Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,6700 га, кадастровий номер 1223284000:03:040:0684, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 15 серпня 2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ДП № 062612, виданого 12 березня 2001 року Миколаївською сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в реєстрі за № 14009, її чоловікові [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,670 га, кадастровий номер 1223284000:03:040:0684, в межах згідно з планом, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району. 15 серпня 2015 року [PERSON] помер, в звязку з чим позивач, як спадкоємець за заповітом, у встановлений строк звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини. Звернувшись до Новомосковської районної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право спадщину після смерті чоловіка [PERSON], їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку, оскільки нею не був представлений документ, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, а саме оригінал правовстановлюючого документу Державного акту серії ІV ДП № 062612, виданого 12 березня 2001 року. Позивач наполягає на тому, що її чоловік на законних підставах набув право власності на земельну ділянку, однак втрата оригіналу Державного акту, позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник Миколаївської сільської ради в судове засідання не зявився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, однак його неявка не перешкоджає розгляду справи. Представник Новомосковської районної нотаріальної контори в судове засідання також не зявився, про дату слухання справи повідомлений належним чином. Справа у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надана копія Державного Акту на право приватної власності на землю серії ІV ДП № 062612, виданого 12 березня 2001 року Миколаївською сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в реєстрі за № 14009, у відповідності до якого [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,670 га, кадастровий номер 1223284000:03:040:0684, в межах згідно з планом, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району (а.с. 10). [PERSON] помер 15 серпня 2015 року, про що свідчить свідоцтво про його смерть, видане виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори [PERSON] на інше спадкове майно, а також витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, даних про інших спадкоємців суду не представлено. Цей же нотаріус 20 листопада 2016 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,6700 га, кадастровий номер 1223284000:03:040:0684, оскільки нею не був представлений документ, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку (а.с. 8). Між тим, у відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, або якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що спадкодавець [PERSON] на законних підставах набув право власності на земельну ділянку площею 3,6700 га, кадастровий номер 1223284000:03:040:0684, в межах згідно з планом, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району, та у спосіб, визначений законом, здійснив державну реєстрацію своїх прав. Зазначені обставини також підтверджують інформацією Управління держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, що міститься в матеріалах спадкової справи, у відповідності до якої за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка площею 3,6700 га, кадастровий номер 1223284000:03:040:0684, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії ІV ДП № 062612, виданого 12 березня 2001 року. Встановлені обставини щодо втрати оригіналу правовстановлюючого документу не припинили право власності спадкодавця на нерухоме майно. Між тим, у відповідності до ст.392 ЦК України у разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. У відповідності до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Аналізуючи викладе, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та має бути задоволений, оскільки [PERSON] за життя на законних підставах набув право власності на земельну ділянку, а тому до позивача, відповідно до ст.1216 ЦК України, перейшло таке ж право власності, у повному обсязі, яке набув спадкодавець. На підставі викладеного,

Outcome: approved