Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона є власником житлового будинку №65, розташованого за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Привокзальна (до перейменування Енгельса). Відповідачка [PERSON] на даний час зареєстрована за вказаною адресою, але фактично у вказаному будинку ніколи не проживала, вона є дочкою знайомих її покійної матері та була зареєстрована в зазначеному будинку, оскільки виявила бажання доглядати за її матірю, проте цього не робила. З 2002 року в зазначеному будинку взагалі ніхто не проживає. Речей відповідачки в цьому будинку не має, її місце перебування невідомо. На даний час вона має намір відчужити належне їй майно, але у звязку з наявною реєстрацією місця проживання відповідачки виникають проблеми, чим порушуються її права як власника нерухомого майна. Просила усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим будинком №65 по вул. Привокзальна в м. Бердянськ Запорізької області. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідачка, сповіщена про час, дату та місце розгляду справи на офіційному веб-сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, до суду не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. Тому\~суд у відповідності до ст.ст. 280,\~281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Від представника третьої особи до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони знають, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку № 65 по вул. Привокзальна (до перейменування Енгельса), в цьому будинку взагалі ніхто не проживає після смерті матері позивачки з 1998 року. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку №65, що знаходиться в м. Бердянську по вул. Привокзальна (до перейменування Енгельса), що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданого 09.12.2002 року виконавчим комітетом Бердянської міської ради, реєстровий номер №486 (а.с.6,7). Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради №12004 від 14.09.2018 року, за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Привокзальна, буд. 65, зареєстрована [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 \~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] не була та не є членом сім'ї власника позивача по справі, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач з новим власником не вирішував питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому на праві власності майном, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved