Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Краматорської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. У судове засідання представник Краматорської міської ради не зявився, був належним чином повідомлений, заяв чи заперечень не надав. За відсутністю заперечень позивача суд на підставі ст.224 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. У судовому засідання позивачка [PERSON] показала, що її матері [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №161 від 15.10.1998 року, посвідченого Краматорською універсальною біржею «Примус» та зареєстрованого у БТІ м.Краматорська, по праву власності належала квартира по вул.Паркова, 99-13 у м.Краматорську, в якій остання проживала. 16.10.2014 року матір померла. З метою прийняття спадщини вона в шестимісячний строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у звязку з чим було заведено спадкову справу. 29.11.2016 року вона звернулася за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу [PERSON] їй було відмовлено, у звязку з не представленням нотаріусу належним чином оформлених документів, якими підтверджується право власності на майно за померлою. Вважає, що наявний договір купівлі-продажу, укладений на біржі та зареєстрований у БТІ, відповідає вимогам законодавства, що діяло на момент його укладення, у звязку з чим доводить право власності [PERSON] на квартиру. У звязку з відмовою нотаріуса, просить суд визнати за нею, як єдиною спадкоємицею, право власності на квартиру [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] в порядку спадкування за законом. Суд, вислухавши позивачки, дослідивши надані докази ксерокопію паспорту позивачки [PERSON], яка зареєстрована у [INFO] (а.с.5-6), копію свідоцтва про народження, згідно якому матірю позивачки є [PERSON] (а.с.7), копію свідоцтва про шлюб, згідно якому позивачка змінила прізвище з «Коробова» на «Тейберман» (а.с.8), копію договору купівлі-продажу квартири №161 від 15.10.1998 року, укладеному на Краматорській Універсальній біржі «Примус» та зареєстрованому у БТІ м.Краматорська, згідно якому [PERSON] набула право власності на квартиру по вул.Паркова, 99-13 у м.Краматорську (а.с.9), копії технічних документів на квартиру (а.с.11-13), копію свідоцтва про смерть [PERSON], яка померла 16.10.2014 року (а.с.14), копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, згідно якому 17.03.2015 року було відкрито спадкову справу за заявою [PERSON] (а.с.10), копію постанови приватного нотаріуса [PERSON] від 29.11.2016 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.16), лист приватного нотаріуса [PERSON] від 26.04.2017 року на запит суду, яким повідомляється зокрема про наявність єдиного спадкоємця [PERSON], відсутність заповіту від імені [PERSON], довідку БТІ м.Краматорська від 12.12.2016 року, якою станом на 31.12.2012 року підтверджується державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.1998 року (а.с.15), інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з якої вбачається, що від моменту державної реєстрації права власності на квартиру у БТІ до моменту розгляду судом справи, а саме 29.06.2017 року, право власності до інших осіб не переходило, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ч.1 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ч.1 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Щодо дійсності договору, укладеного на біржі, слід зазначити Згідно ст.227 УК України, в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу квартири, такий договір повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47). Договір купівлі-продажу квартири підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлі-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 вказаного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час придбання квартири в м.Краматорську по вул.Паркова, 99-13, а саме на 19.10.1998 року, регулювалася підзаконним нормативним актом Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року №121, зареєстрованої в Мінюсті України 26.06.1998 року за №399/2839. Ця Інструкція передбачала, що договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею, є підставою для державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна. Договір купівлі-продажу квартири №161 від 15.10.1998 року, укладений на біржі та зареєстрований у БТІ м.Краматорська, недійсним не визнавався, тобто є документом, що посвідчує право власності [PERSON] на квартиру по вул.Паркова, 99-13 у м.Краматорську. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], яка у передбачений законом шестимісячний строк звернулася із заявою про прийняття спадщини. З огляду на відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину позивачка скористалася своїм правом визнання права на спадщину в судовому порядку. За таких обставин позов [PERSON] слід задовольнити, визнавши за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру по вул.Паркова, 99-13 у м.Краматорську після смерті матері [PERSON], померлої 16.10.2014 року.

Outcome: approved