Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхні з відповідачем відносини не склалися, вони втратили почуття один до одного та фактично припинили спілкування. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачем проживають спільно, але подружніх стосунків не підтримують та спільним побутом не пов`язані. Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим та на примирення не згодна. У судове засідання позивачка не з`явилася, проте подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, просила суд розглянути справу за її відсутності (а.п.148). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, відзиву на позов не подавав. У зв`язку з цим суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 02.06.2005 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві складено відповідний актовий запис за №746 (а.п.6). З копії свідоцтва про народження вбачається, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.п.7). Згідно з ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2021 року сторонам надавався строк для примирення, однак вони ним не скористалися (а.п.132). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, у даному випадку інтересам позивача. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, приймаючи до уваги те, що згідно з письмовою заявою позивачки після наданого сторонам строку на примирення вона досі наполягає на розлученні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що позивачка не клопоче про відновлення свого дошлюбного прізвища, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 840,80 грн. На підставі ст.55, 56, 104,105,112-113 СК України,

Outcome: approved