Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ПАТ «Універсал Банк» в особі Ужгородського відділення № 1 про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним без застосування наслідків його недійсності, посилаючись на те, що 31 березня між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № BL 2899. Договори про надання кредиту складаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених поставою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168. Позивач, також посилається на те, що при укладанні Кредитного договору відповідачем були порушені її права як споживача фінансових послуг, зокрема в даному договорі відсутній детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту згідно імперативним вимогам п.2 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та вимог п. 3 «Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168. Також відсутній графік платежів, згідно зі строковістю, зазначеною у договорі (щомісяця), у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості усіх супутніх послуг, а також інших зобов'язань споживача з розписаною сукупною вартістю кредиту за кожним платіжним періодом передбаченого пп.3.2 Правил по формі визначеною у додатку до правил та не визначена реальна процентна ставка згідно вимогам пп.3.3 Правил Крім цього вважає, що не визначено абсолютне значення подорожчання кредиту в грошовому вигляді відповідно вимогам пп.3.3 Правил шляхом підсумовування всіх платежів здійснених споживачем як на користь банку, так і на користь третіх осіб під час отримання, обслуговування та погашення кредиту, не зазначено про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту, умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговування і погашенням згідно вимогам пп.3.4 Правил, не зазначена дата видачі кредиту згідно імперативній вимозі п. 3 ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», не визначений строк дії кредитного договору відповідно імперативним вимогам п.7 ч. 1 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», не визначений порядок припинення дії кредитного договору згідно імперативним вимогам п.8 ч.1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», не визначений порядок повернення кредиту та порядок плати за кредит як того вимагають приписи ч.2 ст.345 Господарського кодексу України. Відсутнє застереження щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у відповідності імперативним вимогам ст.61 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідачем не надано і не оприлюднено інформацію про кредитування згідно вимог ст..2 ЗУ «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». В судовому засіданні представник позивача вимоги наведені у позові підтримав та просив суд такі задовільнити. Відповідач у судове засідання не зявилися, однак подав до суду заперечення відповідно до якого проти задоволення позову заперечує, мотивуючи це тим, що [PERSON], подавши у 2012 року позов про захист прав споживачів, про визнання недійсним п.п. 1.3.3. кредитного договору № BL 2899 від 31.03.2008 року, та ідентифікувавши саме п.п. 1.3.3. вищезазначеного кредитного договору вчинила конклюдентні дії щодо погодження з відповідністю законодавству всіх інших пунктів та підпунктів договору кредиту № BL 2899 від 31.03.2008 року, так як жодні інші пункти вищевказаного кредитного договору не оскаржували в сумі. Просить відмовити у задоволенні позову та розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 31 березня 2008 року між ПАТ Універсал банк та [PERSON] укладено Кредитний договір №ВL2899. Згідно п1.1. Кредитного договору Банк зобов'язується надати Позичальнику кредитні кошти в сумі 127 800,00 (сто двадцять сім тисяч вісімсот) доларів США. а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити Плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у цьому Договорі. Пунктом 1.2.1 зазначено, що фактичне надання кредитних коштів має бути здійснене протягом 5 календарних днів, починаючи з дня підписання обома Сторонами цього Договору та графіку погашення кредиту, викладеного в Додатку №1 до цього Договору. Згідно пункту 1.2.2 Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, шо встановлені Графіком погашення кредиту згідно Додатку до цього Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 01 березня 2028 року. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, укладені між сторонами Кредитний договір не є договором приєднання, оскільки він не викладений в формулярах або інших стандартних формах. Відповідач визначає індивідуальні умови кредитування для позичальників з урахуванням визначених ними умов, таких як строк, сума кредиту, процентна ставка, валюта кредитування, порядок сплати кредиту тощо. Питання що виникають при укладенні кредитних договорів, в тому числі пропозиції Позичальників, які виникають під час їх укладення аналізуються юридичною службою Банку з точки зору аналізу юридичних ризиків. Таким чином, кредитний договір за своєю сутністю не є договором приєднання, оскільки не міститься у формулярах або інших стандартних формах та укладається на умовах, погоджених обома сторонами (Банком та Позичальником). Позивач в позові зазначає, що в договорі не зазначено детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту згідно імперативним вимогам п.2 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та вимог п.З «Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168 (надалі Правила). Дана обставина не відповідає дійсності, оскільки згідно п.7.4 Кредитного договору позичальник підтверджує, що був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту та попереджена про те, що валютні ризики під час виконання зобовязань несе позичальник. Що стосується графіку платежів, згідно зі строковістю, зазначеною у договорі (щомісяця), у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості усіх супутніх послуг, а також інших зобов'язань споживача з розписаною сукупною вартістю кредиту за кожним платіжним періодом передбаченого пп.3.2 Правил по формі визначеною у додатку до правил, то даний пункт спростовується наявністю додатку №2 до Кредитного договору, згідно якого відображений графік платежів. Також твердження позивача про те, що в договорі не визначена реальна процентна ставка згідно вимогам пп.3.3 Правил, не визначено абсолютне значення подорожчання кредиту в грошовому вигляді, не зазначено про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту, умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговування і погашенням згідно вимогам пп.3.4 Правил, не зазначена дата видачі кредиту та не визначений строк дії кредитного договору не відповідає дійсності оскільки, реальна процентна ставка, подорожчання кредиту в грошовому вигляді, відкриття банківського рахунку, дата відкриття рахунку та строк дії кредиту визначено додатком №2 до Кредитного договору. Щодо твердження позивача про невизначеня порядку припинення дії кредитного договору згідно імперативним вимогам п.8 ч.1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», то порядок припинення «дострокового повернення» кредиту визначено розділом 6 до Кредитного договору (Порядок дострокового повернення кредиту за вимогою Банку). Також позивач зазначає, що в договорі не визначений порядок повернення кредиту та порядок плати за кредит як того вимагають приписи ч.2 ст.345 Господарського кодексу України. Згідно ч.2 ст.345 ГК України «Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту». Порядок повернення кредиту визначено Розділом 1 до Кредитного договору. Крім цього, щодо відсутності застереження щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у відповідності імперативним вимогам ст.61 Закону України «Про банки і банківську діяльність», то відповідно до п. 7.3. Кредитного договору уклавши цей договір позичальника надає банку свою згоду та право збирати, зберігати, використовувати, поширювати і отримувати інформацію (дані про позичальника, відомі Банку та/або третім особам, у звязку з укладенням та виконанням даного договору в тому числі банківську та комерційну таємницю та відповідно до п. 7.8 Кредитного договору сторони домовились про те, що текст договору, будь-які матеріали, інформація, що стосується даного договору є конфіденційними і не можуть передаватися третім особам без попередньої згоди іншої сторони договору, крім випадків передбачених чинним законодавством. Посилання позивача на не поінформованість з умовами кредитування спростовується його особистим підписом на договорі, відсутністю застережень та зауважень, що свідчить про його згоду зі всіма його умовами.

Outcome: dismissed