Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS], власником якого був батько позивача [PERSON], який помер [INFO] року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що даний будинок на сьогоднішній день, як спадкоємець за законом після смерті батька, вона не може прийняти як спадщину і зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву в якій повністю підтримав позовні вимоги і просив слухати справу в його відсутність. Представник Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області позовні вимоги визнала у повному обсязі, у поданій до суду заяві просила слухати справу у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 14 березня 1992 року, виданого Жовтневою сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] визнаний батьком дитини [PERSON], яка народилася [INFO] року у громадянки [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 березня 1992 року, виданого Жовтневою сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] народилася [INFO] року, батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31 січня 2004 року, виданого Жовтневою сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] помер [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис №1. Згідно з довідкою Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-30/119 від 07 лютого 2017 року, [PERSON], [INFO], помер [INFO] року. Проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], разом з дочкою [PERSON]. Спадкоємцем за законом є донька померлого [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-30/329 від 17 травня 2017 року, дійсно головою господарства за адресою: [ADDRESS], згідно погосподарського обліку значиться [PERSON], [INFO]. Згідно погосподарського обліку за 2001-2005 роки в погосподарському обліку (погосподарська книга №2, особовий рахунок №124) значиться житловий будинок, який побудовано в 1996 році. Відповідно до п. 40 вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13.04.1979 року № 112\\5, в якому вказано, що в погосподарській книзі в розділі ІУ «Споруди, які є особистою власністю господарства» записуються дані про житловий будинок, назви інших будівель, рік їх збудування та характеристика будинку, підстави виникнення права власності, вид права власності. Таким чином, [PERSON] за життя був власником вищевказаного житлового будиноку з надвірними будівлями, однак належним чином не зареєстрував його в органах БТІ та не отримав свідоцтво про право власності на своє ім'я. Відповідно до Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 26 червня 2017 року, будинок разом з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS]: житловий будинок «А», ганок з коз «а», прибудова до житлового будинку «а1», навіс «а2», сарай «В», убиральня «Г», забор «№1», ворота з хвірткою «№2», хвіртка «№3», вигріб «№4». Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, в т.ч. житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. Право власності на зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями не було зареєстровано за померлим в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями не видався, оскільки Закон, який існував до 01 січня 2004 року, не передбачав державної реєстрації права власності. Право власності на житловий будинок підтверджується записом в домовій книзі, яка заведена з моменту побудови домоволодіння та технічним паспортом на житловий будинок з надвірними будівлями. Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 514/02-31 від 17 травня 2017 року, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року, в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок на ім'я померлого. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно з ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При розв'язанні даного спору, враховуючи, що спірні цивільні правовідносини, пов'язані з набуттям [PERSON] права власності на зазначений житловий будинок, виникли до 1 січня 2004 р., згідно вимог Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, суд застосовує норми ЦК України від 18.07.1963 р. А до спірних цивільних правовідносин, пов'язаних зі спадкуванням вказаного житлового будинку, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід застосовувати правила книги шостої Цивільного кодексу України, оскільки спадщина відкрилася після набрання чинності цим кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 р.), право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Однією із форм власності є приватна (ч. 4 ст. 86 ЦК). Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Згідно з ст. 13 Закону України «Про власність» (в редакції 1991 р.), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, одним із об'єктів приватної власності є житловий будинок. Таким чином, належність на праві приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за вищевказаною адресою, підтверджується записом в домовій книзі, яка заведена з моменту побудови домоволодіння та технічним паспортом на житловий будинок з надвірними будівлями. Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦПК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач скористалася зазначеним правом, але постановою державного нотаріуса Дворічанської держнотконтори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім'я померлого. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в зв'язку з чим в даний час неможливо внести відомості до Державного реєстру прав щодо вказаного житлового будинку, належного [PERSON], що дало б можливість позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після його смерті в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями в порядку спадкування в судовому порядку. Згідно з статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, згідно з ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] право власності на зазначене домоволодіння перейшло до позивача [PERSON] Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved