Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту захворювання з дитинства, посилаючись на те, що народилася [INFO] в с. Тинне, Сарненського району, Рівненської області, її дошлюбне прізвище [PERSON]. Внаслідок перенесеної хвороби Пертеса в дитинстві в неї розвинувся диспластичний правобічний коксартроз. Згідно Консультативного висновку спеціаліста №582 від 31.01.2012 року їй встановлений діагноз «диспластичний правобічний коксартроз третьої степені після перенесеної хвороби Пертеса справа, вальгусна деформація правої стегнової кістки та укорочення правої нижньої кінцівки на 4 см., привідна контрактура правого плечового суглобу, болевий синдром, виражене порушення статико-динамічної функції правої нижньої кінцівки. Згідно Довідки до акту огляду МСЕК №0202202 [PERSON] встановлена третя група інвалідності з ураженням ОРА. Причиною інвалідності встановлено загальне захворювання. На її звернення про зміну категорії інвалідності від загального захворювання на інвалідність з дитинства до Рівненського МСЕК, їй надано відповідь про те, що питання про зміну категорії інвалідності від загального захворювання на інвалідність з дитинства може бути вирішено лише на підставі рішення суду, оскільки медична документація, що підтвердила б настання інвалідності у дитинстві відсутня. Заявниця зверталася в Тинненську дільничну лікарню Сарненського району Рівненської області з проханням надати їй відповідні документи. Проте [PERSON] було відмовлено у зв'язку з тим, що документації по ній не збереглися. Заявниця та представник заявниці в судовому засіданні підтримали заяву в повному обсязі та пояснили, що фактично захворювання виникло в ранньому дитинстві, на обліку в лікарні перебувала з дитинства постійно, проходила періодично лікування, але в дитинстві не зверталася для встановлення інвалідності, звернулися лише в 2004 році, В судовому засіданні представник відповідача заяву не визнав, просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в записах медичної карти амбулаторної хворої поліклініки «Північна» м. Рівне на ім'я [PERSON] відмічені наступні дані про стан її здоров'я, а саме встановлений діагноз диспластичний правобічний коксартроз ІІІ ст. 10 квітня 2006 року оглянута травматологом на МСЕК .В анамнезі зазначено, що хворіє з віку 7 років. Відповідно до Консультативного висновку спеціаліста №582 від 31.01.2012 року їй встановлений діагноз «диспластичний правобічний коксартроз третьої степені після перенесеної хвороби Пертеса справа, вальгусна деформація правої стегнової кістки та укорочення правої нижньої кінцівки на 4 см., привідна контрактура правого плечового суглобу, больовий синдром, виражене порушення статико-динамічної функції правої нижньої кінцівки. Згідно Довідки до акту огляду МСЕК №0202202 заявниці встановлено третю групу інвалідності з ураженням ОРА. Причиною інвалідності встановлено загальне захворювання. На звернення [PERSON] про зміну категорії інвалідності від загального захворювання на інвалідність з дитинства до Рівненського МСЕК їй надано відповідь про те, що питання про зміну категорії інвалідності від загального захворювання на інвалідність з дитинства може бути вирішено лише на підставі рішення суду, оскільки медична документація, що підтвердила б настання інвалідності у дитинстві відсутня. Заявниця зверталася в Тинненську дільничну лікарню Сарненського району Рівненської області з проханням надати їй відповідні документи. Проте [PERSON] було відмовлено у зв'язку з тим, що медична документація по ній не збереглася. Згідно п. 1 Розділу «Підсумки» Висновку експерта зазначено, що «згідно записів медичних документів (медичної карти амбулаторної хворої поліклініки «Північна» м. Рівне), наслідки хвороби Переса у вигляді диспластичного правобічного коксартрозу ІІІ ст. [PERSON] діагностовано 19.12.2003 року, коли хворій виповнилося 35 років і 10 днів. Хвороба Пертеса, являє собою захворювання кульшового суглобу, пов'язане з порушенням кровопостачання головки стегнової кістки і живлення її суглобового хряща. Згідно медичної практики і спеціальної літератури, наявне захворювання характерне для дитячого віку (від 2 до 14 років). Оцінюючи сукупність та ступінь розвитку клінічних проявів паталогічних змін в правому кульшовому суглоб [PERSON] на момент діагностики (станом на 19.12.2003 року), експертна комісія зазначає, що диспластичний коксартроз у [PERSON] був діагностований у пізній його стадії. В Пункті 2 Розділу «Підсумки» вказується, що «Враховуючи виражену ступінь розвитку паталогічних змін в нижніх кінцівках, переважно в правому кульшовому суглобі, характерність виникнення вищевказаної хвороби в дитячому віці та особливість тривалого її розвитку, слід зазначити, що з медичної точки зору, наявні патологічні зміни у кістковій і хрящовій тканинах правого стегна та кульшового суглобу у [PERSON] виникли задовго до моменту її діагности (19.12.2003 року), не виключається, після перенесеного захворювання в дитинстві. Факт захворювання [PERSON] підтвердила також гр. [PERSON], (засвідчено секретарем виконкому Шарівської селищної ради, Богодухівського району Харківської області), яка вказала, що «дійсно моя сестра - [PERSON], [INFO], з якою я проживала постійно з часу її народження до свого повноліття в [ADDRESS], постійно з дитинства скаржилася на біль в правій нозі, на що наші батьки постійно намагалися всіляко надати їй допомогу, а саме: прогрівали її піском , сіллю, лікували в лікарні, був період, що ї навіть не дозволяли ставати на хвору ногу, і взагалі, скільки я пам'ятаю, за час нашого спільного життя вона завжди прикульговувала на праву ногу.» Аналогічні пояснення в ході судового засідання надали свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Зокрема свідок [PERSON] вказала, що в дитинстві навчалася разом із заявницею в одному класі, при цьому [PERSON] ще з дитинства прикульгувала. У зв'язку з хворобою ноги була змушена пропускати уроки в школі. Свідок [PERSON] зазначила, що знає заявницю із шкільних років, навчалася в одному класі, заявниця постійно проходила стаціонарне лікування в дільничній лікарні у зв'язку з необхідністю лікування ноги. Свідок [PERSON] суду пояснила, що із [PERSON] в дитинстві проживали по сусідству. Свідок вказала, що заявниця в дитинстві постійно мала хворобу ноги, одна нога була коротша за іншу, у зв'язку з чим змушена була проходити рентген та відповідне стаціонарне лікування. Окрім того, виконуючи приписи лікарів батьки заявниці проводили необхідне лікування також вдома. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вони узгоджуються між собою та достовірно підтверджують факт захворювання [PERSON] з дитинства на диспластичний правобічний коксартроз третього ступеня. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. На підставі та

Outcome: approved