Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заява мотивована тим, що 21.12.1996 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради народних депутатів Черкаська область, про що був зроблений відповідний актовий запис № 573. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Через постійні конфлікти, суперечки, спільне життя з відповідачем стало неможливим та нестерпним. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. За наведених обставин їхній шлюб носить лише формальний характер. Просить винести рішення, яким шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради народних депутатів Черкаська область, актовий запис № 573 від 21.12.1996 року - розірвати та просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в частині розірвання шлюбу, від стягнення судових витрат на її користь відмовляється. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Шлюб сторін зареєстрований 21 грудня 1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради народних депутатів Черкаська область, актовий запис № 573, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач позов підтримала, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно із ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved