Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю заявника із її матір'ю [PERSON], яка померла [INFO], зазначивши заінтересованими особами Лісовогринівецьку сільську раду, [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування заяви вказала, що [PERSON] проживала у [ADDRESS]. Проте, після того, як мати заявника захворіла, заявник вирішила її забрати у свій будинок по [ADDRESS], де вона і проживала разом із заявником однією сім'єю до дня смерті. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, тому з метою оформлення спадщини за законом, вона звернулась до приватного нотаріуса, проте отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із пропуском нею шестимісячного терміну для прийняття спадщини. В судове засідання заявник не з'явилась, представник заявника через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без їх участі та вказала, що заявлені вимоги підтримують та просили їх задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник заінтересованої особи Лісовогринівецької сільської ради в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд заяви без участі їх представника, щодо задоволення зави - покладаються на думку суду. [PERSON] в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, вказав, що проти задоволення заявлених вимог не заперечує та просить їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, внаслідок наступного. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом об'єктивно встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно та заявник звернулася із заявою про прийняття спадщини після її смерті, однак 07.08.2017 року нотаріусом була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] у зв'язку із пропущенням нею шестимісячного терміну для прийняття спадщини та у зв'язку із тим, що вона не може довести факт проживання із померлою. Заявник народилась [INFO] в с. Яснозір'я Віньковецького району Хмельницької області і в її батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER]). Як вбачається із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], 01.03.1981 року заявник зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище після укладення шлюбу на «[PERSON]». Відповідно до довідки від 19.08.2005 року вих. № 717, виданої Лісовогринівецькою сільською радою Хмельницького району, [PERSON], 1930 р.н., не зареєстрована, проте проживала в своєї дочки [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Даний факт, також, підтверджується довідкою від 19.06.2017 року вих. № 931. А згідно довідки, виданої виконкомом Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області від 25.07.2017 року вих. № 574, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], у домоволодінні проживала сама. Згідно відомостей із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20.11.2016 р. щодо спадкодавця [PERSON] відомості у спадковому реєстрі відсутні. До смерті [PERSON], яка померла [INFO], за нею з 1999 року по останні роки її життя доглядала [PERSON], допомагала у ведені господарства та проживала разом з нею однією сім'єю за адресою: [ADDRESS], що у своїх письмових поясненнях вказали свідки: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 234 ч. 2 п. 5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 20.05.2008 року роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу на спадкування за законом мають право особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, той факт, що [PERSON] спільно проживала однією сім'єю із своєю матір'ю [PERSON], яка померла [INFO], в період з 1999 року по [INFO], об'єктивно підтверджується дослідженими наданими заявником письмовими доказами по справі. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт спільного проживання однією сім'єю знайшов своє підтвердження, а отже, заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved