Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування якого зазначає, що вона є власником легкового автомобіля реєстраційний номер [NUMBER] марки Chrysler 300 модель Touring тип лімузин номер [NUMBER]. 28 липня 2013 року по вул. Київській, 78 у м. Сімферополі сталася дорожня-транспортна пригода (падіння дроту тролейбусної контактної мережі) за наслідками якого було пошкоджено її автомобіль, отримано механічні пошкодження: передній бампер, задній бампер, бокова права частина, дах, переднє скло, передня права стійка, праве дзеркало, дві правих двері згідно з довідкою ДАІ. На підставі її, позивача, заяви експертом ТОВ «УкравтоТЕХекспертиза» проведено авто-товарознавче дослідження № 31-0521 від 24.10.2013 року, яким визначено розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок пошкодження автомобілю яка становить суму 31415,23 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 31415,23 грн., за проведення авто-товарознавчого дослідження 450 грн. та відшкодувати судові витрати з приводу звернення до суду в розмірі 314 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному об'ємі з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 57 ЦПК України, передбачено, що доказами по справі є будь які фактичні данні, на підставу яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини які мають значення для вирішення справи, ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказах, речових доказах, зокрема звуко- та відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Окрім того, Пленум Верховного Суду України в пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» розтлумачив, що встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення, визнаються одні та відхиляються інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вказане положення також закріплено і ст. 60 ч. 4 ЦПК України. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду повно та всебічно з'ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідити всі докази в їх сукупності. Судовим розглядом встановлено, що позивачу на праві власності належить легковий автомобіль, реєстраційний номер [NUMBER], марки Chrysler 300, модель Touring, тип лімузин, номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 21.03.2007 року ( ас.5) У відповідності до довідки складеної інспектором ВДАІ СМУ Лапко А.А.. виданої на ім'я [PERSON], 28.07.2013 року о 00-20 годину в м. Сімферополі по вул.. Київській, 785 внаслідок Дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки Chrysler 300 Touring, номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження: передній бампер, задній бампер, бокова права частина, дах, переднє скло, передня права стійка, праве дзеркало, дві правих двері (а.с.6). У відповідності до Полісу № АЕ/1163036 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застрахованою особою щодо транспортного засобу - Chrysler 300 Touring, 2006 року випуску, номер кузову [NUMBER] в період часу з 17.04.2013 року по 17.04.2014 року у АТ «СК «ТАС» є [PERSON] ( ас.8). Позивачка стверджує, що пошкодження належного їй на праві власності автомобілю були отримані в наслідок падіння дроту тролейбусної контактної мережі, проте жодного доказу на доведення цих тверджень суду надано не було. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав -це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - це є основною вимогою, що є невід'ємною для будь-якої судової справи, що розглядається судами з дотриманням принципів гласності, рівності, змагальності, неупередженості та законності. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до норм ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Будь-яких доказів того, що саме внаслідок падіння дроту тролейбусної контактної мережі, що належить КРВП «Кримтролейбус», було пошкоджено автомобіль позивача, суду надано не було. Отже, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач не надав суду належні та допустимі докази, не довів їх переконливість, а також не довів обставини, на які посилаються як на підставу своїх вимог. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановлені обставини та вимоги закону, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Тому, відповідно до ст.ст.57-60 ЦПК України суд дійшов висновку, що позивачем не було надано доказів того, що його права порушені і підлягають захисту судом у спосіб вказаний в позовній заяві, у зв'язку із чим у задоволенні позовних вимог відмовляється. На підставі ст.ст. 22,1166 ЦК України,

Outcome: dismissed