Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району, Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано по [ADDRESS] . На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона в 1997 році вселилася з дозволу власника до будинку, який розташовано по [ADDRESS] . Вказаний будинок був занедбаний та вона почала наводити в ньому лад та проводити поточний ремонт. В 2018 році вона вирішила оформити право власності на будинок, з цією метою звернулася до сільської ради де їй було надано виписку з погосподасрької книги, нею було замовлено технічну документацію на будинок, яка була виготовлена Каховським БТІ. З вказаними документами позивачка звернулася до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію, але їй було відмовлено у здійсненні державної реєстрації права власності на будинок, оскільки згідно із виписки з погосподарської книги вбачається, що у будинку є інший власник [PERSON] . Разом з тим, з 2008 року власниця будинку ні разу до села Молочне Чаплинського району не поверталася, долею свого майна не цікавилася, хоча пройшло вже більше 10 років, та повним фактичними господарями в будинку є вона та її родина. Те, що в дійсності позивачка проживає по [ADDRESS] з 1997 року, підтверджується випискою з погосподарської книги та підтверджується копією погосподарської книги , яка була надана на адвокатський запит. Так, на домогосподарство, яке розташовано за адресою [ADDRESS] заведено особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно погосподарської книги вбачається, що головою домогосподарства зазначено [PERSON] , 1917 р.н., яка вибула в 1998 році. В подальшому [PERSON] , яка значилася головою домогосподарства викреслена та головою домогосподарства значиться [PERSON] , 1946 р.н. з 1999 року. Тому, з метою оформлення належним чином своїх прав на житловий будинок, вона вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Кушнеренко Т.В. в судовому засіданні просила вимоги позивачки задовольнити, оскільки остання вже понад 10 років добросовісно володіє та користується спірним житловим будинком. Представник відповідача Асканія-Нова селищна рада у судове засідання не з`явився, подали до суду письмову заяву за вхід.№2702 від 17.04.2019, в якій просить справу розглянути без його участі на підставі наявних письмових доказів, позовні вимоги [PERSON] визнає, проти позову не заперечує. Ухвалою Чаплинського районного суду від 04.02.2020 року провадження у справі за позовом [PERSON] в частині вимог до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю закрито, враховуючи факт її смерті задовго до відкриття провадження по справі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача Кушнеренко Т.В., враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного: Судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копія паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Чаплинським РВУ МВС України у Херсонській області 25ю04ю1996 року встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] у с.Дмитрівка, Знаменського району, Кіровоградської області. Із копії виписки з погосподарської книги №1/2 виданої Асканія-Нова селищною радою №127 від 24.01.2019 року, слідує, що позивачка безперешкодно користується житловим будинком за адресою: [ADDRESS] з 18.11.1997 року по теперішній час. Із копії технічного паспорту на садибний будинок [ADDRESS] , виготовленого 05.09.2018 року, вбачається, що замовником технічної інвентаризації є [PERSON] . З витребуваної судом інвентаризаційної справи №57/1 за адресою: садибний будинок [ADDRESS] , вбачається, що всі технічні документи на будинок, а також замовлення-договір, договір підряду на виконання послуг, акт поточних змін оформлені на [PERSON] , [INFO] . Окрім того, згідно довідки Асканія-Нова селищної ради від 04.01.2018 року, наявної в матеріалах інвентаризаційної справи [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згідно даних по господарського обліку, фактично з 1997 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно матеріалів витягу з погосподарської книги №1/3 наданої представником позивача вбачається, що на домогосподарство, яке розташовано за адресою [ADDRESS] заведено особовий рахунок № [NUMBER] ; головою домогосподарства зазначено [PERSON] , 1917 р.н., яка вибула в 1998 році, при цьому в подальшому [PERSON] , яка значилася головою домогосподарства викреслена та головою домогосподарства значиться [PERSON] , 1946 р.н. з 1999 року. Чаплинським районним судом Херсонської області від 23.05.2019 року була витребувана інформація про смерть [PERSON] , в зв`язку з чим начальником Чаплинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 17.07.2019 року надана інформація, що смерть [PERSON] зареєстровано 02.12.1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №780. Місце смерті [PERSON] м.Марганець, Дніпропетровська область. Актовий запис про смерть зберігається за місцем реєстрації смерті. Окрім того враховуючи дані про смерть відповідачки [PERSON] , судом проведені дії щодо встановлення правонаступників після смерті [PERSON] , в зв`язку з чим ухвалою Чаплинського районного суду від 09.12.2019 року витребувана інформація з Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області. 24.01.2020 року державний нотаріус державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Костомарова Ю.С. надала інформацію, про те, що державним нотаріальним архівом були перевірені алфавітні книги та Книги про реєстрацію спадкових справ Марганецької державної нотаріальної контори, заведених в період з 1999 року по 2005 рік, згідно яких не було виявлено запису про реєстрацію звернення спадкоємців або видачі свідоцтв про право на спадщину після померлої [PERSON] . Дослідивши усі докази в їх сукупності та кожен доказ окремо, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст.124 ч.2 Конституції України\~юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно положень до ст.ст.15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному\~ЦПК України\~порядку (ст.4 ЦПК України). Згідно\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до вимог\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5\~ст.81 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] дійсно з 1997 року і по даний час відкрито, безперешкодно та безперервно користується житловим будинком з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, окрім того даний факт відповідачем не оспорювався. Згідно\~ст.344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2\~ст.344 ЦК), (п.9 Постанови). Враховуючи положення ст.ст.335,\~344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК України, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Таким чином, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно проживати у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved