Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» в якому просила суд : визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови в зарахуванні до медичного стажу період роботи з 19.07.1991 року по 28.08.1995 року на посаді старшої медичної сестри у дошкільному навчальному закладі, який підпорядковувався шахті «Шахтарська-Глибока»; зобов'язати відповідача зарахувати період роботи з 19.07.1991 року по 28.08.1995 року на посаді старшої медичної сестри у дошкільному навчальному закладі, який підпорядковувався шахті «Шахтарська-Глибока» для нарахування їй, як працівнику закладу охорони здоров'я надбавки за вислугу років. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що з 19.07.1991 року по 28.08.1995 року вона працювала старшою медичною сестрою у дошкільному навчальному закладі, який підпорядковувався шахті «Шахтарська-Глибока» Міністерства вугільної промисловості України. На підтвердження стажу за вказаний період до КЗ « Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» нею була надана довідка № 13-1/1-47 від 08.08.2017 року, яку скріплено відбитком штампу та печатки відокремленого підрозділу шахти «Шахтарська-Глибока» ДП «Торезантрацит» Міністерства палива та енергетики ДНР. Дана довідка була надана для отримання надбавки за вислугу років. 11.09.2017 року КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» їй було відмовлено в зарахуванні до медичного стажу період роботи з 19.07.1991 року по 28.08.1995 року на підставі того, що акт, (рішення, документ) виданий органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території є недійсними та створює юридичних наслідків. Вважає дії відповідача необґрунтованими та незаконними. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території». Суд, вислухав учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що з 19.07.1991 року по 28.08.1995 року [PERSON] працювала старшою медичною сестрою у дошкільному навчальному закладі «Веснянка», який підпорядковувався шахті «Шахтарська-Глибока» Міністерства вугільної промисловості України, що підтверджується копію трудової книжки. (а.с. 7). 04.01.2017 року [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № 376 (а.с. 6) 04.09.2017 року позивач звернулась до Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Павлограда» з заявою щодо включення медичного трудового стажу за період роботи з 19.07.1991 року по 28.08.1995 року на посаді старшої медичної сестри у дошкільному навчальному закладі, що підпорядковується шахті «Шахтарська-Глибока» та надала відповідну довідку, видану 08.08.2017 року директором шахти «Шахтарська-Глибока» Міністерства палива та енергетики ДНР (а.с. 9). 11.09.2017 року відповідачем було відмовлено у зарахуванні до медичного стажу періоду роботи на шахті «Шахтарська-Глибока» на підставі довідки № 13-1/1-47 від 08.08.2017 року посилаючись на ч. 1-3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». (а.с. 8) Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 13,81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з постановою «Про внесення змін до п. 4 Порядку виплати надбавки за вислугу років лікарям і фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою державних та комунальних закладів охорони здоров'я» від 20.01.2010 року № 47 до стажу роботи, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, зараховується час роботи в будь-яких державних і комунальних установах, закладах та організаціях незалежно від підпорядкування на посадах, зазначених у п. 3 Порядку № 1418, за умови, що оплата праці таких працівників здійснюється згідно з умовами оплати праці медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров'я. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved