Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхньосагірівської сільської ради Буринського району Сумської області. Вона являється спадкоємцем п'ятої черги за законом, однак коли звернулася до нотаріуса їй було усно повідомлено, що вона пропустила визначений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини. Вважала, що вказаний строк пропустила з поважних причин, оскільки була юридично необізнана з порядком вчинення цих дій. Крім того думала, що сама наявність в неї правовстановлюючих документів на спадкове майно свідчить, що вона вчинила достатньо дій для прийняття спадщини. Посилаючись на вказані обставини як на поважну причину пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, просила визначити їй додатковий строк для вчинення вказаний дій. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях посилався на обставини поважності пропуску подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу після смерті [PERSON] наведенні вище. Крім цього зазначив, що позивачка на час відкриття спадщини мала молодий вік та проживала не за місцем її відкриття. Представник відповідача Верхньосагірівської сільської ради Буринського району Сумської області в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд листом. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, [INFO] помер дядько позивачки по лінії її матері [PERSON], що вбачається із свідоцтва про смерть останньої, свідоцтв про народження спадкодавця та матері позивачки, свідоцтва про одруження матері позивачки, свідоцтв про народження та про одруження позивачки (а.с.3-10). Із свідоцтва про смерть матері позивачки [PERSON] видно, що остання померла [INFO] Довідкою Верхньосагірівської сільської ради (а.с.12) та Інформаційними довідками із Спадкового реєстру підтверджено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживав сам, за життя заповітів чи спадкових договорів останній не посвідчував і спадкові справи після його смерті нотаріальними органами не заводилися. Таким чином позивачка входить до числа спадкоємців п'ятої черги за законом відповідно до положень ч.1 ст.1265 ЦК України. Між тим, судом встановлено, що позивачка із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори у визначений законом строк не зверталася. При цьому остання та її представник стверджують, що вона пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, оскільки була юридично не обізнана з процедурою прийняття спадщини за положеннями нового Цивільного кодексу України. Крім того, позивачка проживала не за місце відкриття спадщини, а наявність в неї правовстановлюючих документів на спадкове майно вважала як обставину, що свідчить про фактичне прийняття спадщини. Однак на думку суду такі доводи не ґрунтуються на вимогах закону. Зокрема, в силу ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з роз'яснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічну правову позицію Верховний Суд України висловив і при розгляді справи №6-148цс15 у своїй постанові від 04.11.2015 року за результатами перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ч.3 ст.1272 ЦК України. Позивачка та її представник не навели суду жодних переконливих доводів щодо поважності не подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини і не надали суду доказів на підтвердження цих обставин. Між тим, позивачка на час відкриття спадщини була повнолітня та, проживаючи не за місцем відкриття спадщини, але в сусідньому населеному пункті, не була позбавлена можливості в передбачений законом спосіб подати відповідну заяву про прийняття спадщини. Даючи оцінку її доводам щодо незнання чинного законодавства в сфері спадкових правовідносин, проживання не за місцем відкриття спадщини, суд, враховуючи значний термін після відкриття спадщини, вважає, що самі по собі ці обставини без встановлення інших об'єктивних, непереборних та істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини, не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. За змістом ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків передбачених цим Кодексом. При цьому ч.ч. 1,3 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд прийшов до висновку, що наведені позивачем причини не подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у передбачений законом строк не можна вважати поважними, у зв'язку з чим в задоволенні позовної заяви необхідно відмовити.

Outcome: dismissed