Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою від імені та в інтересах [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, зазначивши, що [INFO] на території міста Севастополь помер батько [PERSON] - [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на усе належне йому майно. Заповіту за життя, померлий [INFO] [PERSON] не склав. У встановленому порядку заявник подала приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу Дергільовій Олені Григорівні, заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , на підставі якої заведено спадкову справу №19/2018. За інформацією приватного нотаріуса Дергільової О.Г. заяви про прийняття спадщини та відмову від спадщини після померлого [PERSON] від інших осіб не надходили. У лютому 2019 року приватним нотаріусом Херсонського міського округу Дергільовою О.Г. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом приватним нотаріусом роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину не можлива у зв`язку з тим, що нотаріусом не може бути встановлено коло всіх спадкоємців першої черги за законом, які проживали зі спадкодавцем на день смерті. У зв`язку з викладеним, представник заявника [PERSON] звернулась до суду з даною заявою від імені та в інтересах [PERSON] та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що єдиним спадкоємцем за законом після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є його донька [PERSON] [INFO] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, представник заявника надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив справу розглянути у його відсутність, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заінтересована особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Дергільова Олени Григорівна в судове засідання не з`явився, надала до суду заяву, якою просила справу розглянути у її відсутність, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №810, зробленого 01.03.1972 року Севастопольським міськбюро РАГС, батьками [PERSON] , [INFO] записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про укладення шлюбу №25, зробленого 25.01.1992 року Відділом РАГС Балаклавського райвиконкому м.Севастополя, 25.01.1992 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно актового запису про смерть №893, складеного 17.08.2018 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м.Севастополь. З довідки Державного унітарного підприємства Севастополя «Єдиний інформаційно-розрахунковий центр» вбачається, що [PERSON] не зареєстрована за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . Батько [PERSON] , 1929 р.н., був зареєстрований з 19.02.1982 року до моменту смерті [INFO] . На момент смерті разом з ним були зареєстровані без родинних відносин: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно листа приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Дергільової О.Г. від 05.02.2019 року вих.№02-14/183 вбачається, що на підставі заяви [PERSON] , яка надійшла 17.08.2018 року за №47 було заведено спадкову справу за №19/2018. заяви про прийняття та відмову від спадщини від інших осіб не надходили. Відповідно до спадкової справи єдиним спадкоємцем після померлого [INFO] [PERSON] є його донька [PERSON] . З пояснень приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Дергільової О.Г. від 05.02.2019 року вих.№02-14/182 вбачається, що доказом постійного проживання зі спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Таким чином для встановлення факту прийняття спадщини спадкоємцем, який проживав зі спадкодавцем на день смерті, нотаріусу подається відповідна довідка. Однак, відповідно до ст.3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», що набрав чинності 27.04.2014 року, Автономна Республіка Крим та місто Севастополь вважаються територією тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Згідно ст.9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Також будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У зв`язку з цим, видача свідоцтва про право на спадщину не можлива, оскільки нотаріусом не може бути встановлено коло всіх спадкоємців першої черги за законом, які проживали разом зі спадкодавцем на день смерті за адресою: [ADDRESS] , та які, відповідно до положень ст.1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, вони не заявили про відмову від неї. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VII, тимчасово окупована територія України, якою є Автономна Республіка Крим та м.Севастополь, є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до ст. 4 вказаного Закону на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, довідка Державного унітарного підприємства Севастополя «Єдиний інформаційно-розрахунковий центр», якою встановлено факт проживання заявника разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , є недійсною та і не створює правових наслідків. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Згідно п. 1.2 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, - при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини, нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, коло спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження. З метою реалізації прав громадян України, які раніше проживали в АР Крим, Донецькій та Луганській областях, до ЦК України було внесено зміни. Відтак, відповідно до ст. 11-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом. Доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Таким чином для встановлення факту прийняття спадщини спадкоємцем, який проживав зі спадкодавцем на день смерті, нотаріусу подається відповідна довідка. За таких обставин суд вважає, що зазначений заявником факт, що має юридичне значення, знайшов своє підтвердження, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved