Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Просила встановити факт її перебування на утриманні [PERSON] , встановити факт прийняття спадщини після його смерті та визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку № 103 по вул. Адміністративній в м. Полтава. Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]П . У період спільного проживання вони придбали ? частину житлового будинку № 103 по вул. Адміністративній в м. Полтава. Правовстановлюючі документи були оформлені на її ім»я. Оскільки вона мала сина від першого шлюбу, а з [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі , [PERSON] наполягав на тому, щоб на його ім»я також була оформлена частина будинку,бо він хотів, щоб його проживання у будинку було належним чином оформлене, так як боявся, що якщо вона помре раніше нього, її син від першого шлюбу може позбавити його права на проживання у будинку, а іншого житла у нього не було. Вони домовились про те, що з метою гарантії прав [PERSON] оформлять договір купівлі-продажу ? частини будинку на його ім»я. 19.01.1989 року вони оформили договір купівлі-продажу та [PERSON]став власником половини належної їй частини спірного будинку, тобто ? частини. Вони продовжували проживати разом однією сім»єю, вели спільне господарство, [PERSON] хоч і був пенсіонером за віком, але окрім пенсії підробляв, займався столярними роботами та будівництвом. 19.03.1996 року [PERSON] помер. Після його смерті спадщина не відкривалась. Вона на час смерті була пенсіонером за віком, отримувала пенсію та маючи похилий вік і поганий стан здоров»я не мала можливості працювати. Пенсія [PERSON] та його заробіток були основним засобом для їхнього існування. [PERSON] утримував її. Вважає, що вона є спадкоємцем на отримання спадщини після смерті [PERSON], так як перебувала на його утриманні. Після смерті вона продовжувала проживати у спірному будинку, у тому числі користувалась і частиною, яка належить [PERSON], сплачувала комунальні послуги, а отже фактично прийняла спадщину. Зараз у неї виникла необхідність в оформленні спадщини , вона звернулась до нотаріуса з наміром отримати свідоцтво про право на спадщину, однак їй було відмовлено. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача, територіальної громади, в особі Полтавської міської ради, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з тих підстав, що позивач не надала доказів у підтвердження позовних вимог. Третя особа, приватний нотаріус ПМНО [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № 503 від 24.12.1988 року [PERSON] є власником ? частини житлового будинку № 103 по вул. Адміністративній в м. Полтава. Вказане свідоцтво видане на її ім»я взамін договору купівлі-продажу від 05.06.1975 року, бо на час придбання ? частини спірного будинку вказана територія відносилась до сільської місцевості ( с. Рибці Полтавського району) , а після приєднання до меж м. Полтави взамін договору купівлі - продажу будинку було видане свідоцтво про право власності. 25.01.1989 року [PERSON] продала половину належної їй ? частини будинку [PERSON], тобто ? частину від усього будинку. Із показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] убачається, що [PERSON] проживала однією сім»єю , у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] у будинку № 103 по вул. Адміністративній в м. Полтава, разом придбачали цю частину будинку. У них була одна сім»я, вони навіть не знали, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] не зареєстрований. Вони опікувались один одним. [PERSON] не тільки отримував пенсію, а весь час працював, він був столяром. Оскільки [PERSON] мав більший дохід, який витрачав на сім»ю, а [PERSON] перебувала на його утриманні, бо за станом здоров»я не мала можливості працювати. ? частина будинку, в якій проживала [PERSON] та [PERSON] це відокремлена частина будинку та між ними не ділилась, вони разом користувались цією частиною будинку, разом оплачували комунальні послуги, утримували будинок. Оскільки правовідносини між сторонами склалися в період дії ЦК УРСР, то суд вирішуючи спір застосовує закон, який діяв на час виникнення спірних правовідносин. Статтею 531 ЦК УРСР передбачено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Позивач [INFO], на час смерті [PERSON] була непрацездатна за віком, а показаннями свідків підтверджена та обставина, що пенсія та заробіток [PERSON] були основним джерелом існування [PERSON] та її фактичного чоловіка [PERSON], які проживали у фактичному шлюбі, а отже слід дійти до висновку що позивач перебувала на утриманні [PERSON] та входить до числа спадкоємців. Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із довідки Полтавського обласного державного нотаріального архіву убачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, що також підтверджується інформаційною довідкою із Спадкового реєстру ( а.с. 43). Разом із тим, матеріали справи містять докази того, що [PERSON] фактично вступила в управління та володінням майном, що належало [PERSON] Із договору купівлі продажу від 19.01.1989 року убачається, що ? частина спірного будинку, власником якої став [PERSON] не є відокремленою частиною будинку, немає окремого входу, окремих комунальних комунікацій. Із технічного паспорту на будинок убачається, що будинок фактично розділений на дві половини, дві квартири, кожна із яких має окремий вхід, окремі комунальні комунікації. Фактично ? частина будинку між [PERSON] та [PERSON] не ділилась. В технічному паспорті ця частина будинку значиться під квартирою № 1 та має одну кухню, сіни, а із схематичного плану земельної ділянки убачається, що і земельна ділянка у цьому домоволодінні фактично використовується кожним співвласником двох квартир окремо ( а.с.11-17). Із довідок ПАТ «Полтаваобленерго» ( а.с. 18), ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» ( а.с. 19) убачається що позивач договори про надання послуг з електропостачання та газопостачання у ? частину будинку № 103 по вул. Адміністративній в м. Полтава укладені із [PERSON], а з [PERSON] у період з 1989 року по 1996 року такі договори не укладались. Із домової книги на вказаний будинок убачається, що на [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у вказаному будинку з 27.04.1988 року. [PERSON] зареєстрована по теперішній час, а [PERSON] знятий з реєстрації у зв»язку зі смертю 02.04.1996 року. Отже [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступила в володіння та управління ? частиною будинку, право власності на яку зареєстроване за [PERSON], а саме як на час смерті так і після смерті [PERSON] проживала, користувалась та була зареєстрована у спірній частині будинку, здійснювала за ним догляд, оплачувала комунальні рахунки, а томі слід дійти до висновку про задоволення вимог про встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] та факту прийняття спадщини після його смерті. Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину , отже права позивача на отримання спадщини порушені та підлягають захисту у судовому порядку. [PERSON] сплатила судовий збір тільки за позовні вимоги майнового характеру, тоді як заявила ще дві вимоги немайнового характеру та повинна була сплатити судовий збір у розмірі по 640 грн. за кожну вимогу. Представник позивача просив стягнути недоплачений судовий збір із позивача та не покладати на відповідача понесені позивачем судові витрати. За таких обставин суд дійшов до висновку про стягнення з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1280грн

Outcome: approved