Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Ірпінська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності в поряду спадкування за заповітом в якій просить визнати за [PERSON] право власності на 3/6 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , що помер [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] - чоловік [PERSON] 16 березня 2007 року [PERSON] склав заповіт. Згідно вказаного заповіту спадкодавець заповів все своє майно дружині - [PERSON] та дочці - [PERSON] . Спадкодавцю належало 3/8 частин будинку [ADDRESS] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, 17296, від 28 квітня 1949 року. У визначений законом шестимісячний строк, [PERSON] та [PERSON] подали заяви до Ірпінської нотаріальної контори про прийняття спадщини. Була заведена спадкова справа № 272 ( 2007р.). Після смерті спадкодавця, його дочка - [PERSON] , забрала правовстановлюючі документи на спадкове майно, будинкову книгу, технічний паспорт на будинок й категорично відмовилась їх надати [PERSON] . Таким чином не маючи правовстановлювальних документів [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про спадщину за заповітом. Також зазначає, що було не можливо було отримати дублікат правовстановлюючого документа, оскільки відповідно до архівної довідки від 14 червня 2018 року, документи нотаріального діловодства та архів Першої Київської державної нотаріальної контори на відповідне державне зберігання до Київського державного нотаріального архіву передані з 1951 року по 1979 року. [PERSON] стверджує, що тривалий час сподівалась, що [PERSON] приїде та вони разом підуть до нотаріуса й отримають свідоцтво про спадщину за заповітом. Проте жодного разу після смерті спадкодавця відповідач так і не приїхала в м. Буча. Відповідач взагалі не цікавиться спадковим майном, його доглядом чи утриманням. Зазначає, що весь час проживала і проживає в частині будинку, що належала спадкодавцю з 1990 року. Враховуючи вищевказане, вік позивачки та втрати сподівань на приїзд відповідача та наданні нею правовстановлюючих документів на вказану частину будинку і в позивачки відсутня можливість в позасудовому порядку оформити свої права на спадкове майно, то для захисту своїх прав вона вимушена звернутися до суду. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 березня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі. 18 серпня 2020 року представником позивача було надано заяву про витребування доказів, в якому просить витребувати з Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області копію спадкової справи № 272 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 серпня 2020 року, було витребувано з Ірпінської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 272 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 18 листопада 2020 року від Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області на виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 19 серпня 2020 року було надано фотокопію спадкової справи № 272/2007 до майна померлого [INFO] [PERSON] 28 квітня 2021 року до Ірпінського міського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимоги, в якій просила прохальну частину розглядати в такій редакції, а саме: визнати за [PERSON] , право власності на 3/16 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , що помер [INFO] . 12 липня 2021 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було залучено до участі в цивільній справі № 367/745/20 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Ірпінська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності в поряду спадкування за заповітом, в якості третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] та [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Романенко Г.М. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточненні позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи - Ірпінської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, третя особа просила справу розглянути за її відсутності. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України. Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області 28 серпня 2015 року, [INFO] помер [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії заповіту [PERSON] , заповів все своє майно дружині - [PERSON] , [INFO] , та дочці - [PERSON] , [INFO] , який 16 березня 2007 року за реєстровим №3-654 було посвідчено державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Харченком К.В. (а.с.7). Відповідно до копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі підтверджується реєстрація заповіту № 42000587, бланк серія ВЕК 062109, номер в реєстрі № 3-654, заповідач [PERSON] (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] повторно виданого 30 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області, 24 липня 1990 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб, про що Виконавчим комітетом Бучанської селищної ради міста Ірпеня Київської області, 24 липня 1990 року складно відповідний актовий запис №117 (а.с.9). [PERSON] мав у власності 3/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 170,7 кв. м, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 110436223 від 12 січня 2018 року (а.с.16). Відповідно до копії акту депутата Бучанської міської ради на звернення заявниці про встановлення факту проживання [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] [INFO] , проживає в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , на підставі родинних відносин. 24 липня 1990 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та з 1990 року і по сьогоднішній день постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Доглядала за чоловіком. Після смерті чоловіка [PERSON] на сьогоднішній день доглядає за будинком, сплачує всі комунальні послуги (а.с.14). Як видно із матеріалів витребуваної спадкової справи [PERSON] [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 30 квітня 2007 року ( а.с. 57). [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 20 вересня 2007 року ( а.с. 58). Отже, [PERSON] відмовлено, у видачі свідоцтва про право спадщину за заповітом, на 3/8 частини спадкового майна, зазначивши, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , відповідно до заповіту, посвідченого Харченком К.В., державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області 16 березня 2007 року за № 3-654 є його дружина, [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформації наданої Комунальним підприємством «Бучанське бюро технічної інвентаризації» 16 листопада 2015 року за № 429 на запит нотаріальної контори, [PERSON] значиться власником 3/8 частин будинку [ADDRESS] , на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Першою Київською ДНК 28 квітня 1949 року за реєстровим № 17296, а також звернуто увагу на те, що: «...записи в реєстраційних книгах (з 1940-2000 роки) вносилися не в хронологічному порядку чи вносилися з істотними помилками...». Згідно архівної довідки № 1607/01-17 від 14 червня 2018 року встановлено, що документи нотаріального діловодства та архів Першої Київської державної нотаріальної контори на відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву передані лише з 1951-1979 р. р., тобто документи видані в 1949 році в архіві відсутні. Беручи до уваги всі вищевикладені факти. Ірпінська міська державні нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/8 частини будинку [ADDRESS] , що залишився після смерті [INFO] [PERSON] , так як відсутній правовстановлюючий документ (а.с.19). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідну до ст. 16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15, статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Судом встановлено, що спадкодавцем [PERSON] складено заповіт. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли, оскільки в шестимісячний строк звернулися з заявою про прийняття спадщини. Належність спадкодавцю спадкового майна доведено належними та допустимими доказами. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , спадщину прийняла, інші особи претензій до спадкового майна не ставлять, позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved