Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства «Вільшанське», Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнанння права власності в порядку набувальної давністі, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 1987 року зареєстрована та проживає в домоволодінні, розташованому за адресою: Харківська область, Дворічанський район, с. Вільшана, вул. Дружби, б. 90. Вказаний житловий будинок їй було надано КСП «Вільшанське», як члену вказаного господарства для користування та подальшої його приватизації, однак процедура приватизації не була проведена. Позивач більше 10 років добросовісно володіє вищезазначеним будинком, відкрито, безперервно здійснює його обслуговування, сплачує комунальні послуги та підтримує дане домоволодіння в належному стані, тому вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за нею право власності на цей будинок в порядку набувальної давності. В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник приватного сільськогосподарського підприємства «Вільшанське» в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області №02-30/763 від 15 червня 2017 року, житловий будинок за адресою с. Вільшана вул. Дружби, б. 90, Дворічанського району Харківської області не знаходиться на балансі Вільшанської сільської ради. Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок №306 виданого комунальним підприємством «Дворічанське бюро технічної інвентаризації» від 02 червня 2017 року, та інформаційної довідки на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №76 від 13 червня 2017 року, будинок №90 з надвірними побудовами по вул. Дружби, с. Вільшана Дворічанського району Харківської області, а саме: Ааа1 житловий будинок з прибудовами, Б гараж, В погріб, Г сарай, Д навіс, З убиральня, №1,2,4 огорожа, №5,6 споруди. Згідно архівних документів реєстрація прав власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями відсутня. Відповідно до висновку про вартість майна від 21 червня 2017 року,вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Харківська область, Дворічанський район, смт. Вільшана, вул. Дружби 90, складає 63\~400 грн. 00 коп. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані в ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятої в м. Рим 04 листопада 1950 року, що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, яка є складовою її правової системи відповідно до\~ст. 9 Конституції України. Ця норма міжнародної конвенції передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном; не допускає позбавлення тією чи іншою особою свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права; визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. У Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визнання й захисту рівним чином усіх форм власності (статті 13, 14, 41). Конституційні положення про право власності відображені в нормах діючого законодавства, закрема і в статті 344 ЦК України, якою встановлені правила застосування набувальної давності як одного зі способів набуття права власності. Згідно з ст. 325 ЦК України, субєктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь - якого майна. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України цієї статті, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідачі позов визнали, суд виходить з того, що таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті цього визнання не вбачає, а тому, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 325, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved