Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, а семе житловим будинком № 39 по вул. Квітнева в с. Куколівка Олександрійського району Кіровоградської області. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 13.07.2009 року вона є власником житлового будинку, що розташований по вул. Квітневій (колишня назва Леніна), буд 39 у с. Куколівка, Олександрійського району Кіровоградської області. Так склалися життєві обставини, що з квітня 2014 її колишній чолові в її будинку жодного разу не зявлявся, його місце знаходження їй не відомо Позивач та представник позивача в судове засіданні не зявились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач повторно не зявився в судове засідання, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач вважаються таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин,\~суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст.\~ст. 224 - 226 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають\~задоволенню з таких підстав.\~ Відповідно до\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4\~ст.9 ЖК УРСР). Відповідно до ст.ст.150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що\~є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим\~приміщенням. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником житлового будинку №39 по вулиці Квітневій в с. Куколівці Олександрійського району Кіровоградської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 13.07.2009 року (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 17 серпня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 17.08.2004 року серії 1-ОЛ №079101. З довідки, виданої виконкомом Куколівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 07.08.2017 року №539 вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований в [INFO], але на території Куколівської сільської ради з квітня 2014 року не проживає. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не є власником зазначеного житлового будинку, а також не є членом родини позивача. Крім того, відповідач зареєстрований в [INFO] (колишня назва Леніна) в с. Куколівка Олександрійського району Кіровоградської області, але більше шести місяців не проживає за адресою реєстрації. Судом не встановлена можливість збереження жилого приміщення за відповідачем, як за відсутнім членом сім'ї протягом шести місяців або протягом більш тривалого часу у звязку з відсутністю обставин, передбачених ч. 3 ст. 71 ЖК УРСР. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2\~ст. 16 ЦК України. Враховуючи\~відсутність відповідача за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд вважає, що наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив\~право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved