Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням, законний представник [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Трускавецької міської ради та відділ державної реєстрації Трускавецької міської ради. Позивачка мотивує позов тим, що на підставі рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 28 січня 2020 року їй належить на праві особистої приватної власності житловий будинок [ADDRESS] . Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 177, виданою 20 травня 2020 року відділом державної реєстрації Трускавецької міської ради, у зазначеному житловому будинку зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . У розумінні житлового законодавства [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не належать до членів її сім`ї, оскільки не є її дітьми. Вважає, що відповідачі втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] , оскільки, згідно з рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 28 січня 2020 року, їй належить на праві особистої приватної власності цей житловий будинок, а вони не належать до членів її сім`ї. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , права користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] . Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. У заяві вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та законний представник [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з`явився. Відповідачам скеровувалися за їхнім зареєстрованим місцем проживання повістки про виклик у судове засідання, однак конверти з судовими повістками були повернути адресанту у зв`язку відсутністю адресатів за зазначеною адресою. Відповідно до пунктів 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» та «Судове повідомлення», які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. Відповідно до ч. ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку або судове повідомлення, не виявлено в місці проживання, повістку або повідомлення під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку чи повідомлення, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відмови адресата одержати судову повістку чи повідомлення особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку або повідомлення, вважається повідомленою. Отже, повідомлення адресата про надходження судової повістки або повідомлення, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про відкриття спрощеного позовного провадження вважається належним. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Трускавецької міської ради та відділ державної реєстрації Трускавецької міської ради у судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. У судовому засідання встановлено, що відповідно до рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 28 січня 2020 року позивачці належить, на праві особистої приватної власності житловий будинок [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 2054346546115, номер запису - 35942710 від 12 березня 2020 року. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 177, виданої 20 травня 2020 року відділом державної реєстрації Трускавецької міської ради, у зазначеному житловому будинку зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Відповідно до норм Житлового кодексу України, до членів сім`ї власника житлового приміщення належать: чоловік або дружина власника, їхні діти та батьки. Отже, у розумінні ЖК України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не належать до членів сім`ї [PERSON] . Статтею 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Реєстрація місця проживання відповідачів за вказаною адресою порушує моє право на розпорядження своїм майном на власний розсуд, спричиняє трудності в отриманні субсидій та сплату комунальних послуг. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчинити, щодо свого майна будь які дії, які не суперечать Закону. Згідно з ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно з повідомленням відділу державної реєстрації Трускавецької міської ради Львівської області № 09-08/86 від 14 травня 2020 року для зняття з реєстрації місця проживання відповідачів, їм необхідно звернутись до органу реєстрації із заявою, затвердженої форми та документами, визначеними пунктом 26 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та пункту 26 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. З огляду на те, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року по справі № 21-1438а15. У правовій позиції Судової палати у цивільних справах Верховного суду України по справі № 6-709цс16 зазначено, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , права користування житловим приміщенням житловим будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved