Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем [PERSON] 07 жовтня 1989 року у виконкомі Берлогівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9, залишити їй прізвище [PERSON], стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з жовтня 1989 року. Від спільного проживання в них народилася одна дитина, яка на даний час досягла повноліття. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, а також те, що вони є різними за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні проблеми, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та різного роду непорозуміння. Це призвело до того, що протягом трьох років вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у підготовче судове засіданні не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити. Відповідач [PERSON]\~у підготовче\~судове засідання\~не з'явився,\~направив суду\~заяву про\~розгляд справи\~без його\~участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти розірвання шлюбу. За таких\~обставин суд\~вважає за\~можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що у підготовче засідання відповідач подав заяву в якій позов визнав повністю, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в порядку ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 464213 від 07 жовтня 1989 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 1989 року (а.с.5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають протягом трьох років, шлюбні відносини не підтримують, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідачка після розірвання шлюбу просить не змінювати їй прізвище на дошлюбне та залишити їй прізвище [PERSON], суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 704 гривні 80 копійок, що підлягають стягненню з відповідача на її користь у звязку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved