Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 16 травня 2006 року у виконавчому комітеті Копашнівської сільської ради Хустського району, про що зроблено актовий запис № 13. За час спільного проживання у них народилося четверо дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони є люди різних характерів та поглядів на життя, через що між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. Відповідач зловживає спиртними напоями, ображає її. Подальше сумісне життя за таких обставин є неможливим. Їхній шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, а тому його збереження є недоцільним. Діти проживають з нею і знаходяться на її повному утримані та вихованні. Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач відмовляється. Вона одна не спроможна забезпечити належним чином дітей. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з нього аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити з мотивів, викладених у позові. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечили проти задоволення позову, подали письмове заперечення, на яке посилались у своїх поясненнях, просили суд позов задоволити частково, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвати, стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 250 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 травня 2006 року у виконавчому комітеті Копашнівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 13, що стверджується оглянутим оригіналом свідоцтва про шлюб. Від спільного подружнього життя у сторін народилося четверо дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є протилежність поглядів на шлюб та сім'ю, нехтування з боку відповідача сімейними цінностями, що призводить до постійних сварок та непорозумінь між сторонами. Неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачкою, що стверджується довідкою № 2939 від 23.12.2015 року, виданою виконавчим комітетом Нижньоселищенської сільської ради Хустського району Закарпатської області. Відповідач зобов'язання по утриманню дітей належно не виконує, матеріальної допомоги по утриманню неповнолітніх сина та доньки позивачці не надає. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно довідки № 362 від 11.02.2016 року, виданій виконавчим комітетом Копашнівської сільської ради Хустського району Закарпатської області на даний час ніде не працює. Довідкою № 454-7 від 01.02.2016 року, виданою Хустським міськрайонним центром зайнятості стверджено, що [PERSON] допомогу по безробіттю не отримує і у центрі не зареєстрований. Як вбачається з свідоцтва про хворобу № 46 від 28 січня 2003 року, довідки № 019676 від 03.03.2003 року, довідки № 15 від 01.02.2016 року відповідач хворіє на гіпертонію, у зв'язку з чим втратив 15% працездатності. Крім того, неповнолітній син сторін [PERSON], [INFO], як стверджується з довідки № 22 від 29.01.2016 року навчається у Перехрестівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ст. Закарпатської області та перебуває на неповному державному утриманні. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка стверджує про неможливість існування шлюбу між ними у такій формі, його формальність та невиконання прямого призначення шлюбу. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Продовження існування шлюбних відносин між сторонами у такій формі приводить до загостренні їхніх відносин і створює лише конфліктні ситуації, а тому його доцільно розірвати. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: для дітей до 6 років - 1167 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років - 1455 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, враховуючи матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], щомісячно у твердій грошовій сумі 500 гривень, а на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно у твердій грошовій сумі 350 гривень, оскільки він знаходиться на частковому державному у триманні до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання позову. Судові витрати по справі підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved