Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживачів, у якому просить визнати договір позики №0666-4720 від 05.04.2021 року недійсним. В обґрунтування позову зазначила, що між нею [PERSON] та відповідачем - ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено кредитний договір, відповідно до якого вона отримала позику в сумі 20000 гривень. Ознайомившись з умовами договору позивачка вважає його недійсним. Оскільки ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Проте, позивачем даний договір підписано не було. Відповідачем було проігноровано вимогу щодо інформування споживача про те, що вартість послуг третіх осіб установлюється виключно такими особами, відповідно кредитодавець не здійснює інформування про розмір відповідних витрат, або їх зміну протягом строку дії договору про споживчий кредит і не включає їх до розрахунку реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача. Тобто відповідач не повідомив письмово позивача про всю необхідну інформацію щодо умов договору. Позивачка вважає, що відповідач скористався тим, що їй, як позичальнику об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і позивач була введена в оману при отриманні кредитних послуг, а відповідач в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживача не надав їй відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Крім того, п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливими умовами, можуть бути визнанні недійсними. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України. На підставі ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Однак, прийняття пропозиції від відповідача укласти електронний договір здійснено шляхом зазначення у відповідному чекбоксі галочки на сторінці сервісу з надання онлайн позик відповідачем та введення одноразового ідентифікатора без заповнення формуляра заяви про прийняття пропозиції в електронній формі, що не відповідає положенням абз.3 ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, оскільки порядок акцептування пропозиції відповідачем не відповідає положенням абз.3 ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», договір про надання позики, укладений між позивачем та відповідачем є таким, що не прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту укладений позивачем та відповідачем містить ознаки кредитного договору. В даному договорі не була зазначена ціна та сукупна вартість послуг. У разі відсутності інформації про вартість додаткових та супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання споживчого кредиту, для надання такої інформації враховуються вимоги законодавства про споживче кредитування щодо визначення вартості цих послуг відповідно до їх орієнтовної вартості. Однак, працівниками ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було проігноровано дані вимоги законодавства та не було надано позивачу розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. У зв`язку з цим реально нарахований відсоток позивачу за користування кредитними коштами став значно більшим, за зазначений працівниками фінансової установи у розрахунку платежів. Крім того, відповідачем було введено позивача в оману на рахунок істотних умов договору, а зокрема на рахунок відсоткової ставки за користування кредиту та позивачу не було зазначено нічого на рахунок непомірно великої відсоткової ставки у випадку порушення зобов`язання. Позивачу було повідомлено значно меншу ціну кредиту через що вона погодилася на укладення зазначених договорів. Також при укладенні договору було порушено принцип рівності сторін, так як позивачу запропонували укласти договір на фактично відомих лише відповідачу умовах. Також розмір нарахованих відсотків за кредитним договором, укладеним між позивачкою та відповідачем значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Позивачка [PERSON] вважає, що вищевикладені обставини в сукупності є підставою для визнання кредитного договору №0666-4720 від 05.04.2021 року недійсним. Ухвалою суду від 29.07.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в поряду загального позовного провадження. 13.09.2021 року ухвалою Нетішинського міського суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. 29.09.2021 року в судді Базарника Б.І. закінчилися повноваження у зв`язку із закінченням строку, на який його призначено, тому дану справу передано до канцелярії суду для повторного розподілу між суддями. Після повторного автоматичного розподілу, в порядку визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, дану цивільну справу передано на розгляд судді Стасюку Р.М. та ухвалою судді Нетішинського міського суду від 04.10.2021 року прийнято до його провадження та призначено до розгляду. Відповідач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» скористалось процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. 01.09.2021 року відповідачем був подано відзив на позовну заяву згідно, якого представник відповідача заперечує щодо позову в повному обсязі з наступних підстав. Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою компанією, яка здійснює свою діяльність на ринку фінансових послуг щодо надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ІК №116 від 01.08.2013 року та ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, згідно Розпорядження № 2401 від 08.06.2017. Відповідно до п.8, п.42 Постанови КМУ від 07.12.2016, № 913 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)», надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою, якщо така послуга надана на підставі кредитного договору або іншого договору, який має всі ознаки кредитного договору, визначених ст.1054 ЦК України. До фінансових послуг, щодо яких існує спеціальне законодавство, Закон України «Про електронну комерцію» застосовується лише в частині правочинів, вчинених в електронній формі, яка не суперечить спеціальному законодавству, що регулює здійснення фінансових послуг. Порядок укладення кредитного договору між сторонами здійснюється у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір між сторонами укладений в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» та відповідно до Правил надання грошових коштів у кредит, які діяли на момент укладення Договору та є його невід`ємною частиною, забезпечує дотримання відповідачем вимоги щодо письмової форми для даного виду Договору. Даний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту відповідача https://www.creditkasa.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем відповідача, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Позивач в момент реєстрації на Сайті відповідача створив власний Особистий кабінет (п.2.1.14 Правил), який є сукупністю захищених сторінок. Особистий кабінет забезпечує позивачу повну взаємодію з відповідачем, постійний доступ до Договору та іншої інформації. Правилами надання споживчих кредитів, які діяли на момент укладення Договору та є його невід`ємною частиною встановлюється порядок укладення Кредитного Договору між позивачем та відповідачем, а саме: 1) позивач на Сайті відповідача, здійснив заповнення Заявки на отримання Кредиту, вказала всі дані, відмічені в Заявці в якості обов`язкових для заповнення (п. 2.1.7 Правил). 2) заявка подавалася позивачем через Особистий кабінет (п. 4.10. Правил). 3) відповідач проінформував позивача (п. 4.17. Правил) про прийняте рішення щодо видачі Кредиту (смс-повідомленням на телефонний номер - [NUMBER] та електронним листом на адресу електронної пошти позивача - [INFO]) з гіперпосиланням на пропозицію позивача щодо укладення Договору відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та статей 641, 642 ЦК України. 4)позивач в Особистому кабінеті ознайомився з пропозицією відповідача щодо укладання Електронного договору (офертою), яка була розміщена в Інформаційно - телекомунікаційній системі відповідача. 5)позивач надав відповідь відповідачу електронним повідомленням (п.5.2 Правил) про ознайомлення та повне і безумовне прийняття (акцепт) оферти відповідача, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором (пароль надісланий позивачу в смс-повідомленні), у відповідності до абз. 2 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». 6)відповідач надав підтвердження про укладання Договору шляхом розміщення інформації в Особистому кабінеті позивача та направлення примірника Договору на адресу електронної пошти позивача. Отже, позивачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення Договору. Без відповідних дій з боку позивача укладення Договору було б неможливе. Крім того, відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. До того ж, позивачкою [PERSON] на Сайті відповідача самостійно створено Особистий кабінет, заповнено Заявку на отримання Кредиту, надано підтвердження ознайомлення з офертою відповідача. Вся актуальна інформація щодо діючої угоди постійно доступна в Особистому кабінеті позивача на Сайті відповідача. Відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Крім того, відповідач вказує, що укладення Кредитного договору визнається сторонами, а відтак, відповідно до ст.82 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню. Додатково зазначив, що згідно з Постановою Верховного суду від 07.10.2020 року по справі 127/33824/19 (за аналогічними правовідносинами щодо укладення договору, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію») зазначено: « …що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин відповідно до Закону України « Про електронну комерцію» вважається, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі..) Відповідно до п.5.2 Правил надання грошових коштів у кредит, Заявник надає Кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття Оферти (Акцепт) щодо укладення Договору в електронній формі (в рамках ІТС Кредитодавця) в Особистому Кабінеті Заявника/Позичальника, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається (відповідний ідентифікатор) Кредитедавцем в СМС-повідомленні на номер телефону, вказаний Заявником/Позичальником в Заявці, що вважається підписанням Договору відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Щодо ненадання повної інформації відповідачем про умови кредитування, які розміщені на сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс», то на офіційному веб-сайті Відповідача https://www.creditkasa.ua у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо Договору кредиту (примірний Договір) та порядку його укладення, а саме, документи: договір кредиту (примірний Договір на момент укладення), правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення Договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс», розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Розділ «Як це працює» - містить докладну інформацію про вимоги до Позичальника, розмір та вартість кредиту (процентна ставка), умови дострокового погашення тощо. Розділ «Довідка» - містить довідкову інформацію про умови отримання, погашення (в т.ч. дострокового), пролонгації кредиту. Тому посилання позивача на недобросовісність відповідача щодо надання інформації, надання неповної інформації чи приховування інформації під час укладання Договору є безпідставними та не відповідають дійсності. На виконання вимог ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вся інформація розміщена на офіційному сайті відповідача та доступна для вільного ознайомлення. Відповідно до Договору, позичальник підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Кредитного Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, ч.2 ст.13 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Окрім того, відповідач вказує, що кредитний договір № 0666-4720 від 05.04.2021 року, є вже не першим Договором укладеним між позивачкою - [PERSON] та відповідачем - ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Попередні договори позивачкою виконано в повному обсязі, що підтверджує ознайомлення позивачки з порядком укладення та виконання договору. Щодо порушення норм ст.ст.11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та здійснення нечесної підприємницької практики шляхом введення в оману позивача відповідно до ст. 230 ЦК України відповідач вказує, що за змістом ст.230 ЦК України наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Оскільки позивач звертався до відповідача з метою укладення кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, тому відсутні правові підстави для визнання оскаржуваного договору недійсним з вказаних позивачем підстав. Дана позиція викладена у постанові Верховного суду від 07.10.2020 по справі 127/33824/19 . Щодо визнання недійсним п.11.2 Договору слід зазначити, що договором встановлено, що позичальник зобов`язаний сплатити штраф за виникнення прострочення у розмірі 10 % від суми кредиту, однак в цілому не більше 50% суми кредиту. Однак, враховуючи Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів, спрямованих на запобігання, виникнення і поширення корона вірусної хвороби (COVID-19) кредитодавцем не нараховуються штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором у період з 01.03.2020 року по останній день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого КМУ. А тому, станом на день подання відзиву сума штрафу (неустойки) становить - 0 грн. Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки кредитний договір № 0666-4720 від 05.04.2021 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно підстави для визнання кредитного договору недійсним відсутні. На підставі викладеного, відповідач просить у позові відмовити. В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити за обставин викладених в ньому. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, надав суду клопотання у якому просив розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача, заперечив щодо позовних вимог позивачки, крім того, під час винесення рішення просив врахувати правове обґрунтування позиції відповідача, що викладена у відзиві. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Положення статті 627 ЦК України та статті 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Загальні умови і правила надання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» споживчих кредитів зафіксовані у Правилах надання споживчих кредитів, затверджених наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 31-П від 11 лютого 2021 року (копія міститься в матеріалах справи), які є загальнодоступними на сайті відповідача https://creditkasa.ua. Встановлення взаємних прав та обов`язків щодо надання споживчого кредиту між конкретними учасниками кредитних відносин в розумінні п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» здійснюється шляхом укладення між сторонами Кредитного (електронного) договору. 05.04.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено Кредитний (електронний) договір № 0666-4720, копія якого міститься в матеріалах справи. У доданому до Кредитного договору Паспорті споживчого кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення кредитного договору, затвердженого наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 175-П від 03 листопада 2020 року, вказана інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема, що кредит надається в сумі від 400 грн. до 20000 грн., строк кредитування - від 1 до 27 календарних днів, мета отримання кредиту - задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом на платіжну картку позичальника протягом трьох робочих днів з моменту укладення кредитного договору; інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, зокрема, процентна ставка - 730% відсотків річних або 2% в день, тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - у випадку кредитування на суму 20000 грн. строком на 14 днів, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становитиме 25600 грн.; порядок повернення кредиту; інформація про наслідки прострочення виконання або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит; розмір штрафу, процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту - 2% в день; інші важливі правові аспекти. Кредитний договір № 0666-4720 від 05.04.2021 року і Паспорт споживчого кредиту, затверджений наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 175-П від 03 листопада 2020 року, підписані електронним підписом споживача [PERSON] з використанням надісланого на належний йому номер мобільного телефону одноразового ідентифікатора (одноразовий пароль) . Дослідивши кредитний договір № 0666-4720 від 05.04.2021 року, укладений між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , суд дійшов висновку, що він відповідає вимогам законів України «Про електронну комерцію»; «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронний цифровий підпис». Згідно з п.1 Договору № 0666-4720, кредитодавець надав позичальникові грошові кошти в сумі 20000 грн. в кредит на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Строк кредиту - 14 днів (п.2 Договору). Пунктом 3 Договору визначено графік платежів, який складається з наступного: термін платежу - 18.04.2021 року (п.п.3.1 Договору); сума кредиту - 20 000 грн. (п.п.3.2 Договору); нараховані проценти - 5 600 грн. (п.п. 3.3 Договору); комісія за видачу кредиту - 0 грн. (п.п.3.4 Договору); разом до сплати - 25 600 грн. (п.п. 3.5 Договору). Протягом строку кредиту фіксована процентна ставка складає 2% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику суми кредиту до закінчення визначеного кредитним договором строку, на який надається кредит. Річна процентна ставка складає 730%. (п.4 Договору). [PERSON] свого зобов`язання за Договором № 0666-4720 не виконала, у строк до 18.04.2021 року кредит в сумі 25600 грн. не повернула. Таким чином встановлено, що кредит надавався позивачу виключно за допомогою веб-сайту Кредитора ( за умови ідентифікації Позичальника та акцептування Позичальником оферти (пропозиції) про укладення цього договору з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора. Договір є укладеним з моменту одержання Товариством акцептування Позичальником відповідної оферти Товариства в особистому кабінеті на веб-сайті товариства https://creditkasa.ua. Кредит вважається наданим кредитором Позичальнику з моменту перерахування грошових коштів на банківський рахунок (платіжну карту), вказану Позичальником для укладення цього договору у особистому кабінеті на веб-сайті Товариства. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті Позичальника, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Правила надання коштів у позику, в т.ч. і на умовах фінансового кредиту розміщений на сайті Кредитора https://creditkasa.ua. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як встановлено в ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Стаття 230 ЦК України передбачає, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. До договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема, положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки (ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»). Стаття 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлює, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Укр Кредит Фінанс» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Судом встановлено, що договір укладений в електронному вигляді та з електронним підписом. Позивач без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету не зміг б укласти кредитний договір з відповідачем. Тому суд знаходить, що укладення кредитного договору у запропонованій відповідачем формі та на вказаних умовах відповідало внутрішній волі позивача і цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Вказана позиція суду узгоджується з висновком зробленим Верховним Судом у постанові від 07.10.2020 по справі 127/33824/19 (за аналогічними правовідносинами). Окрім того, твердження позивачки про надмірне нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, не знайшло свого підтвердження у суді, оскільки позивач не надав суду будь-яких доказів щодо нарахування таких відповідачем, тоді як представник відповідача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вказує, що неустойка позивачу не нараховувалась і станом на 01.09.2021 року сума штрафних санкцій становить - 0 грн., оскільки відповідно до прийнятого Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (СОVID-19)» кредитодавцем не нараховуються штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором у період з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Звернувшись до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» із заявкою на отримання кредиту та підписавши договір, в якому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів: вказано суму кредиту та його вартість, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, суд вважає, що [PERSON] погодилася на укладання саме такого договору, засвідчив той факт, що він обізнаний з правилами і умовами кредитування, паспортом споживчого кредиту та підписав його за допомогою електронного підпису - одноразовим індетифікатором. Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача з моменту укладення договору відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору, протягом 14 днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснень причин. Проте, позивач не скористався таким правом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Укладеним між сторонами кредитним договором визначена відповідальність позичальника за невиконання грошового зобов`язання, яка відповідає вимогам ст. 625 ЦК України, а саме, позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 2% в день від суми боргу. Відповідно до підпункту 11.1 пункту 11 Договору якщо кредитний договір не було пролонговано відповідно до пункту 14 кредитного договору, у випадку неповернення суми кредиту у строк, встановлений пунктом 2 кредитного договору, позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування чужими грошовими коштами за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України у розмірі 2% за кожен день фактичного користування відповідною частиною суми кредиту по дату фактичного повернення всієї суми кредиту. Річна відсоткова ставка за процентами за користування чужими коштами складає 730%. Максимальний сукупний розмір нарахованих процентів за користування грошовими коштами згідно даного пункту не може перевищувати 200% від Суми Кредиту. Пунктом 14 Договору передбачено, що позичальник має право пролонгувати договір на строк, що встановлений у пункті 2 Кредитного договору, на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені Правилами, але не більше 4 пролонгацій. На строк пролонгації процентна ставка складає 2% від неповерненої Суми Кредиту за кожен день користування. Кредитодавець має право в односторонньому порядку обмежити кількість пролонгацій Договору чи відмовити Позичальнику у пролонгації, повідомивши Позичальника про це не пізніше терміну платежу та у спосіб, встановлений Правилами. Пунктом 15 Договору передбачено, що позичальник має право у будь який час повністю або частково повернути Кредит до спливу строку, що встановлений у пункті 2 Кредитного договору, а у разі пролонгації - до закінчення строку пролонгації. В такому випадку позичальник зобов`язаний сплатити проценти за ставкою, що діяла протягом відповідного періоду користування кредитом, за період фактичного користування кредитом. При цьому, якщо позичальник достроково поверне частину Кредиту, Кредитодавець зобов`язаний здійснити коригування зобов`язань Позичальника у бік їх зменшення, та на вимогу Позичальника, надати йому новий графік платежів. Отже, Договір не передбачає право кредитодавця пролонгувати договір, але надає право кредитору застосовувати штрафні санкції у разі порушення строків виконання кредитного зобов`язання позичальником. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України). Оспорюючи пункти 14, 15, 11 підпункт 11.1 кредитного договору, позивачка не навела переконливих та істотних доводів щодо несправедливості таких умов кредитного договору, існування суттєвого дисбалансу між договірними правами і обов`язками сторін на шкоду споживачеві. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що умови договору порушують справедливий баланс прав та обов`язків сторін цього договору, є несправедливими чи незрозумілими для позивача, або негативно вплинули на його свідомий вибір при укладенні договору, чи суперечать чинному законодавству, а також моральним засадам суспільства, а тому суд дійшов висновку про недоведеність обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору № 0666-4720 від 05.04.2021 року вимогам законодавства та про несправедливість його умов чи про його укладення шляхом обману, так як доводи позивача ґрунтуються виключно на його поясненнях і спростовуються самим змістом договору. Отже, відсутні підстави для визнання означеного договору недійсним з підстав, передбачених ст.203 ЦК України, ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Суд також враховує, що позивач укладав Кредитний договір № 0666-4720 від 05.04.2021 року в умовах карантину, оголошеного в країні у зв`язку з коронавірусною хворобою COVID-19, усвідомлював свої фінансові можливості щодо погашення кредиту на умовах і у строк, визначені в договорі, не надав суду докази про зміну фінансового чи майнового стану. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», а судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, то судові витрати у справі слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed