Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач посилається на те, що вона є співвласником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.1997. Співвласниками будинку також є [PERSON] та [PERSON] . За даною адресою зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] , однак з 29.01.2019 він без поважних причин не проживає за вказаною адресою. Будь-які його особисті речі в будинку відсутні. Позивач зазначає, що на її прохання добровільно знятися з реєстрації, відповідач відмовився. Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити її позов та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов з підстав викладених у позовній заяві, просила суд задовольнити вимоги стосовно визнання її колишнього чоловіка [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що не виписується із житла позивача, оскільки наразі має спір про поділ спільного майна подружжя. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримали та повідомили, що відповідач не проживає у спірному будинку з 29.01.2019 без поважних причин. 24.04.2020 відкрито провадження у справі. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок під [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] , третім особам: [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом та копією технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду (а.с.11-15). Згідно довідки Черняківської сільської ради Чутівського району Полтавської області у будинку за вказаною адресою з 13.09.2017 також зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.20). 30.07.2011 Відділом ДРАЦС Чутівського РУЮ Полтавської області було розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с.16). Суд встановив, що відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, однак тривалий час там не проживає, що підтверджується актами обстеження будинку від 04.04.2019, 02.10.2019 та 13.02.2020, що проводився депутатами Черняківської сільської ради за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с.17-19). Як вбачається з розписки [PERSON] датованої 17.03.2019, останній залишив своє місце проживання забравши з будинку [PERSON] свої особисті речі (а.с.21). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , пояснили, що дійсно відповідач [PERSON] більше 1 року не проживає зі своєю колишньою дружиною [PERSON] за адресою реєстрації, а саме по [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Суд встановив, що відповідач [PERSON] не проживає у спірному будинку без поважних причин з березня 2019. [PERSON] не спростував в установленому законом порядку, що він не проживає у будинку, що належить позивачу та третім особам понад один рік без поважних причин, а також не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] чинять йому перешкоди в користуванні будинком. Із пояснень [PERSON] , наданих в судовому засіданні вбачається, що він не бажає добровільно знятись із реєстрації з будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки між ним та позивачем є спір про поділ спільного майна колишнього подружжя. Сам по собі факт наявності спору про поділ майна подружжя не свідчить про те, що позивач чинить будь-які перешкоди відповідачу в користуванні житловим приміщенням. Приймаючи до уваги викладені вище обставини в їх сукупності, які свідчать про те, що відповідач в будинку позивача не проживає більше року, добровільно залишив місце своєї реєстрації та вибув в інше місце проживання, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право на користування будинком, так як з часу його добровільного вибуття з вказаного житла без будь - яких поважних причин пройшов час, що становить більше одного року, що передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. Судові витрати по оплаті судового збору підлягають віднесенню на рахунок позивача, відповідно до заяви останньої від 15.07.2020.

Outcome: approved