Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Косівської райдержадміністрації Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що під час перебування у шлюбі із відповідачем у них народився син - [PERSON] , [INFO] , але ще до народження дитини сторони припинили спільне проживання. Позивач на даний час проживає в домогосподарстві її вітчима в с.Середній Березів Косівського району та сама утримує і виховує сина та здійснює за ним належний догляд. Батько дитини життям дитини не цікавиться, не бере участі у його вихованні та утримання, навіть не приїхав забрати позивача з дитиною із пологового будинку. Рішенням Косівського районного суду від 28 липня 2020 року ухвалено стягувати із [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 2000 гривень та на утримання сина [PERSON] до повноліття дитини у розмірі 2000 гривень. Однак [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхом дитини, станом її здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Крім того, відповідач чинив перешкоди при реєстрації місця проживання дитини, не даючи відповідних документів та своєї згоди для проведення такої реєстрації. Отже, відповідач не виконує батьківських обов`язків відносно сина, а всі питання щодо утримання та виховання дитини вирішуються позивачем без участі та підтримки відповідача, а тому останнього слід позбавити батьківських прав. Позивач подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування Косівської райдержадміністрації подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову; надала суду висновок комісії з питань захисту прав дітей №39/12-20 від 10.12.2020 року, яка вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом із повідомленням про вручення, причину неявки суду не повідомив, відзив не подавав, тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і вбачає підстави для його задоволення. Згідно ст. 150 СК України: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Частиною 2 ст. 155 СК України зазначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що 08 жовтня 2019 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). За час перебування сторін в шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Згідно копій свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 20 березня 2020 року (а.с.8) - його батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї [PERSON] №513 від 16 вересня 2020 року - вона проживає разом із сином [PERSON] , матір`ю [PERSON] , вітчимом [PERSON] та братом [PERSON] в с.Середній Березів Косівського району Івано-Франківської області (а.с.11). Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї позивача №81 від 17 вересня 2020 року підтверджується факт про те, що відповідач із позивачем та сином з листопада 2019 року не проживає, позивач сама виховує та утримує малолітнього сина, батько якого життям та побутом дитини не цікавиться (а.с.13). Згідно характеристики №137 від 16 вересня 2020 року [PERSON] по місцю проживання характеризується позитивно, є турботливою матір`ю (а.с.13). Довідкою Косівського РВ ДВС №782 від 16.09.2020 року підтверджується, що [PERSON] не отримувала аліменти згідно виконавчого листа № 347/727/20 від 28 липня 2020 року, виданого Косівським районним судом про стягнення із [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліментів у розмірі по 2000 гривень щомісячно до повноліття дитини (а.с.14). За висновком комісії з питань захисту прав дітей Косівської райдержадміністрації №39/12-20 від 10.12.2020 року: за час спільного проживання сторін під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , подружжя разом не проживає, [PERSON] разом і сином проживає у господарстві її вітчима в с.Середній Березів та одна займається утриманням та вихованням дитини. Батько дитини - [PERSON] не цікавиться життям, здоров`ям і вихованням дитини, не бере участі у його утриманні, не сплачує аліменти з квітня 2020 року, тому, зважаючи на те, що батько по відношенню до дитини проявляє байдужість, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не надає матеріальної допомоги дитині, не займається її вихованням, не спілкується із нею - вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи наведені обставини, зважаючи на те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини - його слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На підставі ст. ст. 164-166 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved