overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення над недієздатною особою опіки. Посилалася на те, що її мати [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає за адресою [INFO]. [PERSON] внаслідок стійкого психічного розладу зумовленого судинною деменцією з психомоторним збудженням , не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ним, у звязку з чим потребує постійної сторонньої допомоги та догляду. Також заявник вказувала на те, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22.04.2016 року [PERSON], [INFO] було визнано недієздатною. Згідно рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №371/11 від 16.06.2016 року, вирішено надати суду висновок про доцільність призначення опікуном [PERSON] над хворою матірю [PERSON], [INFO]. Просила встановити над [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою [INFO] опіку та призначити її [PERSON], [INFO] її опікуном. Заявниця у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила справи розглянути у її відсутності, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Чернівецької міської ради у поданій до суду заяві заяву підтримала. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини викладені в ній підтверджуються. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає за адресою [INFO]. [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON] (а.с.15). Як вбачається з копії рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.04.2016 року, [PERSON], [INFO] було визнано недієздатною. (а.с.6). Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я, не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За змістом ст.63 ЦК України, опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Відповідно до витягу рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №371/11 від 16.06.2016 року, вирішено надати суду висновок про доцільність призначення опікуном [PERSON] над хворою матірю [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Аналізуючи зібрані по справі докази та враховуючи те, що по справі відсутні підстави, передбачені ст.64 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що дана заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати в даному випадку, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення над недієздатною особою опіки. Посилалася на те, що її чоловік [PERSON] , [INFO] проживає за адресою [ADDRESS] . Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.02.2020 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. [PERSON] потребує постійної стороннього нагляду та догляду, оскільки є інвалідом 1 групи, підгрупа «А», безтерміново. Згідно рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №558/26 від 24.11.2020 року, вирішено надати суду висновок про доцільність призначення опікуном [PERSON] над хворим чоловіком [PERSON] , [INFO] . Просила встановити над [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] , опіку та призначити її [PERSON] , [INFO] його опікуном. Заявниця у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справи розглянути у її відсутності, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Чернівецької міської ради у поданій до суду заяві заяву підтримала та просила розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини викладені в ній підтверджуються наступними доказами, дослідженими та проаналізованими судом. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . (а.с .4). [PERSON] , [INFO] є дружиною [PERSON] (а.с.4). Як вбачається з копії рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.02.2020 року, [PERSON] , [INFO] було визнано недієздатним. (а.с.5). Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я, не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За змістом ст.63 ЦК України, опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до витягу рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №558/26 від 24.11.2020 року, вирішено надати суду висновок про доцільність призначення опікуном [PERSON] недієздатного чоловіка [PERSON] , [INFO] . (а.с.3). Аналізуючи зібрані по справі докази та враховуючи те, що по справі відсутні підстави, передбачені ст.64 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що дана заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати в даному випадку, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення належності атестату про закінчення сільського професіонально-технічного училища №2 в с.м.т.Суворове Ізмаїльського району Одеської області, виданого 16.07.1975 року №3061 на імя [PERSON], мотивуючи тим, що при зверненні заявника до Пенсійного фонду України в м.Ізмаїл та Ізмаїльському районі для оформлення пенсії за віком, їй було відмовлено в зарахуванні 1 року 1 місяця до трудового стажу, які вона навчалась у сільському професіонально-технічному училищі №2, на тих підставах, що в документах, які встановлюють її особу, вказано прізвище «Руссєва», а в атестаті про закінчення училища вказано прізвище «Русєва». В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги підтримала, просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в м.Ізмаїл та Ізмаїльському районі Одеської області в судове засідання не прибув, до суду подав заяву про розгляд заяви у його відсутність, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Вислухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з \~наступних підстав. У відповідності до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.3 Пленуму ВСУ від 25.05.1998 року №15 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Згідно паспорту громадянина України заявниці серії КЕ 048570, виданому 25.01.1996 року Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області, свідоцтву про народження від 19.05.1958 року серії V-ЖД № 391096, виданому Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, трудової книжки від 25.08.1975 року, трудової книжки від 08.10.1979 року серії БТ-І № 4089189, прізвище заявника вказано «Руссєва». Відповідно до атестату від 16.07.1975 року № 3061, виданому Суворівським СПТУ №2 Ізмаїльського району Одеської області, прізвище заявника вказано «Русєва». Згідно довідки від 17.08.2015 року № 339 наданої державним навчальним закладом «Суворівський професійний аграрний ліцей» вбачається, що [PERSON] дійсно навчалася в Сільському професіонально-технічному училищі №2 (який згодом перейменований в державний навчальний заклад «Суворівський професійний аграрний ліцей»). Аналіз зібраних у справі доказів дають суду підстави вважати встановленим факт належності документів заявнику. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документа його померлій матері. Заяву мотивує тим, що свідоцтво про право власності на житловий будинок від 20 квітня 1990 року, видане його матері - [PERSON], яка померла [INFO] Однак, у вказаному свідоцтві допущена помилка, а саме замість правильного прізвища «[PERSON]» помилково зазначено «[PERSON]». Дана обставина є перешкодою для оформлення спадкових прав спадкоємцями. В судове засідання представник заявника не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Бовшівської сільської ради, в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення даної заяви. Дослідивши представлені докази та, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що в свідоцтві про право власності на житловий будинок від 20 квітня 1990 року, прізвище особи, якій виданий даний документ зазначено як «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]», що доводиться свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 08.05.2010р. Дана обставина є перешкодою для оформлення спадщини спадкоємцями. Так, згідно ст.256 ЦПК України, суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, наданих у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, суд приходить до висновку про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житловий будинок [PERSON]. На підставі вищенаведеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки, мотивуючи її тим, що відповідальною особою за ведення трудових книжок РАЙВНО Іркутської області, в трудовій книжці, заведеній 1 вересня 1977 року, помилкового вказано дату народження 08 квітня 1958 року замість 08 червня 1958 року, крім того, при вселенні запису про заміну прізвища при реєстрації шлюбу з «[PERSON]» на «[PERSON]», на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, відсутнє посилання на відповідний документ на внутрішньому боці обкладинки. Дана обставина є перешкодою для правильного визначення стажу та призначення пенсії. В судове засідання заявник та представник заявника не з'явилися, однак подали суду заяви, в яких просять справу розглядати за їх відсутності. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі, в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника УПФ України в Галицькому районі, не заперечує проти задоволення даної заяви. Дослідивши представлені докази та, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що в трудовій книжці, заведеній 01 вересня 1977 року, відповідальною особою за ведення трудових книжок РАЙВНО Іркутської області помилкового вказано дату народження 08 квітня 1958 року замість 08 червня 1958 року, крім того, при вселенні запису про заміну прізвища при реєстрації шлюбу з «[PERSON]» на «[PERSON]», на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, відсутнє посилання на відповідний документ на внутрішньому боці обкладинки. Дана обставина є перешкодою для правильного визначення стажу та призначення пенсії [PERSON]. Так, згідно ст.256 ЦПК України, суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, наданих у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищенаведеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу. Заявник вказує, що 04.12.2000 року Іванчуківською сільською радою їй був виданий Державний акт серії ІІ-ХР № 004732 на право приватної власності на землю. В акті помилково було вказано її по батькові: «Філонівна» замість «Филонівна», як це вказано в її паспорті. Зацікавлена особа в судове засідання не зявилась, про час розгляду справи повідомлена, заперечень на заяву не подала. В судовому засіданні встановлено, що згідно паспорту заявника її імя, прізвище, по батькові вказано «Репка Лідія Филонівна». Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР № 004732 виданий на імя [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про шлюб заявника, її по батькові на російській мові вказано «Филоновна». Таким чином при видачі Державного акту на право приватної власності на землю була допущена помилка в написанні по батькові заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення належності правоустановлюючих документів. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася та в поданій нею заяві просить провести розгляд справи без її участі. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя 19.05.2011 року заповіла заявниці все своє майно. У зв`язку із оформленням документів на право власності, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Тонюк М.М., однак їй було відмовлено в оформленні спадщини, так як в свідоцтві про право особистої власності прізвище її матері вказано « [PERSON] », замість « [PERSON] », що позбавляє її можливості оформити спадщину, тому просить заяву задовольнити. Зацікавлена особа приватний нотаріус Тонюк М.М. в судове засідання не з`явилася, та подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо задоволення заяви не заперечила. Суд вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити частково із слідуючих підстав : В судовому засіданні встановлено, що матір`ю заявниці [PERSON] була [PERSON] , що підтверджується копією її свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] підтверджується те, що заявниця 06.08.2009 року одружилася з [PERSON] та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 11). В копії заповіту від 19.05.2011 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Вербовецької сільської ради та в свідоцтві про смерть матері заявникці серії [NUMBER] її мати записана як « [PERSON] » (а.