Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення збитків, завданих внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 21.04.2017 р. о 21 год. 15 хв. в м. Києві на перехресті вул. Драйзера та проспекту Маяковського сталась ДТП. Відповідач керуючи автомобілем «Ауді» д.н.з. [NUMBER] не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Деу» д.н.з. [NUMBER] , яким керувала позивач, що призвело до пошкодження транспортного засобу та порушення відповідачем п.п. 13.3, 2.3 (б) ПДР. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 17.05.2017 р. по справі 754/5828/17 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв`язку з чим позивач просить стягнути збитки, завдані внаслідок ДТП в розмірі 17 190 грн. та моральну шкоду в розмірі 15000.00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, вважав позов позов необгрунтованим та просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 21.04.2017р. о 21год. 15хв. в м. Києві на перехресті вул. Драйзера та проспекту Маяковського сталась ДТП. Відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Ауді» д.н.з. [NUMBER] , не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Деу» д.н.з. [NUMBER] , яким керувала позивач, що призвело до пошкодження транспортного засобу та порушення відповідачем п.п. 13.3, 2.3 (б) ПДР. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 17.05.2017р. відповідача [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.16). Згідно постанови Апеляційного суду м Києва від 09.07.2018р. встановлено відсутність сладу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП в діях [PERSON] (а.с.11-15). Позивач просить стягнути з відповідача витрати у вигляді вартості проведеної експертизи в розмірі 6190,00 грн, що підтверджується ріхунком №9856 від 06.10.2017р. та квитанцією та понесені витрати на правову допомогу, що становлять суму 11000 грн., відповідно до рахунку на оплату послуг виконання від 20.07.2018р. та квитанції від 28.07.2018р. (а.с.19-21). Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Змістом ст. 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на викладене, суд вважає, позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 17190,00 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне: Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до п.3,5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.3.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оцінюючи ситуацію при ДТП, яка виникла 21.04.2017 року, протиправність дій відповідача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. Однак, суд вважавє, що визначений позивачем розмір моральної шкоди є завищеним та не доведеиним позивачем в судовому засіданні, а тому суд вважає за необхідне стягнети моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved