Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого Хортицькою районною адміністрацією 20.01.1999 року, мотивуючи тим, що в зазначеному свідоцтві її прізвище зазначено «[PERSON]», а у паспорті громадянина України - «[PERSON]». Вказаний факт унеможливлює реалізацію нею законних прав стосовно її власності, зокрема розпорядження нею. Заявник [PERSON] та заінтересовані особи [PERSON], представник Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились, надали суду заяви в яких просять розглядати справу без їх участі, заявник заяву підтримує та просить задовольнити, заінтересовані особи проти задоволення заяви не заперечують. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Хортицької районної адміністрації від 20.01.1999 року за №224, 20.01.1999 року було видано свідоцтво про право власності на житло [NUMBER]. Згідно вказаного свідоцтва, Хортицькою районною адміністрацією засвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності громадянам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вищезазначене свідоцтво було зареєстровано у ЗМБТІ у реєстровій книзі за № 219р № 35929 від 18.02.1999 р. (а.с.9). [INFO] померла бабуся заявника - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після [PERSON] є мати заявника - [PERSON], яка в подальшому звернулася до Хортицького районного суду м.Запоріжжя із позовом про визначення часток у спільній сумісній власності на квартиру, частина якої є спадковим майном. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.07.1999 року, яке набрало законної сили 18.07.1999 року, (далі мовою оригіналу) «Признать, что [PERSON], [PERSON], [PERSON], умершей [INFO]. на праве личной собственности каждому принадлежит по 1/3 части квартиры [ADDRESS].» (а.с.14). Тобто, зазначеним рішення було визначено частки співвласників вищезазначеної квартири, в тому числі і заявника, яка складає 1/3 частину. [INFO] заявнику виповнилось 16 років та нею було отримано паспорт громадянина України [NUMBER], який був виданий Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області В зазначеному паспорті прізвище заявника записано як «[PERSON]».(а.с.6) У паспорті [PERSON] на сторінці №11 містяться відомості про місце реєстрації та зазначено, що вона зареєстрована по [ADDRESS]. У картці фізичної особи - платника податків, яка видана 24.10.2006 року ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя (а.с. 6) прізвище заявника також зазначено [PERSON]. Розбіжності у написанні прізвища заявника у правовстановлюючих документах а саме у паспорті - зазначено [PERSON], а у свідоцтві про право власності на житло - [PERSON], унеможливлюють реалізацію її законних прав стосовно її власності, зокрема розпорядження нею. Той факт, що особа, зазначена у свідоцтві та заявник є однією особою, підтверджується наявністю родинних зв'язків із іншими співвласниками квартири [ADDRESS], якими є мати заявника [PERSON] та померла бабуся [PERSON], після смерті якої мати заявника [PERSON] прийняла спадщину. Крім того у довідці МКП «Основаніє» № 797 від 23.03.2016 року зазначено, що у кв. [ADDRESS] з 24.05.1983 року була зареєстрована [PERSON], яка померла [INFO]. Сумісно з нею були зареєстровані її донька [PERSON] та онука [PERSON] (а.с.18). Відповідно до частини 1 статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги та заперечення, на підтвердження яких сторони у справі подають докази або факти, які мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню під час ухвалення судового рішення. Згідно з частиною 2 цієї ж норми права для встановлення в судовому засіданні фактів, зазначених у частині 1 цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Оцінка судом доказів здійснюється згідно з положеннями частин 1-4 статті 212 ЦПК України. Як зазначено у пункті 27 ППВСУ від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді судом справ у суді першої інстанції», необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК у порядку, передбаченому статтями 185,187,189 ЦПК). З вищевикладеного на думку суду, є достатньо підстав вважати, що [PERSON] та [PERSON] це одна й та особа. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищевикладеного, з урахуванням обставин справи та наданих суду доказів, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON] [INFO], свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] від 20.01.1999 року, яке видано Хортицькою районною адміністрацією.

Outcome: approved