Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] , по лінії матері, відомості про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач проживала разом з позивачем в будинку, належному останній, однак протягом останнього року пішла з дому та не поверталась, змінила номер телефону та місце проживання. Позивач зазначає, що є пенсіонером, має тяжке захворювання та її пенсії не вистачає на утримання себе та дитини, онук на даний час навчається в училищі №15 в м. Житомирі. Зі слів позивача, відповідач ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання дитини, духовним розвитком та здоров`ям сина не цікавиться, уникає будь-якого спілкування з дитиною, а тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , а також стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення онуком повноліття. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позові, просила їх задовольнити. Додала, що відповідач зловживає спиртними напоями, онуком не займається, здійснювала догляд за дитиною лише до досягнення нею 1 року, після чого самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Останні шість років відповідач проживає в с. Ульянівка Житомирського району, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, не відвідує сина, з днем народження не вітає. За словами позивача, онуку все одно яке рішення прийме суд. В судове засідання, призначене на 12.05.2020 року, [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляла. Представник третьої особи у судовому засіданні зазначив, що йому відома сім`я сторін та висловив думку про існування підстав для позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина [PERSON] . В судове засідання, призначене на 12.05.2020 року, представник не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] . Як вбачається з довідки №902 від 05.11.2019 року [PERSON] навчається в Центрі професійно-технічної освіти м. Житомира на першому курсі денної форми, бюджетної основи навчання, за професією «електрогазозварщик, водій». Термін навчання складає з 01.09.2019 року по 22.04.2022 року. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, виходячи із інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та вказаний висновок був затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №466 від 15.04.2020 року. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на встановлені судом обставини справи, суд вважає доведеним факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, що передбачено ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положенням ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 статті 183 згаданого закону встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення та наведені у статті 182 СК України. З огляду на викладене, враховуючи, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн. за подання позову, від сплати якого відповідно ухвали суду від 20.11.2019 року позивач звільнена при зверненні до суду. Враховуючи викладене,

Outcome: partial