паспорту заявник 02.07.1976 року уклала шлюб з [PERSON] Заінтересована особа, яка є чоловіком заявника, згідно його паспорту серії ВТ № 125032, виданого11.12.2014 року, має прізвище «Щибрик». (а.с. 7). Згідно відповіді Департаменту міського майна Маріупольської міської ради № 0711/981 від 27.03.2015 року, управлінням було видано свідоцтво про право власності на житло від 07.12.2004 року № 31409 на квартиру № 53 в будинку № 13 по пр.. Леніна, в м. Маріуполі Донецької області на імя «[PERSON] та [PERSON]» згідно наданого паспорту серії ВЕ 433641, виданого на імя «Щібрік Наталі Миколаївни». (а.с. 8). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 07.12.2004 року № 31409 та виданого після цього копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6296745 від 24.01.2005 року, на квартиру № 53 в будинку № 13 по пр.. Леніна, в м. Маріуполі Донецької області, вони дійсно були видані на імя «[PERSON] та [PERSON]», як було зазначено у старому паспорті заявника. (а.с. 8, 9). Крім того, заявнику було внесено зміни в її прізвище в картці платника податків, з яких вбачається, що на даний час прізвище заявника «Щибрик», замість колишнього «Щібрік». (а.с. 5, 6). Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку встановлюються юридичні факти, які мають юридичне значення, одним з яких є встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем, цієї особи, зазначеним у в паспорті. Встановлення даного факту заявнику необхідно для розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає можливим встановити факт належності заявнику вищевказаного свідоцтва про право власності на майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, оскільки даний факт підтверджено у судовому засіданні належними доказами та від встановлення даного факту залежить виникнення права заявника на розпорядження його майном, але вимога щодо можливості наступної заміни вказаних документів, не передбачена ст. 256 ЦПК України, тому в цій частині суд відмовляє.

Outcome: partial