Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області про визнання права власності на: житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], на ? частину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], на ? частину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], та на належні їй грошові вклади. Позивач в позовній заяві вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Ніхто після його смерті для оформлення спадщини до нотаріальної контори не звертався, позивач спадщину прийняла фактично, оскільки мешкала разом з батьками у даному будинку. 31.01.2015 року померла мати позивача - [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], та грошових вкладів на рахунках № [NUMBER], № [NUMBER] відкритих у філії № 2834/013 ВАТ «Ощадний банк України». Даний житловий будинок належав в рівних частках батькам позивача на підставі рішення Народного суду Чугуївського району Харківської області від 21.11.1978 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Після смерті [PERSON] позивач спадщину прийняла у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України, шляхом звернення з відповідною заявою до державної нотаріальної контори, однак у зв'язку з відсутністю оригіналу правового документу на будинок, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка в судове засідання не з`явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність (а.с. 23). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти позовні вимоги них не заперечує (а.с.24). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим повторно ВДРАЦС по Чугуївському району реєстраційної служби Чугуївського МРУЮ у Харківській області, актовий запис № 39 (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі рішення Народного суду Чугуївського району Харківської області від 21.11.1978 року (а.с. 9). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно статті 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є позивач -[PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), так як померлий був розлучений, а вона є його єдиною донькою, свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с. 5). Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] прийняла зазначену спадщину, оскільки вступила в управління і володіння спадковим майном, продовжувала користуватися речами, які залишились після смерті спадкодавця, в тому числі особистими побутовими речами померлого та протягом строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, не заявила про відмову від спадщини. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видано виконавчим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області 02 лютого 2015 року, актовий запис № 08 (а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з: ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі рішення Народного суду Чугуївського району Харківської області від 21.11.1978 року, зареєстрованого Чугуївським МБТІ 11.12.1978 року, реєстровий № 1717 (а.с. 9); та грошових вкладів на рахунках № [NUMBER], № [NUMBER] відкритих у філії № 2834/013 ВАТ «Ощадний банк України» (а.с. 11). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка - [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), оскільки є її донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 5, 6), інших спадкоємців немає. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] позивач спадщину прийняла у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України, шляхом звернення з відповідною заявою до державної нотаріальної контори (а.с. 10). Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлювальними документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до Методичних рекомендацій стосовно документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, схвалених колегією Державної реєстраційної служби України 11.12.2012 (Протокол №3), одним із документів, що подаються для проведення державної реєстрації прав є Рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. На підставі викладеного,

Outcome: approved