Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом та в обґрунтування позову посилається на те, що 18 січня 2003 року позивач вступила в шлюб з відповідачем, згідно Свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласі ого управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 29. Спільне життя із Відповідачем не склалося, 26 березня 2020 року звернулась до Ковпаківського районного суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. 04 травня 2020 Ковпаківським районним судом м. Суми винесено рішення про розлучення та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, але Відповідач [PERSON] подав апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та просив рішення суду в мотивувальній частині змінити, встановивши, що сторони фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства з 01 червня 2019 року. 06 серпня 2020 року по справі № 592/4110/20 Сумським апеляційним судом рішення Ковпаківського районного суду від 04 травня 2020 залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення. Весь час розгляду справи, починаючи з 26 березня та по 06 серпня 020 року Відповідач [PERSON] не систематично та не в повному обсязі надавав аліменти на неповнолітніх дітей. На даний час у Зарічному районному суді м. Суми розглядається справа за № 591/2407/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя, ухвалою від 30 квітня 2020 року провадження у справі відкрито. В кінці літа вона звернулась до [PERSON] , з проханням віддати старшій дитині комп`ютер для навчання. Але отримала відмову, хоча даний комп`ютер купувала її мати, [PERSON] . Відповідач [PERSON] заявив нехай приводить до нього і займається. Дитина, [PERSON] , не хоче проживати з батьком, а технічні засоби для навчання необхідні повсякчас в зв`язку з епідеміологічною обстановкою діти переведені на дистанційне навчання і вона вимушена була купити ноутбук та принтер. Вартість ноутбука становить 16 776 грн., що підтверджується копією квитанції та видаткової накладної від 05 серпня 2020 року. Вартість принтера становить 4 112 грн., що підтверджується накладною Інтернет магазину цифрової техніки від 16.09.2020. Загальна сума витрат становить 20 888 грн. Позивач працює в КНП «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» Сумської міської ради, ТКДВ-2, медреєстратором, має не дуже великі статки, яких не вистачає на утримання дітей. В зв`язку з цим, вважає, що Відповідач також повинен надавати додаткові кошти. Зазначає, що на її утримані знаходиться і молодша донька, [PERSON] , [INFO] , яка часто хворіє. Також позивач має непрацездатну матір [PERSON] , [INFO] . Тому просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей: доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 13925 грн. 40 коп. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього додаткових витрат у розмірі 10444 грн. 00 коп. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.08.2003) та [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.07.2014), які проживають з матір`ю.(а.с.10,11) Наданими позивачем чеками і платіжними документами, а саме видатковою накладною №ЧSYM3-0012 від 05.08.2020 та чеком про оплату до неї; видатковою накладною від 16.09.2020, підтверджуються її витрати на придбання ноутбуку та принтеру у розмірі 20888,00 грн. (а.с.12,13) Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і Закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Аналіз положень ст.185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Звертаючись до суду із вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину, позивач просить стягнути з відповідача 2/3 витрат у сумі 13925,40 гривень, понесених на придбання ноутбуку та принтеру дітям для навчання, і на підтвердження зазначених вимог надала чеки, платіжні документи. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В той час починати стягнення додаткових коштів на дитину слід з дня набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму додаткових витрат у розмірі 10444 грн. 00 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial