Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON]; визначити місце проживання їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO] з позивачем, прізвище набуте у шлюбі залишити; стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Позивач зазначила, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися, оскільки у них зникла довіра один до одного, у кожного є підозра у подружній зраді. Так, чоловік періодично зникав із дому, останній раз пішов з дому на 2 місяці, ніхто не знав де він. Час на примирення просила не надавати, оскільки це не принесе позитивного результату. Спільну дитину просила залишити проживати з нею, прізвище, набуте в шлюбі, - залишити. Також, заперечували щодо розподілу судових витрат порівну між сторонами. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечував щодо розірвання шлюбу та зазначив, що у них дійсно зникла довіра один до одного. Він дійсно підозрює дружину у зраді. З дому він не зникав, а їздив на заробітки і щодня спілкувався зі своєю дитиною по телефону. На протязі останніх 2 тижнів він проживає у батьків у Рівненській області. Він намагався примиритися з дружиною, але це не надало позитивного результату, вони постійно сварилися, дитина бачить ці сварки, які їй не потрібні. Також, не заперечував щодо місця проживання дитини із матірю. Просив судові витрати розділити порівну між сторонами. Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 15.10.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі, в них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час, сторони сімейні стосунки не підтримують, спільно не проживають та спільне господарство не ведуть. Відповідач проживає у батьків у Рівненській області. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності довіри та взаєморозуміння між ними. Сторони заперечують щодо надання терміну на примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам сторін. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Частина 1 ст. 161 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. На даний час, за згодою сторін, малолітній [PERSON] проживає спільно з позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] не заперечує щодо проживання дитини з матірю, а суд не вбачає підстав для зміни її місця проживання. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивач має право залишити прізвище, набуте у шлюбі, - «Царук». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача у повному обсязі. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями паспортів, копією свідоцтва про народження, квитанцією про сплату судового збору, договором про надання правої допомоги, квитанцією від 31.10.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved