Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що згідно виконавчого листа №2-381/410/14 від 24.04.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, відповідач допустив заборгованість по аліментах і станом на 21.12.2016 року складає 32310,18 грн., що підтверджується довідкою Фастівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Представник третьої особи до суду не зявився надали лист про слухання справи у їх відсутність. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2014 року задоволено позовні вимоги в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 лютого 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно виконавчого листа виданого на підставі зазначеного рішення суду ВДВС Фастівського МРУЮ було відкрито виконавче провадження стосовно примусового виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2014 року. Як вбачається з Довідки-розрахунка від 11.01.2017 року Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області станом на 21.12.2016 року заборгованість по аліментах становить 32310,18 грн. Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної ним у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, тому за змістом наведеної норми права пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається на наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Тому наданий позивачкою розрахунок нарахованої пені є правильним. Згідно розрахунку пені по несплаті аліментів з 01.02.2016 року по 21.12.2016 року загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів складає 3786,25 грн. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved