Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивувала його тим, що [INFO] померла її двоюрідна сестра [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] п'ятої черги за законом, у встановлений законом шестимісячний строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини з поважної причини, а саме у зв'язку з тим, що постійно хворіє. [PERSON] просила суд визначити їй додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] У судове засідання позивач та його представник - адвокат [PERSON] не з'явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, з порушенням встановленого судом строку подав до суду відзив на позовну заяву, поважних причин пропуску цього строку не вказав. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 19 березня 2018 року (а.с. 27), а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори № 400/01-16 від 19 березня 2018 року (а.с. 25). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є двоюрідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2017 року у справі № 741/1202/17, яке набрало законної сили 26 вересня 2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Таким чином, [PERSON], як спадкоємець п'ятої черги за законом четвертого ступеню споріднення, має право на спадкування після смерті [PERSON] За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У судовому засіданні встановлено позивач у встановлений законом шестимісячний строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що вона перебуває на «Д» обліку у лікарів терапевта, невролога з діагнозом «Дифузний кардіосклероз», ГХ ІІІ ст., ризик 3, СН ІІ Б ст. ЦВХ при церебровескулярному атеросклерозі та ГХ ІІІ ст. ДЕ ІІ ст. Після оперативного огляду 25 вересня 2008 року рішенням районної ЛКК вона (позивач) визнана такою, що потребує постійного стороннього догляду та нездатною до самообслуговування - безстроково, що підтверджується копією повідомлення КЛПЗ «Носівська центральна районна лікарня імені Ф.Я. Примака» Носівської районної ради № 01-05/42 від 17 січня 2018 року (а.с. 8). Статтею 1 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов'язані з об'єктивними, непереборними та значущими перешкодами для вчинення цих дій. На думку суду, подання [PERSON] позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] є єдиним ефективним способом захисту права позивача на спадщину на національному рівні у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який національні суди зобов'язані практично забезпечувати відповідно до ст. 1 цієї Конвенції та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». З огляду на однозначні положення ч. 1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223 ЦК України про виникнення у спадкоємців права на спадщину з моменту смерті спадкодавця, у [PERSON], з урахуванням наведених нею переконливих мотивів у позові, виникло «законне сподівання» в успадкуванні прав на нерухоме майно від [PERSON] через визначення в судовому порядку додаткового строку на прийняття спадщини. Таке «законне сподівання» входить до поняття «майно», вільне володіння яким захищається ст. 1 Першого протоколу Конвенції (про ознаки «законного сподівання» зазначено у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року, які застосовуються у даній справі). Проаналізувавши добуті по справі докази в їх сукупності, ураховуючи відсутність інших спадкоємців [PERSON], які б прийняли спадщину після її смерті, суд приходить до висновку про те, що позивач з поважних причин пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а тому позов підлягає задоволенню. Доводи представника відповідача, які за зазначені у відзиві на позовну заяву, про те, що позивач без поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не заслуговують на увагу, оскільки є необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved