Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому було уточнено до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна №1/2000-00108 укладеного на Регіональній Товарній Біржі, а саме житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . У обґрунтування позову, зазначила, що 07.06.2000 року, між [PERSON] , [PERSON] з одного боку та [PERSON] , [PERSON] з іншого, був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна на Регіональній Товарній Біржі, який станом на той час не потребував нотаріального посвідчення. У подальшому [INFO], помер [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина, однак їй було роз`яснено про необхідність нотаріально засвідчити договір купівлі продажу, зазначене чинить їй перешкоду у користуванні власністю, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області, провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились надавши заяви про розгляд справи без їх участі, додатково зазначили про відсутність матеріальних претензій до позивача. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові матеріали справи, суд задовольняє позов з наступних підстав. При розгляді даної справи суд, відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який вступив в дію 01.01.2004 року, керується нормами Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, оскільки цивільні відносини виникли до набрання чинності новим Цивільним кодексом України. До прийняття нового Цивільного кодексу України оформлення договорів купівлі-продажу нерухомого майна було дозволено також на товарних біржах відповідно із Законом України «Про товарну біржу» №1956-ХІІ від 10.12.1991 року, з наступними змінами та доповненнями, посвідчення якого у нотаріальному порядку не вимагалося. Судовим розглядом встановлено, що 07.06.2000 року на Регіональній Товарній Біржі був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна №1/2000-00108, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок із надвірними спорудами загальною площею 49,5 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.05.1988 року. Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі №51454368, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІУ, в редакції, чинній на час виниклих правовідносин, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно ст.328 ЦК України, що набув чинність 01.01.2004р., право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом. Відповідно до п.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житловий будинок із надвірними спорудами загальною площею 49,5 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , укладеного 07.06.2000 року на Регіональній Товарній Біржі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved