Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення. Позов мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру позивач є співвласником квартири за адреcою [ADDRESS]. Відповідач, яка постійно проживає в квартирі, чинить перешкоди у користуванні майном та не допускає до квартири, позивач немає можливості забрати свої речі. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позов підтримали повністю та пояснили, що в 1997році позивач приватизувала квартиру на чотирьох осіб, а саме: [PERSON], її син [PERSON], мама сторін [PERSON] та відповідач [PERSON] Рішенням Свалявського районного суду від 15.01.2014р. визначено ідеальні частки кожного із співвласників - по 1/4 кожний. [PERSON] (мати сторін) померла та залишила заповіт на користь відповідача - тобто відповідач має 2/4(1/2) частки квартири. Разом з тим, відповідач не допускає позивача до спільної квартири. Позивач не має можливості проживати за адресою, де проживав її чоловік, а тому просить позов задоволити повністю. Відповідач та її представник позов не визнали та пояснили, що позивач приватизувала квартиру, при цьому підробила документи, а саме підписи відповідача [PERSON] В даний час відповідач звернулася до правоохоронних органів із заявою про порушення кримінальної справи. Вважає, що [PERSON] незаконно вимагає частину квартири та вселення. Представник відповідача пояснив, що позивач просить вселити до квариру, при цьому не визначено порядок користування спільним майном, а саме не проведено реальний поділ квартири, просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються нормами ст.ст.319-391 ЦПК України. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 28.07.1997р. [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS].(а.с.7). Рішенням Свалявського районного суду від 15.01.2014р. визначено частки кожного із співвласників по 1/4 квартири (а.с.8,9). Відповідач [PERSON] теж є співвласником даної квартири в розмірі 1/2 частки (її частка та частка по спадкування за померлою мамою). Відповідач заперечила факт правомірного набуття права власності на квартиру позивачем, проте дана обставина досліджена судом відповідно до рішення Свалявського районого суду від 21.10.2016р., яке ухвалою апеляційного суду Закарпатської області залишено в силі. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню. Таким чином, право власності позивача підтверджено та ніким не скасоване. Разом з тим, слушним є зауваження представника відповідача про те, що позивачем не визначено порядок користування спільним майном, відповідач не надав суду докази щодо можливого реального поділу квартири в зв'язку з повним невизнанням позову, проте позивачу належить право вибору способу захисту свого порушеного парава, а тому слід позов задоволити щодо зобов'язання відповідача не чинити перешкод у користуванні майном та вселення в спірну квартиру. Відносно передачі ключів суд не може вирішувати як спосіб захисту права. Питання, щодо визначення порядку користування спільним майном, примусового обміну чи стягнення компенсації сторони можуть вирішувати в іншому позовному провадженні. Також на користь позивача слід стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved