Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом у якому просила визнати [PERSON] [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою Кіровоградська область, Кіровоградський, район, с. Веселівка, вул. Черняхівська (Калініна), 9. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу належить на праві власності житловий будинком за адресою Кіровоградська область, Кіровоградський, район, с. Веселівка, вул. Черняхівська (Калініна), 9. З відповідачем [PERSON] позивач перебувала у шлюбі з 2007 по 2017 роки. Шлюб розірваний 26.12.2017 року рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області. Відповідач [PERSON] з 2007 року зареєстрований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський, район, с. Веселівка, вул. Черняхівська (Калініна), 9. Проте, з листопада 2017 року позивач з відповідачем припинили спільне проживання. З цього часу [PERSON] не проживає в її будинку. Таким чином, позивач змушена сплачувати рахунки за комунальні послуги, виходячи з кількості зареєстрованих осіб та має складнощі при оформленні субсидії на комунальні послуги, добровільно вирішити питання з відповідачем не може, а тому звертається до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, проте надала суду письмову заяву відповідно до якої просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву відповідно до якої просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу належить на праві власності житловий будинком за адресою Кіровоградська область, Кіровоградський, район, с. Веселівка, вул. Черняхівська (Калініна), 9, на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 27.12.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON]С та зареєстрований в реєстрі за № 2864. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2017 року, шлюб укладений між [PERSON] (дошлюбне прізвище - Черноліс) та [PERSON], зареєстрований 21 квітня 2007 року Веселівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис за № 02, розірвано.\~\~ Відповідно до рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21.08.2018 року, житловий будинок, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський, район, с. Веселівка, вул. Черняхівська (Калініна), 9, належить на праві приватної особистої власності [PERSON]. За рішенням суду будинок не є спільною сумісною власністю колишнього подружжя. Відповідач фактично не проживає за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський, район, с. Веселівка, вул. Черняхівська (Калініна), 9, більше року, що підтверджується актом від 30.07.2018 року, складеним депутатом Веселівської сільської ради [PERSON] та сусідами [PERSON], [PERSON]. Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно вимог ст.7 ч.1 п.2 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, враховуючи, що відповідач відсутній без поважних причин за місцем реєстрації понад шість років, а також те, що відповідач не заперечує про задоволення позовної заяви, суд вважає, що позовні вимоги про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки їх підтверджено достатніми та належними доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 384,20 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 384,20 грн.

Outcome: approved