Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , який в подальшому уточнила та остаточно просила стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання у розмірі 1000 гривень щомісячно, з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем 12 серпня 2017 року укладено шлюб, спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим рішенням суду від 13 серпня 2019 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку аліменти на утримання дитини не сплачує. Також позивач зазначає, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 гривень щомісячно, інших доходів вона не має. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2019 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. В установлені законом строки позивач усунула зазначені в ухвалі суду недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 вересня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 12 серпня 2017 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №251 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 12 серпня 2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20 січня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2019 року по справі №635/5468/19 шлюб між сторонами розірвано. Малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та фактично проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками Виконавчого комітету Вільхівської сільської ради №619 від 09 серпня 2019 року, №622 від 09 серпня 2019 року та №623 від 09 серпня 2019 року. Як вбачається зі змісту довідки Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації №770 від 15 липня 2019 року, позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації та отримує допомогу при народженні дитини, інших видів допомог станом на 15 липня 2019 року не отримує . Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в твердій грошовій сумі. В матеріалах справи відсутні відомості щодо офіційного працевлаштування відповідача та отримання ним стабільного, регулярного доходу. Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем. Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження того, що він офіційно працевлаштований, має постійний, регулярний дохід, а також відомостей щодо наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів відповідачем не надано та позов визнано. Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, прожитковий мінімум, встановлений Законом України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» для дітей віком до 6 років, який станом на 17 грудня 2019 року становить 1779 гривень, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно на дитину, починаючи із дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. При цьому суд враховує, що такий розмір аліментів в ході судового розгляду повністю визнаний відповідачем. Позивачем також заявлено вимогу про стягнення на її користь з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною - [PERSON] ,\~ [INFO] , трьох років. Відповідно до ст.75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст.80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2,4 ст.\~84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.\~Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, виходячи з вимог ст. 84 Сімейного Кодексу України, вона має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення донькою трьох років, а тому\~ суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання\~ в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою [PERSON] ,\~ [INFO] , трьох\~років.При цьому суд враховує, що такий розмір аліментів в ході судового розгляду повністю визнаний відповідачем. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме 13 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме 13 серпня 2019 року і до досягнення дитиною трирічного віку, Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. За змістом ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за дві вимоги майнового характеру: за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 768 гривень 40 копійок, та за вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved