Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управлінні юстиції, про стягнення неустойки за прострочення сплати по аліментам у розмірі 45253 грн. 22 коп. В обґрунтування позову позивач зазначала, що на виконанні у Фрунзенському ВДВС ХМУЮ знаходиться на примусовому виконанні Виконавчий лист №2-2776 від 10.01.2000 року, виданий Фрунзенським районним судом м.Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 14.12.1999 року до його повноліття. Також на виконанні у Фрунзенському ВДВС знаходиться на примусовому виконанні Виконавчий лист №2-1953 від 27.06.2008 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання сина [PERSON], [INFO], одноразово у розмірі 612 грн. 81 коп. та 150 грн. щомісяця, починаючи з 24.03.2008 року. Станом на 01.02.2015 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 01.05.2013 року по 01.05.2014 року та з 11.07.2014 року по 01.02.2015 року складає 28547 грн. 90 коп. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів відповідач за вказаний період сплачував аліменти не в повному обсязі та має заборгованість у розмірі 28547 грн. 90 коп., що складає для позивача значну суму, яка необхідна для належної освіти та виховання неповнолітнього сина. У вересні 2010 року та у червні 2013 року позивач вже зверталася до суду з позовом про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів з 01.02.2008 року по 01.07.2010 року в сумі 3371 грн. 25 коп. та судовий збір. Також рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова з відповідача було стягнуто неустойку за період з 01.07.2010 року по 01.05.2013 року у сумі 2312 грн. 18 коп. Виникнення заборгованості зі сплати аліментів у відповідача сталося з його вини, який має надавати допомогу на матеріальну допомогу на утримання дитини, у сумах, які були визначені судом. Розмір неустойки (пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення) по сплаті аліментів за період з 01.05.2013 року по 01.05.2014 року та з 11.07.2014 року по 01.02.2015 року і станом на 20.04.2015 року відповідно до розрахунку позивача складає 45253 грн. 22 коп. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив суду, що дійсно у нього існує заборгованість по аліментам на утримання сина [PERSON], [INFO], однак, ця заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, оскільки у період, коли утворилася заборгованість він не працював, не мав можливості сплачувати аліменти. Окрім того, у нього на утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], а також батьки пенсіонери - [PERSON] та [PERSON], який є інвалідом ІІІ групи, батьки та син не працюють, у зв'язку з чим він матеріально змушений їх забезпечувати, у зв'язку з чим відповідач просить зменшити розмір неустойки по аліментам до 1000 гривень. Представник третьої особи Семенюк М.В., яка діє згідно довіреності, у вирішенні спору поклалася на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. У ході судового розгляду встановлено, що на примусовому виконанні у Фрунзенському ВДВС ХМУЮ знаходиться виконавчий лист, виданий 10 січня 2000 року, про стягнення з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 14.12.1999 року до його повноліття. Згідно довідки про розмір заборгованості по аліментам, наданої державним виконавцем Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ, станом на 01.09.2013 року заборгованість за період з 01.02.2008 року, станом на 01.09.2013 склала 20558 грн. 62 коп. Як вбачається з довідки про розмір заборгованості по аліментах, заборгованість [PERSON] станом на 11.07.2014 року складає 25104 грн. 90 коп., загальна сума боргу складає 28547 грн. 90 коп. Рішенням Фрунзенського районного суду від 21 жовтня 2013 року стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 1 липня 2010 року до 1 травня 2013 року у розмірі 229 грн. 40 коп. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості. Верховний Суд України у своїй постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 роз'яснив, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв'язку із юридичним фактом порушення нею обов'язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов'язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов'язку зі сплати аліментів. Однак, суд не може погодитися з методикою нарахування позивачем неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, оскільки вказана методика не узгоджується з приписами ст. 196 СК України. Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до вимог ст.196 СК України позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення становить 1802 грн., виходячи з наступного: травень 2013 року: нарахована сума аліментів 331 грн. 75 коп., пеня (1%) - 3,3175 грн. х 31 день = 102 грн. 84 коп.- сума неустойки (пені); червень 2013 року: нарахована сума аліментів 331 грн.75 коп.; пеня (1%) - 3,3175 грн. х 30 днів = 99 грн. 53 коп.- сума неустойки (пені); липень 2013 року: нарахована сума аліментів 331 грн. 75 коп., пеня (1%) - 3,3175 грн. х 31 день = 102 грн. 84 коп.- сума неустойки (пені); серпень 2013 року: нарахована сума аліментів 331 грн. 75 коп., пеня (1%) - 3,3175 грн. х 31 день = 102 грн. 84 коп.- сума неустойки (пені); вересень 2013 року: нарахована сума аліментів 150 грн., пеня (1%) - 1, 50 грн. х 30 днів = 45 грн.- сума неустойки (пені), жовтень 2013 року: нарахована сума аліментів 150 грн., пеня (1%) - 1, 50 грн. х 31 день = 46 грн. 50 коп.- сума неустойки (пені), листопад 2013 року: нарахована сума аліментів 150 грн., пеня (1%) - 1, 50 грн. х 30 днів = 45 грн.- сума неустойки (пені) грудень 2013 року: нарахована сума аліментів 150 грн., пеня (1%) - 1, 50 грн. х 31 день = 46 грн. 50 коп.- сума неустойки (пені), січень 2014 року: нарахована сума аліментів 150 грн., пеня (1%) - 1, 50 грн. х 31 день = 46 грн. 50 коп.- сума неустойки (пені), лютий 2014 року: нарахована сума аліментів 150 грн., пеня (1%) - 1, 50 грн. х 28 днів = 42 грн. 00 коп.- сума неустойки (пені), березень 2014 року: нарахована сума аліментів 150 грн., пеня (1%) - 1, 50 грн. х 31 день = 46 грн. 50 коп.- сума неустойки (пені), квітень 2014 року: нарахована сума аліментів 150 грн., пеня (1%) - 1, 50 грн. х 30 днів = 45 грн.- сума неустойки (пені), липень 2014 року: нарахована сума аліментів 254 грн., пеня (1%) - 2, 54 грн. х 21 день = 53 грн. 34 коп.- сума неустойки (пені), серпень 2014 року: нарахована сума аліментів 531 грн. 50 коп., пеня (1%) - 5, 3150 грн. х 31 день = 164 грн. 77 коп.- сума неустойки (пені), вересень 2014 року: нарахована сума аліментів 531 грн. 50 коп., пеня (1%) - 5, 3150 грн. х 30 днів = 159 грн. 45 коп.- сума неустойки (пені), жовтень 2014 року: нарахована сума аліментів 531 грн. 50 коп., пеня (1%) - 5, 3150 грн. х 31 день = 164 грн. 77 коп.- сума неустойки (пені), листопад 2014 року: нарахована сума аліментів 531 грн. 50 коп., пеня (1%) - 5, 3150 грн. х 30 днів = 159 грн. 45 коп.- сума неустойки (пені), грудень 2014 року: нарахована сума аліментів 531 грн. 50 коп., пеня (1%) - 5, 3150 грн. х 31 день = 164 грн. 77 коп.- сума неустойки (пені), січень 2015 року: нарахована сума аліментів 531 грн. 50 коп., пеня (1%) - 5, 3150 грн. х 31 день = 164 грн. 77 коп.- сума неустойки (пені), Всього підлягає до стягнення пеня в сумі 1802 гривні 37 копійок. Таким чином, суд не погоджується із наданим розрахунком неустойки позивачкою, як таким, що не ґрунтується на вимогах закону. Підстав для звільнення відповідача від сплати пені судом не вбачається. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. За таких обставин,

Outcome: partial