Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Великобубнівської сільської ради Роменського району, [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON], про визнання права власності і просить: визнати за спадкоємицею [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки: - площею 0,1958 га (кадастровий номер 5924183200:03:003:0080) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 148724 від 19 травня 2003 року; - площею 0,3269 га (кадастровий номер 2924183200:03:002:0243) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 191474 від 19 травня 2003 року; - площею 2,3874 га (кадастровий номер 2924183200:03:004:0120) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 172724 від 19 травня 2003 року. В обгрунтування позову вказано, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження її батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] 12 липня 1995 року в селі Посад Роменського району Сумської області помер її дід (батько її батька та чоловік [PERSON]) - [PERSON] 29 квітня 2008 року в місті Новомосковськ Дніпропетровської області померла її баба та мати її батька - [PERSON] 03 лютого 2015 року в місті Чернігові померла її мати - [PERSON] До дня смерті, 29.04.2008 року, її рідна баба [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [INFO], Великобубнівська сільська рада, село Посад, вулиця Радянська (нині вулиця Талалаївська), будинок № 60. За життя її рідна баба - [PERSON] склала заповіт від 17.07.1995 року за реєстровим № 30, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області [PERSON], відповідно до якого на випадок своєї смерті все своє майно, яке буде їй належати і де б воно не знаходилось і на що вона за законом матиме право, заповіла своїм синам [PERSON] і [PERSON], в рівних долях кожному. Вищевказаний заповіт [PERSON] згідно виданого Сумською філією Інформаційного центру Міністерства юстиції України [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі №1697573 від 14.10.2005 року, зареєстровано в Спадковому реєстрі за №37526982. Спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] з відповідними завами про прийняття спадщини до органів нотаріату не зверталися, але подали заяви про відмову від прийняття спадщини від спадкодавця [PERSON] Так, спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовився від спадщини, яка відкрилася після смерті 29.04.2008 року спадкодавиці - його матері [PERSON] на користь іншого спадкоємця, свого брата [PERSON], що підтверджується нотаріально посвідченими заявами від 13 листопада 2009 року та від 13 травня 2016 року. В своїх вищевказаних заявах [PERSON], зокрема, вказав, що як спадкоємець за заповітом, повідомляє, що спадщину після смерті його матері [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк не прийняв, до суду для відновлення строку на прийняття спадщини звертатися не буде і відмовляється від отримання свідоцтва про право на спадщину. Інший спадкоємець після смерті [PERSON] - її син та батько позивача [PERSON], також відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується відповідною заявою від 06.05.2016 року, посвідченою секретарем Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за № 61. Позивач зазначає, що оскільки спадкоємці за заповітом спадкодавиці [PERSON] - її рідні батько [PERSON] та дядько [PERSON], відмовилися в установленому нормами ЦК України порядку від прийняття спадщини, а тому вона, як онука спадкодавці, має право згідно з нормами статей 1223, 1261-1265 ЦК України, прийняти спадщину. Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] залишалася спадщина, яка складається, зокрема: із трьох земельних, ділянок площею 2,387 га, 0,327 га та 0,196 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, що належали [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії CM № 172724, серії СМ№ 191474 та серії СМ№ 148724, виданих на підставі розпорядження Роменської районної державної адміністрації від 23 січня 2003 року №28. Але за життя спадкодавець [PERSON], як цього вимагають норми ч.1 ст. 182 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», не зареєструвала в Державному земельному кадастрі належні їй на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії CM № 172724, серії CM № 191474 та серії CM № 148724, так як були відсутні кадастрові номери на кожну із вищевказаних земельних ділянок. На даний час право власності [PERSON] на вищевказані земельні ділянки зареєстровано у Державному земельному кадастрі 15.06.2016 року на підставі вищевказаних державних актів, що підтверджується відповідними витягами з Державного земельного кадастру від 15.06.2016 року: №НВ-5903273332016 від 15.06.2016 року, №НВ-5903273542016 та № НВ5903273452016, виданими управлінням Держгеокадастру у Роменському районі Сумської області. 20 травня 2016 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право власності, що залишилась після смерті її бабусі [PERSON], але їй було відмовлено у звязку з відсутністю документів, які б належним чином підтверджували факт родинних відносин між нею та її бабкою [PERSON], оскільки у свідоцтві про народження її батька, [PERSON] дані про матір зазначено як: «Чирва Феодосія Константинівна». Позивач зазначає, що рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 30.08.2016 року встановлено факт родинних відносин між позивачем, [PERSON] та її бабусею [PERSON], померлою 29.04.2008 року, яка, як встановлено судом, була матірю її батька [PERSON] Позивач зазначає, що враховуючи вищевикладені обставини та норми ст.ст. 1223, 1258, 1266 Цивільного кодексу України, вона є єдиною спадкоємицею за законом всього майна, належного її рідній бабі - спадкодавцю [PERSON], померлій 29 квітня 2008 року, та має право успадкувати земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, які належали [PERSON] на праві власності на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку від 19.05.2003 року: серії CM № 172724, серії CM № 191474 та серії CM № 148724. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і прохала їх задоволити. Суду пояснила, що покійна бабуся була зареєстрована в [INFO], а потім дядько забрав її в Новомосковськ, чи виписував він її їй невідомо. У судовому засіданні представник позивач [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав і прохав їх задоволити. Суду пояснив, що поданий позов про визнання права власності в порядку спадкування, з урахуванням наданих суду доказів є обґрунтованим і законним. Вся справа в тому, що первинно спадкоємці за заповітом [PERSON], [PERSON] скористалися своїм конституційним правом і цивільним правом, яке визначено ст. 1272 ЦК України, відмовилися від прийняття спадщини, підтвердженням цього є відповідні нотаріально посвідчені заяви. Іншим законним шляхом змусити їх прийняти спадщину, законом не передбачено. Це можливо тільки в разі якщо є якість позовні вимоги до них, наприклад застава, банківське майно, але таких винятків немає. Те, що існували обставини, які перешкоджали позивачу [PERSON] оформити спадщину, вбачається із документів і розяснення нотаріуса, зокрема, не просліджувалися родинні відносини зі спадкодавцем, позивач зверталася до суду із відповідною заявою. Лише після цього в неї виникла можливість успадкувати за законом нерухоме майно. Це були обєктивні перешкоди, які унеможливлювали прийняття позивачем спадщини. Випадки про які йде мова у додатковому поясненні приватного нотаріуса [PERSON] стосовно ДЗК йому не відомі. Також посилається на норми ЦК України в частині того, що належним власником є власник який провів реєстрацію нерухомих прав. До даного часу фактично тільки [PERSON] виготовила технічну документацію і отримала кадастрові номери. Після цього земельні ділянки можна належним чином успадковувати. Заяву про прийняття спадщини позивачем було подано до нотаріуса туди, де був складений заповіт, який внесений до спадкового реєстру. Відповідач - Великобубнівська сільська рада Роменського району явку представника в судове засідання не забезпечила, розгляд справи прохає проводити без участі представників сільської ради, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 78, 121). Відповідач [PERSON] до суду не зявився, надіслав заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, надав заяву про визнання позовних вимог (а.с. 123). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні прохав позовні вимоги задоволити. Третя особа приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] в листі до суду від 03 жовтня 2016 року № 1706 /01-16 розгляд справи прохала проводити у її відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Одночасно повідомила, що 20 травня 2016 року, до неї звернулася гр. [PERSON] з проханням видати на її імя свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області після смерті 29 квітня 2008 року [PERSON]К, яка на момент своєї смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. Було встановлено, що [PERSON], спадщину в порядку та в строки визначені Цивільним кодексом України, зокрема статтями 1268, 1269, 1270, не прийняла, документи які б підтверджували докази прийняття нею спадщини після смерті 29 квітня 2008 року [PERSON] надані не були. 20 травня 2016 року за № 734/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 29 квітня 2008 року [PERSON] за відсутністю доказу прийняття нею спадщини та за відсутністю документів, які би належним чином підтверджували факт родинних відносин між [PERSON] та її рідною бабкою [PERSON] Факт родинних відносин між останніми встановлено рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 30.08.2016 по справі № 747/829/16-ц. Більше заявниця до неї не зверталася, спадкова справа після смерті 29 квітня 2008 року [PERSON] нею не заводилася. Зазначає, що зі змісту позовної заяви та копій документів доданих до позовної заяви, прийняття спадщини [PERSON] після смерті 29 квітня 2008 року [PERSON]К не просліджується, строки для прийняття спадщини (стаття 1270 ЦК) вже сплили, а тому враховуючи вимогу ст. 1296 ЦК щодо права на отримання свідоцтва про право на спадщин спадкоємцем який прийняв спадщину - задоволення цієї позовної заяви про визнання в порядку спадкування за законом права власності на земельні ділянки є неможливим, на її думку. Щодо державної реєстрації права власності на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та обтяжень - зазначає, що Закон «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачає обовязкової реєстрації в ДРРП прав, що виникли і були зареєстровані в порядку діючому до виникнення таких прав (державні акти, копії яких були додані до позовної заяви видані та зареєстровані в Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі; кадастрові номери земельних ділянок та їх розміри також зазначені в актах) (а.