Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з до [PERSON] суми авансу, у розмірі 26220 грн., що еквівалентно 1000 доларів США, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 26.10.2017 року вони з відповідачкою планували укласти договір купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS], за 5500 доларів США. Цього ж дня, вони уклали договір завдатку, згідно якого позивачка передала, а відповідачка отримала 1000 доларів США, в рахунок майбутніх платежів за майбутнім договором купівлі-продажу будинку. Згідно умов договору відповідачка зобов'язалась оформити документи необхідні для посвідчення договору у нотаріуса, погасити заборгованість по комунальним платежам, зняти з реєстрації усіх зареєстрованих в будинку осіб, звільнити об'єкт нерухомості до моменту продажу будинку. Всі ці дії необхідно було зробити до грудня 2017 року. На даний час відповідачка свої зобов'язання не виконала, укласти договір купівлі-продажу будинку реальної можливості немає. Позивачка рахує, що не дивлячись на те, що між нею та відповідачкою було укладено договір завдатку, проте договору купівлі-продажу будинку який би відповідав вимогам закону між ними укладено не було, оскільки вони лише домовились про його укладення в майбутньому, то передана нею відповідачці сума згідно ч. 2 ст. 570 ЦК України, є авансом, а не завдатком. В зв'язку з чим, позивачка просить стягнути з відповідачки грошові кошти які були передані в якості авансу, в сумі 1000 доларів США, що еквівалентно 26220 грн. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідачки - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що коштів за договором задатку від 26.10.2017 року відповідачка не отримувала, ці кошти особисто отримала ріелтор [PERSON] в рахунок своїх послуг з продажу будинку, будь-яких доказів на підтвердження отримання відповідачкою коштів, в сумі 1000 доларів США не надано, тому вважає, що заявлений позивачкою позов є безпідставним, в зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, проте в судовому засіданні присутній її представник [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 09.10.2018 року. 05.12.2018 року відповідачкою на адресу суду було направлено відзив у якому вона вказала, що позивачкою не надано належних, допустимих, достовірних доказів щодо правомірності стягнення з неї 26220 грн. за договором задатку. В задоволенні позовних вимог просила відмовити. Вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представника відповідачки, показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.10.2017 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір завдатку відповідно до якого, [PERSON] в якості завдатку за будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] отримала 1000 (одну тисячу) доларів США. Договір купівлі-продажу будинку, зобов'язуються оформити до грудня 2017 року. Крім того, [PERSON] зобов'язалась погасити заборгованість по комунальним платежам, зняти з реєстрації усіх зареєстрованих в будинку осіб, звільнити об'єкт нерухомості до моменту продажу будинку (а.с.6). Як встановлено судом з пояснень позивачки та не було спростовано представником відповідачки, договір купівлі-продажу будинку по [ADDRESS] не було укладено між сторонами у встановлений строк, в зв'язку з тим, що відповідачка в обумовлений строк своєчасно не оформила належним чином документи, що підтверджували її право власності на вказаний будинок. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Відповідно до ч. 2 ст. 571 ЦК України, сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 3 ст. 571 ЦК України, у разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Цивільний кодекс України поняття «аванс» трактує у зв'язку з поняттям «завдаток». Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ч. 2 ст. 570 ЦКУ). Відмінність цих термінів, полягає у виконанні забезпечувальної функції: завдаток, на відміну від авансу, забезпечує виконання зобов'язання і у разі порушення зобов'язання з вини боржника залишається у кредитора, а при порушенні зобов'язання з вини кредитора останній має сплатити боржникові подвійну суму завдатку. Аванс підлягає поверненню боржникові в однократному розмірі. Аванс це майнове надання, яке вручаються покупцем продавцю в рахунок майбутніх платежів за виконання робіт (придбання товару). Завдаток це не просто частковий платіж, але ще і спосіб забезпечення зобов'язань. І правові наслідки порушення своїх зобов'язань будь-якої зі сторін будуть зовсім іншими. Враховуючи факти викладені в позовній заяві, враховуючи пояснення, надані позивачкою, та враховуючи положення договору завдатку підписаного відповідачкою з зазначенням запланованої дати майбутнього договору купівлі-продажу, кошти, передані позивачкою відповідачці є авансом, а не завдатком. Також обставиною, що свідчить проте, що сума коштів, передана позивачкою відповідачці є авансом, свідчить і той факт, що вказана сума була надана відповідачці при відносинах, коли договір купівлі-продажу між ними ще не було укладено. До того ж, зазначене підтверджується показаннями свідка [PERSON] наданими в судовому засіданні яка пояснила, що дійсно [PERSON] у її присутності, в будинку по [ADDRESS] 26.10.2017 року передала відповідачці [PERSON] в якості авансу за будинок, 1000 доларів США. За вказаних обставин, відповідно до ст. 570 ЦК України, відповідачка зобов'язана повернути позивачці суму авансу, оскільки договір купівлі-продажу не був укладений сторонами у визначений ними за домовленістю строк з вини відповідачки [PERSON], яка своєчасно не оформила всіх необхідних правовстановлюючих документів на належний їй будинок. Тому позов підлягає задоволенню, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню грошові кошти, передані їй в якості авансу, в сумі 26220 грн., що еквівалентно 1000 доларів США станом на день подачі позову (а.с.4). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору, в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved