Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки площею 0,3924 га. та площею 1,0648 га., які знаходяться на території Рогатинської міської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, як спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вказує, що мати [PERSON], на підставі державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, була власником двох земельних ділянок площею 0,3924 га. та площею 1,0648 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Рогатинської міської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. У звязку із смертю матері відкрилася спадщина до складу якої входять вказані земельні ділянки. Вона, як спадкоємець за законом прийняла спадщину, подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, після продовження судом строку для прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки, через відсутність державних актів на право власності на них. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, просив справу розглядати у його відсутності, про що подав до суду письмову заяву. Представник відповідача міський голова м.Рогатина Івано-Франківської області [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника Представник Рогатинської районної державної адміністрації, головний спеціаліст юридичного сектору [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти позову. За\~ст.27 ЦПК України\~участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі. Розгляд справи здійснено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2\~ст.197 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з довідкою відділу Держгеокадастру у Рогатинському районі №0-9-0.26-2/107-17 від 08 червня 2017 року, [PERSON] при розпаюванні земель на території Рогатинської міської ради Івано-Франківської області отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ІІ- ІФ №043592 10-41-2/000381, загальною площею 1,4572 га, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №381. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2017 року дорівнює 47\~597,53 грн., де вартість земельної ділянки площею 1,0648 га 39\~981,93 грн, а земельної ділянки площею 0,3924 га 7\~615,60 грн. 13 травня 2001 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №214510, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, 30 липня 2015 року. В звязку із смертю [PERSON] відкрилась спадщина на належні їй земельні ділянки. Відповідно до довідки № 2843 від 29 червня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Рогатинської міської ради Івано-Франківської області [PERSON] на день смерті проживала одна за адресою: вул. Стуса ,4 м. Рогатин. Право [PERSON] на спадкування за законом після смерті [PERSON], як спадкоємниці першої черги, підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АВ № 188057, виданого 21 квітня 1970 року Бабинецькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась до набрання чинності діючим ЦК України, то суд застосовує чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Так, відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначена дія повинна бути вчинена протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2015 року [PERSON] продовжено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON]Я, на два місяці. Однак, постановою від 29 червня 2017 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначені земельни ділянки у звязку з тим, що вона не надала правовстановлюючих документів. В газеті «Голос Опілля» від 17 червня 2017 року №23 опубліковано оголошення про втрату державного акта про право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ІФ №043592 10-41-2/000381, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №381, виданий на імя [PERSON] Право власності на землю гарантується відповідно до положень\~ст.14 Конституції України. Відповідно до\~ст.152 ЗК України\~держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2\~ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Відповідно до п.г ч.1\~ст.81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Власник майна, відповідно до\~ст.392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціального визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. \~\~ На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та підлягає до задоволення.

Outcome: approved