Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Привокзальний», в якому просила суд: виселити [PERSON] (зареєстр. за адресою: [INFO], Інд. № [NUMBER]) з нежитлового приміщення (стаціонарного кіоску) № 129 площею 4,0 м. кв. в будівлі під літ. «4-1» на відкритій частині ринку Привокзальний, розташованого за адресою: м. Львів, вул. А. Горської,2 та передати майно - нежитлове приміщення (стаціонарний кіоск) № 129 площею 4,0 м. кв. в будівлі під літ. «4-1» на відкритій частині ринку Привокзальний, розташованого за адресою: 79018, м. Львів, вул. А. Горської,2 власнику - [PERSON] «Привокзальний» ринок (м. Львів, вул. А. Горської, 2, Код ЄДРПОУ 03337680); зобов'язати [PERSON] (зареєстр. за адресою: [INFO], Інд. № [NUMBER]) звільнити нежитлове приміщення (стаціонарний кіоск) № 129 площею 4,0 м. кв. в будівлі під літ. «4-1» на відкритій частині ринку Привокзальний, розташованого за адресою: 79018, м. Львів, вул. А. Горської,2 від майна та особистих речей; зобов'язати [PERSON] «Привокзальний» ринок (м. Львів, вул. А. Горської, 2, Код ЄДРПОУ 03337680) не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням (стаціонарним кіоском) № 129 площею 4,0 м. кв. в будівлі під літ. «4-1» на відкритій частині ринку Привокзальний, розташованого за адресою: 79018, м. Львів, вул. А. Горської,2, та передати нежитлове приміщення (стаціонарний кіоск) № 129 [PERSON] і підписати акт приймання - передачі нежитлового приміщення (стаціонарного кіоску) № 129; зобов'язати приватного підприємця [PERSON] (зареєстр. за адресою: [INFO], Інд. № [NUMBER]) не чинити перешкоди у користуванні [PERSON] нежитловим приміщенням (стаціонарним кіоском) № 129 площею 4,0 м. кв. в будівлі під літ. «4-1» на відкритій частині ринку Привокзальний, розташованого за адресою: 79018, м. Львів, вул. А. Горської,2 та стягнути судові витрати Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 серпня 2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Привокзальний» ринок та нею укладеного Договір № ВЧК -129 «Про надання в користування торгових місць». Відповідно до п. 1, п. 2 вказаної Угоди №129, ТОВ «Привокзальний» ринок брало на себе зобовязання надати [PERSON] в тимчасове платне користування торгове місце - кіоск № 129 площею 4,0 м. кв в будівлі під літ. «Ч-1» на відкритій частині ринку для здійснення торгівлі продовольчими продуктами та с/г продукцією, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. А. Горської,2. Згідно п. 9-12 вказаної Угоди № 129, вона в свою чергу брала на себе зобов'язання щомісячно, у строк до 5 числа наступного за звітним місяцем, шляхом внесення коштів в касу ТОВ «Привокзальний» ринок або шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Привокзальний» ринок, здійснювати оплату за наданий в користування кіоск. Як зазначено в Угоді №129 даний торговий кіоск належить ТОВ «Привокзальний» ринок на праві на підставі Свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення Серія САС № 777047 від 19.10.2010 року. Проте, станом на сьогоднішній день, вона не може приступити до користування торговим кіоском так як такий кіоск використовується сторонньою особою, а тому вона звернулась на адресу ТОВ «Привокзальний» ринок із листом - вимогою надати їй користування вказаний торговий кіоск. Однак, ТОВ «Привокзальний» ринок своїм листом повідомило її, що торговий кіоск зайнятий попереднім орендарем, який відмовляється його звільнити, тобто [PERSON], та надало копію листа-повідомлення, яким угода із [PERSON] є розірвана та останню попереджено про необхідність звільнення торгового кіоску, яким вона користувалась на підставі Угоди про надання їй в користування торгових місць № ВЧК-129 від 01 березня 2013 р. У звязку із невиконанням [PERSON] даної угоди, в законному порядку угоду № ВЧК-129 від 01.03.2013 року «Про надання в користування торгових місць», укладену між ТОВ «Привокзальний» ринок та Приватним підприємцем [PERSON], було розірвано, а тому вважає, що 03 серпня 2015 року, між ТОВ «Привокзальний» ринок та нею було правомірно укладено Договір № ВЧК -129 «Про надання в користування торгових місць». Крім цього, вважає, що Договір № ВЧК -129 «Про надання в користування торгових місць», що укладений між нею та ТОВ «Привокзальний» ринок є чинним у розумінні чинного законодавства, та те, що вона титульним володільцем майна - торгового кіоску № 129, відтак є належним позивачем за даним негаторним позовом. Тому для захисту свого права та інтересу змушена звернутись до суду. Просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи, а оскільки в матеріалах справи міститься заява про слухання справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий позов задовольнити, а тому суд вважає, що справу слід слухати у її відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. Представник відповідача [PERSON] «Привокзальний» ринок в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, посилаючись докази які містяться в матеріалах справи, надав пояснення аналогічні, які викладенні у відзиві на позовну заяву та пояснив, що 03 серпня 2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Привокзальний» ринок