с. 44). Судом встановлено, що [PERSON] народилася 23.10.1981 року, і її батьками у свідоцтві про народження вказані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 9). З довідки Талалаївської сільської Ради Талалаївського району Чернігівської області № 961 від 20.05.2016 року вбачається, що [PERSON] проживає в [INFO]. [PERSON] до дня її смерті 03.02.2015 року проживала та була зареєстрована [INFO]. Разом з нею були зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 10). З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився 07.06.1952 року його батьками є: батько - [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 12). З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер 12.07.1995 року (а.с. 13). З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 29 квітня 2008 року у віці 84 років, місце смерті м. Новомосковськ Дніпропетровської області (а.с. 14). З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 03 лютого 2015 року в м. Чернігів (а.с. 15). З копії заповіту, посвідченого 17 липня 1995 року секретарем виконавчого комітету Великобубнівської сільської ради народних депутатів Роменського району Сумської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 30, вбачається, що 17 липня 1995 року [PERSON] уклала заповіт згідно якогона випадок своєї смерті все своє майно, яке буде їй належати і де б воно не знаходилось і на що вона за законом матиме право, заповіла своїм синам [PERSON] і [PERSON], в рівних долях кожному (а.с. 16). Відомості про вказаний заповіт внесено до Спадкового реєстру (а.с. 17). З довідки Великобубнівської сільської Ради Роменського району Сумської області № 501/07-35 від 05.05.2016 року вбачається, що [PERSON] котра померла 29.04.2008 року, відповідно до запису погосподарської книги № 9 ст. 80 до 2007 року постійно проживала та була зареєстрована у [INFO]. По даних виконкому Великобубнівської сільської ради інших неповнолітніх та непрацездатних спадкоємців немає. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Великобубнівської сільської ради посвідчувався 17 липня 1995 року за реєстровим номером 30, його не змінено і не відмінено. На момент смерті разом із померлою 29.04.2008 року [PERSON] в с. Посад ніхто не був зареєстрований (а.с. 18). З довідки Великобубнівської сільської ради № 02-35/618 від 01.06.2016 року вбачається, що по даних виконкому Великобубнівської сільської ради [PERSON], [INFO] та її чоловік [PERSON], [INFO], були зареєстровані та проживали в [INFO] (стара назва Радянська), буд. 60. Підстава: запис погосподарської книги за 1991-1995 років № 24 особовий рахунок 866 (а.с. 18 зв.). З копії заяви [PERSON] від 13.11.2009 року, посвідченої [PERSON], нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори, вбачається, що [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом, після смерті 29.04.2008 року матері [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: с. Посад Роменського району Сумської області, повідомив, що спадщину після смерті матері в установлений законом термін не прийняв, на спадщину не претендує, в суд для продовження строку прийняття спадщини звертатися не буде, претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на імя сина померлої [PERSON], не має (а.с. 20 зв.). З копії заяви [PERSON] від 13.05.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом, після смерті 29.04.2008 року матері [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: с. Посад Роменського району Сумської області, повідомив, що спадщину після смерті матері у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини він не прийняв, в суд для відновлення свого права на спадкування звертатися не має наміру. Про оформлення права власності в порядку спадкування на все спадкове майно, що належало спадкодавцю [PERSON], на імя другого із спадкоємців, передбаченого заповітом, [PERSON], який прийняв спадщину, не заперечує (а.с. 20). З копії заяви від 06.05.2016 року, посвідченої [PERSON], секретарем Великобубнівської сільської ради Роменського району, вбачається, що [PERSON] повідомив, що йому відомо про зміст заповіту, посвідченого секретарем Великобубнівської сільської ради [PERSON], на його користь та на користь його брата [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, спадщини він не прийняв, до суду по даному питанню звертатися не буде і відмовляється від отримання свідоцтва про право на спадщину (а.с. 21). Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 30.08.2016 року було встановлено юридичний факт, що [PERSON], [INFO], яка мешкала в с. Посад Роменського району Сумської області та померла 29 квітня 2008 року є матірю [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] (а.с. 22). З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 172724 від 19.05.2003 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,387 га, розташованої на території Великобубнівської сільської Ради Роменського району Сумської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди земельної ділянки за № 221. Кадастровий номер земельної ділянки 5924 183200030040120 (а.с. 23). З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 148724 від 19.05.2003 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,196 га, розташованої на території Великобубнівської сільської Ради Роменського району Сумської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди земельної ділянки за № 2434. Кадастровий номер земельної ділянки 5924 183200030030080 (а.с. 24). З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 191474 від 19.05.2003 року вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,327 га, розташованої на території Великобубнівської сільської Ради Роменського району Сумської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди земельної ділянки за № 1159. Кадастровий номер земельної ділянки 5924 183200030020243 (а.с. 25). З Витягів з Державного земельного кадастру від 15.06.2016 року: №НВ-5903273332016, №НВ-5903273542016 та № НВ-5903273452016, виданих управлінням Держгеокадастру у Роменському районі Сумської області вбачається, що право власності [PERSON] на вищевказані земельні ділянки зареєстровано у Державному земельному кадастрі 15.06.2016 року на підставі вищевказаних державних актів (а.с. 29-43). З постанови приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.05.2016 року № 734/02-31 вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 29.04.2008 року [PERSON] за відсутністю доказу прийняття нею спадщини та за відсутністю документів, які би належним чином підтверджували факт родинних відносин між [PERSON] та її рідною бабкою [PERSON] (а.с. 44). З [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45787140 від 15.11.2016 року, наданого Сумською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи», вбачається, що у Спадковому реєстрі за № 37526982, номер в реєстрі нотаріальних дій 30 зареєстровано заповіт посвідчений 17.07.1995 року, місце посвідчення Великобубнівська сільська Рада Роменського району Сумської області, заповідач [PERSON] (а.с. 94). З довідки Великобубнівської сільської Ради Роменського району Сумської області №1503/0235 від 25.11.2016 року вбачається, що [PERSON] котра померла 29.04.2008 року, постійно проживала та була зареєстрована у [INFO]. По даних виконкому Великобубнівської сільської ради інших неповнолітніх та непрацездатних спадкоємців немає. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Великобубнівської сільської ради посвідчувався 17 липня 1995 року за реєстровим номером 30, його не змінено і не відмінено. На момент смерті разом із померлою 29.04.2008 року [PERSON] в с. Посад ніхто не був зареєстрований (а.с. 95). Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про спадкування. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.2 ст.1221 ЦК України якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч.1 ст. 1268 УК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.2 ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.2 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Як встановлено судом, [PERSON] не проживала разом зі своєю бабусею [PERSON], яка померла 29.04.2008 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області та не була зареєстрована разом з покійною на час смерті останньої в с. Посад Роменського району Сумської області (а.с. а.с. 18, 18 зв., 95), тобто вона не прийняла спадщину спосіб передбачений ч.3 ст. 1268 ЦК України. Також [PERSON] у строк визначений ст. 1270 ЦК України не зверталася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті 29.04.2008 року [PERSON] Зокрема, до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу [PERSON], позивач [PERSON] звернулася лише 20 травня 2016 року (а.с. 44), тобто через 8 років після смерті 29.04.2008 року бабусі [PERSON] Суд критично відноситься до посилання позивача на норми ст. 1266 ЦК України «Спадкування за правом представлення» згідно якої внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, оскільки батько позивача [PERSON] - [PERSON] є відповідачем у справі. Таким чином, в силу вимог ст. 1272 ЦК України позивач [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті 29.04.2008 року бабусі [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Виходячи з чого, суд критично відноситься до тверджень позивача з приводу того, що [PERSON] не зареєструвала в Державному земельному кадастрі право власності на належній їй земельні ділянки, оскільки, за умови прийняття спадщини це, не є перешкодою для оформлення спадкових прав у позасудовому порядку, так як норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачають обовязкової реєстрації в ДРРП прав, що виникли і були зареєстровані в порядку діючому до виникнення таких прав. А у даному випадку кожен з Державних актів на право власності на земельну ділянку серії CM № 172724, серії СМ№ 191474 та серії СМ№ 148724 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, кадастрові номери земельних ділянок та їх розміри також зазначені в Державних актах (а.с. 23 -25). 30 листопада 2016 року [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву до Великобубнівської сільської ради Роменського району, треті особи: [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON], про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в якій прохала визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її баби [PERSON], померлої 29 квітня 2008 року, строком на три місяці від дня вступу рішення суду в законну силу (а.с. 89-92). Згідно ч.2 ст. 31 ЦПК України до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. У судовому засіданні 05.12.2016 року уточнену позовну заяву [PERSON] було повернуто позивачу з тих підстав, що в уточненій позовній заяві змінено як підстави, так і предмет позову, хоча ЦПК України допускає лише зміну підстав або предмету позову. Крім цього, уточнена позовна заява була подана після розгляду справи по суті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Аналогічне розяснення наведено і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». За змістом ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України… Суд не бере до уваги визнання відповідачами позову, оскільки у даному випадку визнання відповідачами позову суперечить вимогам закону.

Outcome: dismissed