Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та ПрАТ «СК «Уніка» й просить стягнути з них на її користь 6000 грн. моральної шкоди та 11111 грн.93 коп. матеріальної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона являється власницею автомобіля «Черри Амулет» н/з [NUMBER]. Неправомірними діями відповідача їй була спричинена шкода. У результаті зіткнення було пошкоджено передні двері, які на даний час підлягають заміні. Постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вартість дверей, згідно рахунку фактури становить 8461 грн.93 коп. Вартість робіт по заміні та фарбуванню двері становить 2100 грн. Для поїздки в м.Житомир вона наймала машину і вартість проїзду (паливо) становить 550 грн. Таким чином загальна вартість матеріальної шкоди становить 11111 грн.93 коп. Окрім того, внаслідок цих подій вона отримала нервовий стрес, дуже хвилювалась та хвилюється, втратила на певний час спокій, нормальний сон та інше. Спосіб її життя змінився , оскільки вона вимушена витрачати свій час, ходить пішки та інше. Моральну шкоду вона оцінює на суму 6000 грн. Відповідачі відшкодовувати моральну та матеріальну шкоду відмовляються у зв'язку з чим, вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просить його задовольнити. При цьому конкретизувала свої вимоги. Оскільки 29.05.2015 року ПрАТ «СК «Уніка» сплатила їй 6 759,41 грн. то просить стягнути із [PERSON] на її користь моральну шкоду та різницю між 11111 грн.93 коп. та сплаченою їй ПрАТ «СК «Уніка». Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися жодного разу, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце судового розгляду, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.47) та телефонограма (а.с.46). Про причини неявки не повідомили, про розгляд справи у їх відсутність не клопотали. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд встановив наступне. Постановою Овруцького районного суду від 21 листопада 2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.6). В протоколі про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 580644 від 22.09.2014 року (а.с.10) зазначено, що 22 вересня 2014 року о 12 годині 30 хвилин в м. Овруч на території лісопідприємства ПП «Семенчук» громадянин [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] рухаючись заднім ходом допустив наїзд на автомобіль «Chery Amulet н/з [NUMBER], внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Із даного протоколу також вбачається, що у автомобіля позивача було деформовано передні праві двері, деформовано поріг автомобіля розміром 10-12 см., наявні потертості корпусу дзеркала заднього вигляду з правої сторони. Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.7) вбачається, що автомобіль «Chery Amulet реєстраційний номер [NUMBER], 2011 року випуску,13.03.2012 року зареєстровано на [PERSON] З рахунку-фактури ПАТ «Житомир-Авто» № СЧ-0000346 від 05 березня 2015 року (а.с.29) вбачається, що вартість запчастини (двері передні) становить 8461 грн. 93 коп. Згідно акту виконаних робіт (а.с.30) від 24.02.2015 року заміна дверей - 300,00 грн., фарбування дверей - 1800,00 грн. Як вбачається із фіскального чеку ТОВ «Велтайм» АЗС №3 (м.Овруч, вул.Радянська,130) від 05.03.2015 року було сплачено 550,16 грн. за бензин А-92. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №АС/9606136, [PERSON] з 11.05.2014 р. до 10.05.2015 р. забезпечила свій транспортний засіб, автомобіль «Chery Amulet реєстраційний номер [NUMBER], 2011 року випуску. Із повідомлення про отримання переказу фізичним особам від 29.05.2015 року, вбачається, що ПрАТ «СК «Уніка» відправила [PERSON] грошові кошти у сумі 6 759,41 грн. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В п.4 Постанови ВС України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадяни, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. За статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування власників цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В Постанові Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК шкода, завдано особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. В даному судовому засіданні було встановлено, що саме з вини [PERSON] було пошкоджено автомобіль позивача. Зі слів позивача, між [PERSON] та ПрАТ «СК «Уніка» також було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів. Однак, будь-яких доказів, щодо даного факту суду не було надано. В силу ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Жодних доказів стосовно даного позову відповідачі не надали, незважаючи на неодноразове відкладення справи з метою забезпечення можливості їх надання. В той час, як позивачем було надано переказ відповідачем ПрАТ «СК «Уніка» на його користь грошових коштів у сумі 6759,41 грн., різницю між заявленими вимогами про відшкодування матеріальної шкоди та цією сумою позивач просить стягнути із відповідача [PERSON] Як пояснила у судовому засіданні позивач, це грошові кошти, на ремонт автомобіля, які перерахувала ПрАТ «СК «Уніка» згідно її страховки та надала до суду поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів. Однак даний поліс не є основою для сплати по ньому на користь позивача вказаної суму, оскільки він регулює інші правовідносини. Таким чином, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 4 352 грн. 52 коп. Стосовно стягнення моральної шкоди, суд зазначає. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить з тривалості та глибини душевних страждань; часу вимушених змін у життєвих стосунках позивача та враховує той факт, що в результаті виявлених порушень позивач зазнала моральної шкоди. Об'єктивно оцінюючи ситуацію, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди підлягає до задоволення. Інших доказів суду не надано. Таким чином, із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню також моральна шкода у розмірі 6000 грн. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. та 121,80 грн.

Outcome: approved