Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про зміну розмірів аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на своє утримання. Позивач вказує, що судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.09.2018 р. вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, починаючи з 28.02.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що оскільки зросли витрати на утримання неповнолітньої дитини, то просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача 2\~000,00грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягувати з відповідача на своє утримання 2\~000,00грн., оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, потребує постійно коштів на дороговартісне лікування. Ухвалою суду від 06.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Позивач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення судового оголошення на веб-сайті судової влади, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав, про причини неявки суд не повідомив, клопотань чи відзивів не надав. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/13338/18 від 04.09.2018р. з відповідача [PERSON] на користь стягувача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ,\~ в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач стверджує, що дитина проживає із нею та повністю знаходиться на її утриманні. З часу винесення судового наказу витрати на утримання дитини зросли, присуджені аліменти є недостатніми для забезпечення дитини необхідним. Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються главою 15\~розділу\~ІІІ Сімейного Кодексу України. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач на користь позивача, суд виходить з таких мотивів та положень закону. Так, згідно з положеннями ч. 1\~ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, на даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Так, відповідач є працездатною особою, не надав належних та допустимих доказів щодо неможливості працевлаштуватися чи заборону працювати у зв`язку із захворюванням, на його утримані немає інших неповнолітніх чи малолітній дітей. З огляду на те, що дитина проживає з матір`ю, враховуючи потреби неповнолітньої дитини для всебічного її розвитку, пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів у справі №161/13338/18, визначених судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.09.2018р., з 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку на аліменти у твердій грошовій сумі 2\~000,00 грн. щомісячно, оскільки такий розмір відповідатиме інтересам дитини та буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. При вирішенні позовних вимог щодо стягнення на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд керується таким. Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. З огляду на викладене, враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, враховуючи інші обставини, що мають істотне значення,\~\~суд вважає позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення - у розмірі 2\~000,00грн. щомісячно з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною 3-х річного віку.

Outcome: approved