Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про усунення перешкоди у здійснення права власності, шляхом скасування та виключення із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису № 5572657 про заборону відчуження житлового будинку [ADDRESS] , дата реєстрації 30.08.2007 14:58:05, здійснено Веселівською державною нотаріальною конторою (72202, Запорізька [ADDRESS] , [ADDRESS] р- [ADDRESS] , [ADDRESS] . [ADDRESS] , [ADDRESS] , ( [ADDRESS] ) 2-11- 85). Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням положень\~ст.280 ЦПК України\~та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності підлягає задоволенню з наступних підстав. На праві приватної власності позивачу належить житловий будинок [ADDRESS] . Належність вказаного житлового будинку підтверджується рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області 10.08.2005 року по цивільній справі № 2-1098/2005. Наприкінці березня 2019 року позивач вирішила провести відчуження вищевказаного будинку. З метою оформлення у визначеному порядку договору купівлі-продажу нерухомого майна вона звернувся із необхідним пакетом документів до Веселівської державної нотаріальної контори. Але 29.03.2018 року державний нотаріус Дзябко М. І. в усному порядку відмовив у проведені нотаріального оформлення та реєстрації відчуження належної будинку. Підставою для відмови стала наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою для здійснення заборони відчуження житлового будинку є ухвала від 04.06.2007 року № 2 «з»- 3/2007 Михайлівського районного суду Запорізької області, реєстраційний номер обтяження 5572657, яке зареєстровано 30.08.2007 14:58:05, реєстратор - Веселівська державна нотаріальна контора, 72200, Запорізька обл., Веселівський р-н, с.м.т. Веселе, вул. Леніна, буд. 160, (06136) 2-11-85. 29.09.2009 \~ \~ \~ \~року Михайлівським районним судом Запорізької області у цивільній справі № 2-377/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення батьківства, було винесено рішення. Яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Дане рішення суду першої інстанції після перегляду в апеляційному порядку залишено без змін. 14.04.2010 \~ \~ \~ \~року Михайлівським районним судом Запорізької області у цивільній справі № 2-18/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про поновлення строку на прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно, була винесена ухвала про залишення позову без розгляду. Відповідно до заяви [PERSON] , позовна заява залишена без розгляду, а також скасовано ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 04.06.2007 року у цивільній справі № 2 «з»-3/2007 про забезпечення позову. Дана ухвала суду першої інстанції після перегляду в апеляційному порядку залишена без змін. Вказаною ухвалою було скасовано заходи забезпечення позову по справі № 2-18/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про поновлення строку на прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно, але судом не конкретизовано та не зазначено майно, яке було перелічено в ухвалі від 04.06.2007 року № 2 «з»-3/2007 Михайлівського районного суду Запорізької області про забезпечення позову, в наслідок чого така ухвала не може бути виконана. Отже, виходячи з наведеного вище провадження у цивільній справі № 2-18/2010 вже припинено, але накладена заборона на відчуження мого житлового будинку не скасована. Наявність заборони на відчуження будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві приватної власності, обмежує право власності та позбавляє можливості розпорядитися ним. На сьогодні, підстави для збереження обтяження, накладеного в інтересах відповідача на це майно відсутні, а тому є достатні підстави для зняття заборони. Згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 321, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Відповідно до п. п. 33, 36 Постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. За змістом ст. 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов`язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв`язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом. Відповідно з п. 2 Постанови Пленуму ВССУ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Outcome: approved