Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, та просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 5 529 грн. 71 коп., та середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати звільненому працівнику в розмірі 21 979 грн. 35 коп. В обґрунтування позову покликається на те, що з 03 серпня 2005 року працювала у Галицькому відділі Івано-Франківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». Наказом № 59-к від 18 січня 2016 її було звільнено з роботи. При звільненні не проведено остаточного розрахунку. На час звернення до суду наявна заборгованість по заробітній платі за період вересень грудень 2015 року, що становить 5 529 грн. 71 коп. Також вважає, що відповідач зобовязаний виплатити середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати. Час затримки виплати заробітної плати до часу звернення до суду 335 днів. Просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позов заперечила. Заперечуючи позов покликалась на те, що за даними бухгалтерського обліку Державного підприємства «Центр земельного державного кадастру» частина заборгованості по заробітній платі позивачу була погашена у лютому 2016 року, в т.ч. заробітна плата за вересень 2015 року та жовтень 2015 року. Залишок заборгованості склав 2 740 грн. 02 коп. (заробітна плата на листопада та грудень 2015 року). Середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Позивачем невірно розраховано середньомісячну заробітну плату та невірно визначено кількість днів затримки виплати такої звільненому працівнику. Просила в позові відмовити. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши здобуті докази, приймаючи рішення по суті спору, суд враховує наступне. Судом встановлено, що 03 серпня 2005 позивач прийнята на роботу у Галицький відділ Івано-Франківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (а.с. 11). Наказом Державного підприємства «Цетру державного земельного кадастру» від 18 січня 2016 № 59-к [PERSON] звільнено з роботи з 18 січня 2016 року у звязку із закриттям філії згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 5-8). Станом на початок 2016 року, у відповідача була наявна заборгованість перед позивачем з виплати заробітної плати в розмірі 12 580 грн. 27 коп., що стверджується наявною в матеріалах справи довідкою про розмір заборгованості та розрахунковим листком за грудень 2015 року (а.с. 9-10). В період з 04 лютого 2016 року по 26 лютого 2016 року відповідачем погашено заборгованість по заробітній платі в розмірі 9 840 грн. 25 коп., що стверджується поданою позивачем випискою по картковому рахунку для виплат заробітної плати (а.с. 102). Відтак, заборгованість по заробітній платі складає 2 740 грн. 02 коп. Дана сума заборгованості визнається відповідачем. Відтак позов в частині вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі слід задовольнити в частині стягнення 2 740 грн. 02 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до п. 2 ч. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року «Про порядок затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов»язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяці, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Тому позивачем невірно вказані період та кількість днів, за які може нараховуватись середній заробіток. З 19 січня 2016 року по день звернення позивача до суду, тобто 08 серпня 2016 року кількість робочих днів склала 139. Середній заробіток слід розрахувати наступним чином: 65 грн. 61 коп. середньоденна заробітна плата позивача * на 139 робочих днів за період з 19 січня 2016 року по 08 серпня 2016 року = 9 119 грн. 79 коп. Суд, розглядаючи вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати звільненому працівнику у межах позовних вимог та доводів, у відповідності до ст. 11 ЦПК України, констатує підставність таких в частині стягнення 9 119 грн. 79 коп. У відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial