Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], у якому просить розірвати шлюб та стягувати із відповідача аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 650 грн. на кожного щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала повідомлені у позовній заяві обставини та просила задовольнити вимоги позову на підставі повідомлених обставин та поданих доказів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні обставини позову визнав, подав суду документи на підтвердження тієї обставини, що він офіційно працевлаштувався і має фіксований щомісячний заробіток, тому просить стягувати з нього аліменти у частці від заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований 23.10.2004 року у виконкомі Матіївської сільської ради Виноградівського району, актовий запис №8. В шлюбі народили двох дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Наразі подружжя припинило спільне сімейне проживання та шлюбні відносини. Причиною розпаду шлюбу є поведінка відповідача, який зловживав алкогольними напоями. Сторони проживають окремо. Діти проживають разом із матір'ю. Відповідач 16.06.2014 року уклав трудовий договір із ТОВ «ВЕТ Аутомотив Україне», за яким він прийнятий на роботу монтером 2-го розряду та йому встановлено фіксований посадовий оклад у розмірі 1605 грн. на місяць. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами СК України. У відповідності до ст.ст.110-112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що зареєстрований між сторонами шлюб, який вже тривалий час є формальним, належить розірвати. У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Проаналізувавши встановлені обставини суд приходить до висновку, що аліменти на утримання дітей слід присудити у частці від доходу батька, оскільки платник має регулярний та фіксований дохід, інших обставин, що б мали істотне значення для прийняття рішення про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, не встановлено. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені у ст.182 СК України, враховує, що обов'язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, оцінивши у сукупності фактичні обставини, що мають значення для вирішення спору по суті та які підтверджені дослідженими під час судового розгляду доказами, суд прийшов до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а в частині вимог про стягнення аліментів - частковому задоволенню із присудженням аліментів у частці від доходу батька у розмірі 1/3 частини на двох дітей.

Outcome: partial