Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в якій вказала, що 19 лютого 2014 року померла її мати [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована в [INFO], проте через похилий вік та потребі у сторонньому догляді з квітня 2013 року по день смерті 19 лютого 2014 року проживала разом із заявницею та її чоловіком у належному чоловікові [PERSON] житловому будинку за адресою с. Заборознівці вул. Жовтнева, 10 Новоушицького району Хмельницької області. Будучи спадкоємцем за заповітом, заявник вирішила реалізувати свої спадкові права та звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте їй було відмовлено по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем. Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій вказав, що проти заявлених вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за заповітом. Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість спільного проживання вказаних осіб. Судом встановлено, що 19 лютого 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 221476 від 20 лютого 2014 року, виданим Пилипковецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області. За життя [PERSON] склалала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Пилипковецької сільської ради 12 квітня 2002 року, яким заповіла усе своє майно [PERSON]. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №034770 [PERSON] належала земельна ділянка розміром 2,04 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пилипковецької сільської ради. Згідно довідок Новоушицької селищної ради № 655,657 від 14 серпня 2017 року вбачається, що [PERSON], яка померла 19 лютого 2014 року була зареєстрована за адресою: [INFO] але фактично з квітня 2013 року по день смерті проживала у своєї дочки [PERSON] за адресою: с. Заборознівці вул. Жовтнева, 10. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] Відповідно до акту обстеження на предмет проживання підписаного свідками [PERSON] та [PERSON], [PERSON], яка померла 19 лютого 2014 року була зареєстрована за адресою: [INFO] але фактично з квітня 2013 року по день смерті проживала у своєї дочки [PERSON] за адресою: с. Заборознівці вул. Жовтнева, 10. [PERSON] здійснювала догляд за матірю, вони вели спільне господарство, проживали як один сімя. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: с.Заборознівці вул.Жовтнева, 10 Новоушицького району Хмельницької області, з квітня 2013 року до дня її смерті 19 лютого 2014 року. Згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №593/02-31 від 14 грудня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з не доведенням факту спільного проживання з [PERSON]. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса №20-01-09 від 12 січня 2018 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 19 лютого 2014 року , в спадковому реєстрі відсутня. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що факт проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обставинах підтверджений. На підставі викладеного та

Outcome: approved