тa [PERSON] було укладеного Договір № ВЧК -129 «Про надання в користування «торгових місць». Відповідно до п. 1, п. 2 вказаної Угоди № ВЧК -129, TOB «Привокзальний» ринок брало на себе зобов'язання надати [PERSON] в тимчасове платне користування торгове місце - кіоск № 129 площею 4,0 м. кв. в будівлі під літ. «4-1» на території Привокзального ринку (розташований за адресою: м. Львів, вул. А. Горської,2), для здійснення торгівлі продовольчими продуктами та от с/г продукцією, [PERSON] згідно п. 9-12 Угоди № ВЧК -129, в свою чергу брала на себе зобов'язання здійснювати оплату за наданий в користування кіоск. Даний торговий кіоск належить TOB «Привокзальний» ринок на праві власності (свідоцтво і про право власності на нежитлові приміщення Серія САС № 777047 від 19.10.2010 року). Однак, станом на сьогоднішній день [PERSON] не може приступити до користування торговим кіоском, а TOB «Привокзальний» ринок відповідно передати торговий кіоск [PERSON]І, так як такий протиправно займає [PERSON] У звязку із невиконанням [PERSON] угоди № ВЧК - 129 «Про надання в користування торгових місць», в законному порядку таку угоду № ВЧК-129 від 01.03.2013 року «Про надання в користування торгових місць», укладену між [PERSON] «Привокзальний» ринок та Приватним підприємцем [PERSON], було розірвано, а тому вважає, що 03 серпня 2015 року, між [PERSON] «Привокзальний» ринок та позивачкою було правомірно укладено Договір № ВЧК -129 «Про надання в користування торгових місць». Відтак вважає, що, позивач вправі на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном до укладеного між ними договору незалежно від волі інших осіб. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON]у судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд повідомила, однак суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. Заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] «Привокзальний» ринок, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Відповідно до роз'яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 01.03.2013 р. між TOB «Привокзальний» ринок та [PERSON] було укладено угоду № ВЧК - 129 «Про надання в користування торгових місць», а саме надано [PERSON] в тимчасове платне користування торгове місце №129 загальною площею 4.0 кв.м. розташованого на території ринку Привокзального ринку, за адресою: м. Львів, вул. А. Горської,2, для здійснення [PERSON] торгівельної діяльності продовольчими товарами та с/г продукцією. Відповідно до п.24 такої Угоди ВЧК-129 від 01 березня 2015 року термін дії встановлюється строком на 35 календарних місяців з дати її підписання сторонами, і угода діє до 31.01.2016 року включно. TOB «Привокзальний» ринок своїм листом від 07.07.2015 року №166(вимога про звільнення торгового місця) який адресований був [PERSON], з якого вбачається, що Угоду про надання в користування торгових місць від 01 березня 2013 р. № ВЧК -129 було розірвано з наступних підстав: «Між [PERSON] «Привокзальний» ринок (Сторона 1) та приватним підприємцем [PERSON] (Сторона 2) 01 березня 2013 року було укладено Угоду № ВЧК-129 «Про надання в користування торгових місць» (надалі-Угода). Відповідно до п. 1, п. 2 вказаної Угоди № 129, [PERSON] «Привокзальний» ринок надало [PERSON] в тимчасове платне користування, для здійснення підприємницької діяльності, торгове місце - кіоск № 129, площею 4,0 м.кв. в будівлі під літ. «4-1», який знаходиться на території Привокзального ринку по вул. А. Горської, 2 ум. Львові Зазначений торговий кіоск налетить на праві приватної власності [PERSON] «Привокзальний» ринок (свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення серія САС № 777047від 19.10.2010р.) Згідно із п. 9 Угоди, за надане в користування торгове місце, визначене в п. 1 Угоди, Сторона 2 сплачує на користь Сторони 1 кошти з розрахунку 148,46 грн. за кв. метр щомісячно, а згідно п. 10 загальна сума платежу по угоді становить 593,84 грн. щомісячно, за виключенням плати за спожиту електроенергію. Відповідно до п. 12 Угоди, сплата платежів за угодою проводиться Стороною 2 шляхом внесення коштів в касу Сторони 1 або шляхом перерахування коштів на рахунок Сторони 1. При цьому, Сторона 2 зобов'язується провести оплату платежів у строк до 5-го числа наступного за звітним місяця. Однак, починаючи з березня 2014 року, [PERSON] не виконуються взяті на себе згідно Угоди зобов'язання по сплаті платежів за надане в користування торгове місце - кіоск № 129, та існує заборгованість, яка станом 07.07.2015р. становить 9 501,44 грн. Відповідно до п. 25.2.1. Угоди № 129, угода може бути розірвана в односторонньому порядку з ініціативи Сторони 1 із письмовим повідомленням про це Сторони 2 за десять календарних днів до дати розірвання угоди при несплаті (неповній сплаті) або несвоєчасній сплаті платежів, передбачених цією угодою протягом більш як 45 (сорок пять) календарних днів з кінцевої дати оплати платежів, відповідно до п. 12 даної угоди (останній платіж за наданий в користуванні кіоск [PERSON], було здійснено 18.02.2014р.). Зважаючи на зазначене, [PERSON] «Привокзальний» ринок користуючись наданим правом на розірвання Угоди в односторонньому порядку, повідомило [PERSON], що Угода № ВЧК-129 від 01.03.2013 року «Про надання в користування торгових місць», що укладена між [PERSON] «Привокзальний» ринок та приватним підприємцем [PERSON], є розірваною через 10 (десять) календарних днів, з дня отримання [PERSON] даного повідомлення про розірвання угоди (або відмови від отримання, неотримання поштового відправлення із даним повідомленням, у відділенні поштового зв'язку). З огляду на зазначене, [PERSON] «Привокзальний» ринок вимагало від [PERSON], негайно, у строк не пізніше п'яти днів з дня отримання нею даного повідомлення, погасити усю наявну заборгованість, в тому числі штрафні санкції, а також звільнити займане торгове місце - кіоск № 129, площею 4,0 м.кв. в будівлі під літ. «Ч -1», який знаходиться на території Привокзального ринку по вул. А. Горської, 2 у м.Львові від майна та особистих речей, що в ньому знаходяться, не пізніше наступного дня після розірвання даної угоди». 03 серпня 2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Привокзальний» ринок тa [PERSON] було укладеного Договір № ВЧК -129 «Про надання в користування торгових місць». Відповідно до п. 1, п. 2 вказаної Договору № ВЧК -129, TOB «Привокзальний» ринок брало на себе зобов'язання надати [PERSON] в тимчасове платне користування торгове місце нежитлове приміщення (стаціонарний кіоск) № 129 площею 4,0 м. кв., розташований на Відкритій частині Привокзального ринку, за адресою: м. Львів, вул. А. Горської,2(будівлі літ. «Ч-1»), для здійснення торгівлі продовольчими продуктами та с/г продукцією, а [PERSON] згідно п. 9-12 Угоди № ВЧК -129, в свою чергу брала на себе зобов'язання здійснювати оплату за наданий в користування кіоск. Однак як вбачається із матеріалів справи на момент укладення Договору № ВЧК -129 «Про надання в користування торгових місць» торгове місце № 129 загальною площею 4,0 м. на території Привокзального ринку (розташований за адресою: м. Львів, вул. А. Горської,2) був зайнятий [PERSON]. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, стаття 396 ЦК України вказує, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Отже згідно\~ст. 396 ЦК України\~особа, яка має речове право на чуже майно, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним цього права. Згідно вимог ч.3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Згідно зі ст.398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається із матеріалів справи, що предметом угоди № ВЧК - 129 «Про надання в користування торгових місць» від 01.03.2013 року є торгове місце №129 загальною площею 4.0 кв.м. розташованого на території ринку Привокзального ринку, за адресою: м. Львів, вул. А. Горської,2 яке займає до такої угоди [PERSON], а за Договором № ВЧК -129 «Про надання в користування торгових місць» від 03.08.2015 року предметом такої є торгове місце нежитлове приміщення (стаціонарний кіоск) № 129 площею 4,0 м. кв., розташований на Відкритій частині Привокзального ринку, за адресою: м. Львів, вул. А. Горської,2(будівлі літ. «Ч-1»), а тому суд приходить до висновку, що такі є різним за характером майном. При цьому, позивачем не надано будь-яких доказів, що підтверджують, що [PERSON] та TOB «Привокзальний» ринок здійснює перешкоди у користуванні торговим місцем стаціонарним кіоском № 129 площею 4,0 м. кв. в будівлі під літ. «4-1» на території Привокзального ринку (розташований за адресою: м. Львів, вул. А. Горської,2) позивачу. В матеріалах справи відсутні будь-які звернення позивача до [PERSON], а тому суд не може зробити висновок, що [PERSON] чинить перепони у користуванні даним майном. Крім цього, позивачкою не надано доказів, що [PERSON] займає торгове місце №129 загальною площею 4.0 кв.м. розташованого на території ринку Привокзального ринку, за адресою: м. Львів, вул. А. Горської,2 без законних правових підстав. Згідно з частинами 1, 2\~ст. 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Також в справі відсутні належні докази, що TOB «Привокзальний» ринок, як він вважає, що він є власником майна та те, що договір розірваний із [PERSON], та зверталось із позовом до [PERSON], про звільнення торгового місця №129 загальною площею 4.0 кв.м. розташованого на території ринку Привокзального ринку, за адресою: м. Львів, вул. А. Горської,2, а оскільки по вказаному факту відсутні судові рішення, а тому суд вважає, що немає TOB «Привокзальний» ринок правових підстав передавати у користування майно іншим особам, яким користується [PERSON]. Окрім того, позивачем всупереч положенням ст.ст.10,11,60 ЦПК України, не доведено обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог, а саме не надано до суду належних та допустимих доказів виникнення у позивача права володіння спірним приміщенням. Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки не було доведено обставин, які б свідчили про порушення відповідачами її охоронюваних прав та інтересів позивача та у звязку із ненаданням позивачем належних доказів на підтвердження свої вимог.

Outcome: dismissed