Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в сумі 1000 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка 15 вересня 2012 року уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сімейні цінності. Між ними часто виникали конфлікти та непорозуміння, які руйнували сім`ю, фактично шлюбні відносини припинено. Відповідач виїхав за кордон на невизначений термін проживання, та залишив доньку без своєї матеріальної допомоги та уваги, таким чином обов'язок утримання дочки поклав на позивачку. Також [PERSON] зазначила, що вона в даний час не працює, бо знаходиться у декретній відпустці, і самостійно утримувати доньку [PERSON] не в змозі, так яка сама потребує матеріальної допомоги. У зв'язку з цим вона звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів. У судове засідання 18.09.2014 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] про дату та місце розгляду справи у зв'язку із його відсутністю за місцем реєстрації в [ADDRESS], був повідомлений у відповідності із положеннями ст. 76 ЦПК України через орган місцевого самоврядування - Віньковецьку селищну раду. Разом з тим, відповідач 17.09.2014 року надіслав на електронну адресу Віньковецького районного суду письмову заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, просив справу 18.09.2014 року розглянути за його відсутності, та зазначив своє теперішнє місце проживання - [ADDRESS]. 18 вересня 2014 року справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2012 року. Від спільного подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. На теперішній час позивачка [PERSON] разом із малолітньою дочкою мешкає в смт. Віньківці, дочка знаходиться на її утриманні, а відповідач виїхав на проживання у Росію та постійної достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказані обставини випливають із змісту позовної заяви, та підтверджуються письмовими матеріалами справи, і зокрема свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], свідоцтвом про народження серії [NUMBER], довідкою Віньковецької селищної Ради № 1327 від 02.07.2014 року, згідно якої позивачка [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом із дочкою [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Предметом розглядуваного судом спору є стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у позивача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], суд бере до уваги наступне. Обґрунтовуючи розмір аліментів у 1000 гривень, позивачка у судовому засіданні пояснювала, що відповідач перебуває у Росії, а вона в силу необхідності догляду за дитиною позбавлена можливості працювати. Тому просила стягнути на утримання дочки аліменти у сумі 1000 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд бере до уваги, що відповідач [PERSON] підтвердив свою фінансову спроможність сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн., надавши суду заяву про повне визнання позовних вимог. З врахуванням викладених обставин, враховуючи повне визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved