Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Київської міської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] в ЖБК «Алмаз-7», загальною пощею 36, 6 кв. м, житловою площею 18, 9 кв. м. При цьому, посилається на те, що [INFO] р. померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на майно у вигляді кооперативної квартири [ADDRESS], що знаходиться в ЖБК «Алмаз-7», право власності на яку мати не встигла при житті належним чином зареєструвати. Для вступу у спадщину за законом та з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом вона звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, де отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки право власності на спадкове майно не було належним чином оформлене спадкодавцем за його життя. За життя спадкодавець [PERSON], будучи членом ЖБК «Алмаз-7», володіла та розпоряджалася квартирою [ADDRESS] виплативши за неї весь пайовий внесок, і була фактично єдиним власником спадкового майна, хоча при житті свідоцтво про право власності на житло не отримала. Їй було нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру, чим порушуються її права як спадкоємця за законом щодо успадкування майна і вона позбавлена права в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечує, пояснивши, що [PERSON], будучи членом ЖБК «Алмаз-7», виплативши за квартиру весь пайовий внесок, і була єдиним власником спадкового майна. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, належним чином про час, місце слухання справи відповідач повідомлявся, тому суд, враховуючи думку позивача, представника третьої особи, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що спірним спадковим майном є однокімнатна квартира [ADDRESS] в якій була зареєстрована та проживала з 1983 р. до моменту смерті [INFO] р. [PERSON], й квартира знаходиться в ЖБК «Алмаз-7». [PERSON], будучи членом даного кооперативу, повністю сплатила 20.12.1995 р. суму пайового внеску в розмірі 5000 крб. 06.04.2009 р. позивач по справі [PERSON], яка є донькою покійної [PERSON], після смерті своєї матері подала заяву до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття нею спадщини, а інша спадкоємиця 1-ї черги, донька померлої [PERSON]-[PERSON] відмовилась від спадщини на користь своєї сестри [PERSON], подавши відповідну заяву до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори 06.04.2009 р. Між тим, незважаючи на те, що була заведена спадкова справа №262/09, позивачу по справі свідоцтво про право на спадщину за законом не було видано, бо вказаною державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру їй було відмовлено постановою державного нотаріуса Черноморченко О.В. від 11.09.2013 р. у зв'язку з з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану квратиру. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Даний порядок передбачений також Законом України «Про нотаріат». Виходячи з положень ЦК України, [PERSON], як донька спадкодавця [PERSON], прийняла спадщину після смерті своєї матері, бо подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Суд, дослідивши всі обставини справи, оцінивши зібрані та надані суду докази в їх сукупності, прийшов до висновку про правомірність позовних вимог, що стосуються визнання за позивачем по справі, як спадкоємцем за законом першої черги, права власності на спадкове майно померлої [PERSON] у вигляді квартири. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч.3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Як роз'яснено п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 р. №9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» (з подальшими змінами та доповненнями), член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд. Як роз'яснено п.п.б) п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», слід враховувати, що при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Як роз'яснено п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. У суду немає підстав не задовольняти вищевказані позовні вимоги. [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину до 12-ї Київської державної нотаріальної контори, але державним нотаріусом не було видано відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом, а навпаки, відмовлено у видачі відповідного свідоцтва. Вказане підтверджується копією витребуваної судом спадкової справи №262/09, заведеної Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою. Суд вважає дії державного нотаріуса не відповідаючими діючому законодавству України, тому визнання права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом повинно відбуватись у судовому порядку. Позивач по справі позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину по закону як спадкоємець іншим шляхом при наявності спору про це. Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» (із змінами та доповненнями), при вирішенні справ за скаргами на нотаріальні дії, пов'язані з посвідченням угод щодо володіння, користування або розпорядження жилими будинками, будівлями і приміщеннями або відмовою в цьому, судам, зокрема, належить виходити з того, що після повного внесення членом житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства внеску за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, викупу наймачем (придбання на інших підставах) жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду вони стають власниками зазначених приміщень чи будівель. Позивач по справі не погодилась з діями нотаріуса і фактично оскаржила постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в судовому порядку, що є її правом. На підставі викладеного,

Outcome: approved