Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 26 травня 2011 року рішенням 4 сесії 6 скликання Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області її батькам [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на складання технічної документації по видачі державного акту на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, та для ведення особистого селянського господарства площею 0,5762 га. 15 листопада 2011 року рішенням 6 сесії 6 скликання Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області зазначені земельні ділянки було безоплатно передано у власність [PERSON] та [PERSON] , але останні за життя не отримали на зазначені земельні ділянки правовстановлюючі документи та не здійснили за собою реєстрацію права власності на ці земельні ділянки. [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] травня [INFO] року [PERSON] . Вона (позивач) прийняла спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на ці земельні ділянки. [PERSON] просила суд визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] право на завершення приватизації земельних ділянок площами: 0,2500 га, кадастровий номер 7423881500:01:001:0441, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, і розташована в [ADDRESS] ; 0,3181 га, кадастровий номер 7423881500:01:001:0442, та 0,2581 га, кадастровий номер 7423881500:01:001:0448, які призначені для ведення особистого селянського господарства і розташовані на території с. Калинівка Носівського району Чернігівської області, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки на своє ім`я. У судове засідання позивач та її представник адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає не заперечує проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що рішенням 6 сесії 6 скликання Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 15 листопада 2011 року було передано [PERSON] та [PERSON] у власність земельні ділянки площами 0,2500 га, кадастровий номер 7423881500:01:001:0441, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, і розташована в [ADDRESS] ; 0,3181 га, кадастровий номер 7423881500:01:001:0442, та 0,2581 га, кадастровий номер 7423881500:01:001:0448, які призначені для ведення особистого селянського господарства і розташовані на території с. Калинівка Носівського району Чернігівської області, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, та матеріалами справи (а.с. 16-37). Таким чином, за життя [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог чинного законодавства України розпочали процес приватизації вказаних земельних ділянок, але не отримали правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та не зареєстрували за собою право власності на них. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). З копії спадкової справи № 386/2013 до майна померлого [PERSON] (а.с. 49-54) вбачається, що спадщину прийняла його дочка [PERSON] , на ім`я якої 17 червня 2014 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на інше спадкове майно. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , спадщину після її смерті прийняла дочка [PERSON] , на ім`я якої 20 грудня 2018 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на інше спадкове майно, що підтверджується копією спадкової справи № 315/2018 до майна померлої [PERSON] (а.с. 58-62). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз`яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлим [PERSON] та [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок їх смерті. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved