Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2002 року. Від спільного проживання у подружжя народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у свідоцтвах про народження яких записаний [PERSON]. Подружні стосунки між сторонами не склались, тому почали проживати окремо і позичкою подана позовна заява до суду про розірвання шлюбу. Відповідач добровільно не виконує свій батьківський обов'язок, не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Після припинення шлюбних відносин діти залишились проживати разом із позивачкою, однак у неї не вистачає коштів на їх утримання, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 33% заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтвердила та просила їх задовільнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Сторони проживають окремо, діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні матері. [PERSON] добровільно кошти на утримання дитини не надає, тому позивачка змушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копій Свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER], батьком дітей записаний [PERSON]. Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою і що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Позивачка просить стягувати із відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 33% заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Відповідач, надав суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. При вирішенні питання розміру аліментів суд приходить до висновку, щоб стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 33% заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 704 гривні 80 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved