Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори, уточненим під час розгляду справи, просила суд: скасувати арешт і заборону відчуження, накладені на квартиру [ADDRESS]; визнати за нею право на вказану квартиру в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила наступні обставини. 23.01.2014 року вона звернулася до нотаріальної контори приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на майно, яке складається з квартири [ADDRESS]. При перевірці відсутності заборони або арешту спадкового майна було встановлено, що Першою маріупольською державною нотаріальною конторою 19.07.2005 року була зареєстрована заборона відчуження вказаного нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 2198297 на підставі документу, який не вказано в єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна від 18.01.1997 року. Внаслідок зазначеної обставини нотаріус [PERSON] відмовила їй у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом. Оскільки вона не може оформити право на спадщину, просить позов задовольнити. Позивач та її представник, належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про підтримку позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Від завідуючого Першої маріупольської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та справу просить розглядати без участі їх представника. Представник третя особа - Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області в судове засідання не з'явився, не заперечував проти задоволення позову, просив суд розглянути справу у його відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Враховуючи обґрунтування сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть (серії [NUMBER]) [PERSON] померла [INFO]. (а.с.5) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної їй квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло видане Маріупольським державно-виробничим підприємством по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик» від 10.03.1993 року за №380, яке зареєстроване в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 13.04.1993 року за №35875. (а.с.6) Згідно заповіту посвідченого 20.10.2009 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3047, [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS]. (а.с.8) Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Надані нотаріусом документи свідчать про те, що [PERSON] 23.01.2014 року звернулася до нотаріальної контори приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Отже [PERSON] є спадкоємцем спадщини за заповітом, оскільки за ч.1 ст.1268 ЦК України вони прийняла спадщину, яка за ч.5 ст.1268 ЦК України належить їй з часу відкриття спадщини. За постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] про відмову у вчинені нотаріальної дії від 3.12.2014 року, позивачу [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії відносно прийняття спадщини [PERSON], оскільки при перевірці відсутності заборони або арешту спадкового майна було встановлено, що Першою маріупольською державною нотаріальною конторою 19.07.2005 року була зареєстрована заборона відчуження вказаного нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 2198297 на підставі документу, який не вказано в єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна від 18.01.1997 року. (а.с.29) Про наявність заборони відчуження квартири [ADDRESS] свідчать відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна без зазначення підстави обтяження. (а.с.47) При зазначених обставинах порушене право позивача [PERSON] щодо права власності на спадщину підлягає судовому захисту. Оскільки заборона відчуження вказаного нерухомого майна було накладено 18.01.1997 року, а [PERSON] померла [INFO], тобто з дня накладення заборони відчуження до її смерті минуло 17 років, за відсутності даних про наявність інших спадкоємців та заборгованості спадкодавця перед іншими особами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Позивач [PERSON] та її представник не наполягають на стягненні понесених судових витрат, тому їх стягнення суд вважає недоцільним.

Outcome: approved