с. 7, 8). Однак у свідоцтві про право особистої власності на будинковолодіння прізвище матері [PERSON] записане « [PERSON] » (а.с. 9). Довідкою Вербовецької сільської ради від 26.10.2020 року за № 294/02.2-18 підтверджується те, що [PERSON] , [INFO] , жителька с. Вербовець, Косівського району та [PERSON] , [INFO] , жителька с. Вербовець, Косівського району є однією і тією ж особою (а.с. 17). Судом встановлено, що [PERSON] , яка записана в свідоцтві про право особистої власності на будинковолодіння та [PERSON] , яка зазначена в заповіті від 19.05.2011 року та свідоцтві про смерть, яке пред`явив заявник є однією і тією ж особою, незважаючи на розбіжність у написанні її прізвища в даних документах та [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження . Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі наведеного ст.ст. 15, 24, 28 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що при видачі свідоцтва про народження, відділом ЗАГС м. Житомира у книзі реєстрації актів громадського стану при видачі їй свідоцтва про народження було допущено помилку в даті її народження. Просить встановити фак неправильності запису в акті цивільного стану №624 від 21.03.1970 року. В судове засідання заявник не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не з'явився, надав до суду лист в якому просить розглянути справу без присутності представника. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім»я по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що при видачі свідоцтва про народження, відділом ЗАГС м. Житомира у книзі реєстрації актів цивільного стану при видачі заявниці повторного свідоцтва про народження було допущено помилку в даті її народження, а саме замість року народження «1970» вказано «1976». Дані обставини стверджуються долученими до справи письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] Враховуючи, що факт неправильності запису в акті цивільного стану №624 від 21.03.1970 р. про народження [PERSON] доводяться матеріалами справи, а встановлення такого є необхідним для звернення до держаних органів з метою ідентифікації особи, то суд дійшов до висновку, що заяву слід задовольнити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду із заявою про встановлення опіки над її донькою [PERSON] [INFO], яка 24 березня 2003 року рішенням Ленінського районного суду у м. Донецьку визнана недієздатною. Заявник вказує, що [PERSON] за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки, а вона здатна виконувати обов'язки опікуна, у зв'язку з чим і звернулась до суду з даною заявою. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити заяву, та призначити її опікуном. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Златоустівської сільської ради Волноваського району Донецької області в судове засідання не з'явився, від сільського голови надійшла заява про розгляд справи без присутності представника ради. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Так рішенням Ленінського районного суду у м. Донецьку від 24 березня 2003 року [PERSON], [INFO] визнана недієздатною, оскільки згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи вона внаслідок психічного розладу здоров'я не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати. Опікуна рішенням не призначено (а.с.11) Згідно рішення виконавчого комітету Златоустівської сільської ради №22 від 04.04.2018р., на території якої заявник разом із донькою зареєстровані як внутрішньо переміщені особи (а.с.8), виконком як орган опіки та піклування вважає за доцільне рекомендувати призначити опікуном над недієздатною [PERSON] її матір [PERSON] (а.с.12) У відповідності до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Згідно до ст.62 ЦК України опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна. Згідно з ч.4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних стосунках з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливостей особи виконувати обов'язки опікуна. Ураховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] бажає та за станом здоров'я може бути опікуном недієздатної [PERSON], суд дійшов висновку, що вимоги заявника законні, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та вважає за можливе заяву про призначення опікуна задовольнити. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати по провадженню справи про визнання громадянина недієздатним відносяться за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення опіки над недієздатною [PERSON]. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є рідною сестрою [PERSON], з якою проживає разом в будинку за адресою: м.Житомир, проїзд Академіка Тутковського,5. 19.07.2004 року рішенням Корольовського районного суду м.Житомира її сестру [PERSON] було визнано недієздатною, однак не було призначено опікуна. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не здатна до самостійного обслуговування, є інвалідом І групи з дитинства та перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1. На підставі викладеного просить суд встановити над [PERSON] опіку та призначити її опікуном. Заявниця в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Корольовської районної ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду листа про слухання справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, результати експертизи Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] внаслідок психічного захворювання перебуває на обліку в Житомирській обласній психіатричній лікарні № 1 і в звязку з чим потребує постійного стороннього догляду. Ступінь наявних у [PERSON] змін зі сторони психіки виражена настільки, що вона на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного догляду і нагляду та встановлення над нею опіки. Заявниця [PERSON] має задовільний стан здоров»я та зможе захистити особисті і майнові права та інтереси [PERSON], тому суд вважає за можливе призначити [PERSON] - опікуном [PERSON].

Outcome: approved