Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просила: усунути перешкоди в користуванні правом власності житловим будинком, що розташований по [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком, що розташований по [ADDRESS]. Свої вимоги мотивував тим, що згідно рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 17 травня 2011 року їй належить на праві власності житловий будинок із надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] являлася бувшим власником житлового будинку, а відповідач [PERSON] являвся її чоловіком і до дня продажу їй будинку останні проживали у ньому. Після того, як суд визнав за нею право власності на вищевказаний будинок, відповідачі у 2011 році з будинку забрали свої речі та виїхали для подальшого проживання у місто Ямпіль Вінницької області, та ніякої участі в утриманні її будинку та оплаті послуг пов'язаних з утриманням будинку не приймають. Їй відомо, що відповідачі фактично проживають по [ADDRESS]. При цьому, виїхавши з будинку відповідачі добровільно не знялися з реєстрації і продовжують перебувати як зареєстровані особи в її житловому будинку. Відповідачі уникають з нею зустрічей та спілкування, добровільно з реєстраційного обліку не знялися, чим обмежують її право власності, як нового власника, зокрема, користування і розпорядження майном. Також вона не може оформити субсидію у зв'язку з реєстрацією відповідачів у належному їй житловому будинку. Вказала, що відповідачі родичами їй не являються, є для неї чужими людьми. Угоди між нею, як власником житла, та відповідачами про безоплатне (чи платне) користування жилим приміщенням не має. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№8018 від 19.11.2018, в якій просить суд справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином у відповідності із ст.128 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання - [ADDRESS]. Про причини неявки суд не повідомила, заперечень суду не подала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності із ст.128 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання - [ADDRESS], а також за останнім відомим місцем проживання - [ADDRESS]. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заяви позивача про розгляд справи без її участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, про що постановлено ухвалу окремим документом. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі, встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO], зареєстрована у [ADDRESS] (копія паспорта громадянина України (а.с.2)). Із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №2-367/11 від 17 травня 2011 року, яке набрало законної сили 27 травня 2011 року (а.с.4) судом встановлено, що за позивачкою [PERSON] визнано право власності на житловий будинок разом із прилеглою до будинку господарською спорудою (сарай - Б), що розташований по [ADDRESS]. Із довідки №530 від 21 вересня 2018 року виданої виконкомом Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.5) судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS]. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Судом встановлено, що позивач на законних підставах володіє будинком, і дійсно в належному їй будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За правилами ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право членів сім'ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені а частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Судом встановлено, що відповідачі не є членами сім'ї позивачки [PERSON], а лише являються зареєстрованими у житловому будинку, що розташований по [ADDRESS]. Окрім того, відповідачі не проживають у вказаному будинку з 01 лютого 2011 року, тобто з дня продажу, не ведуть спільне господарство. Тобто, відповідачі не є членами сім'ї позивачки, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з нею і ведуть з нею спільне господарство, та на даний час вони не мають законних підстав для користування нерухомим майном позивача і будь-яких угод щодо користування відповідачами житлом позивача між сторонами спору не укладалось. У зв'язку із вищевикладеними обставинами, [PERSON] та [PERSON] чинять перешкоди позивачці [PERSON] у користуванні та розпорядженні своїм нерухомим майном. За таких обставин, наявні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаним житловим будинком. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, так як має інвалідність другої групи загального захворювання (довідка МСЕК №348096 (а.с.3), а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідачів у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved