Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Мар'ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування вимог зазначає, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,8 га, розташовану на території Мар'ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області та дві присадибні ділянки площею 0,25 га для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 0,2026 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS]. Вказує, що являється єдиним спадкоємцем за заповітом, оскільки [PERSON] за життя склав заповіт на її користь. Звернувшись до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримала відмову, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Просить визнати за нею право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача - Мар'ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи № 105/2014 р. до майна померлого [INFO] [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 10). З довідки виконкому Мар'ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області вбачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав з дружиною [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.9). З постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії приватного нотаріуса Компаніївського районного округу Любарської Л.А. від 02.12.2014 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки після смерті [PERSON] в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на земельні ділянки спадкодавця (а.с. 6). З копії витягу зі Спадкового реєстру (заповіти, спадкові договори) від 26.08.2014 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.08.2014 року та витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 02.12.2014 року вбачається, що від імені [PERSON] посвідчувався заповіт, який є чинним, спадкові справи не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавалися та інформація щодо обтяження відсутня (а.с. 11-13). Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 013957 від 24.01.2002 року, серії ЯИ № 070568 від 09.10.2009 року, серії ЯИ № 070569 від 09.10.2009 року, копії витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.09.2014 року та від 04.11.2014 року, встановлено, що [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки площею 5,80 га, площею 0,25 га. та площею 0,2026 га, розташовані та території Мар'ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (а.с. 14-17,19,22,24,26-27). Згідно з витягу з розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 02.09.2014 року № 1514/03/01-11, загальна нормативна грошова оцінка угідь земельної ділянки площею 5,80 га складає 129224,00 грн. Згідно технічної документації проіндексована нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,25 га станом на 01.01.2014 року становить 93725 грн. та розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки 0,20 га станом на 01.01.2014 року становить 3501,00 грн. (а.с. 18, 21,25) Як вбачається з заповіту від 08.10.2013 року, який не змінено та не скасовано, [PERSON] заповів земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,8 га, житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] та дві земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд та ведення особистого селянського господарства [PERSON] (а.с. 28). Після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Компаніївського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON](а.с. 29) Оригінали правовстановлюючих документів - Державний акт на право приватної власності на землю площею 5,8 га, 0,25 га та 0,20 га втрачено, про що розміщені оголошення у місцевій газеті «Степовий край» (а.с.31). З копії спадкової справи № 105/2014 встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] до приватного нотаріуса Компаніївського районного округу подано заяву [PERSON] від 26.08.2014 року про прийняття спадщини, а 02.12.2014 року заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 29.08.2014 року до приватного нотаріуса звернулася [PERSON] з заявою про відмову від обов'язкової частки у спадщині. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.1963 року та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.10.1989 року позивач є рідною донькою [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 6-7). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.126 ЗК України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. П.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (ст.16 ЦК України). Відповідно до п. «а» ч.3 ст.152 ЗК України способом захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання прав, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Згідно вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує це право, та його державною реєстрацією, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права на земельні ділянки, оскільки втрачено оригінали Державних актів, в зв'язку з чим порушується її право на спадщину, та окрім як в судовому порядку визнати за позивачем право власності не можливо, за таких обставин суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати слід віднести на рахунок позивача, оскільки спір виник не з вини відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved