Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспних дворів, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживала [PERSON], яка померла [INFO]. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] У судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу в загальному порядку у відсутності сторін за наявними у справі доказами, оскільки позбавлений можливості з'ясувати думку позивача чи його представника щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала [PERSON], що підтверджується копіями довідок виконкому Мринської сільської ради № 99 та № 101 від 1 березня 2017 року (а.с. 9; 10). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] належав в цілому житловий будинок [ADDRESS], як єдиному члену колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя не зареєструвала у встановленому порядку право власності на належний їй житловий будинок. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2010 року [PERSON] склала заповіт, яким належні їй житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS], а також вклади в Ощадбанку заповіла [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 7). Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 21 червня 2017 року (а.с. 29-30). З копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] (а.с. 24-27) вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після її смерті, 19 квітня 2017 року отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належний їй житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок, який належав [PERSON], в зв'язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 599/02-31 від 19 квітня 2017 року (а.с. 12). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 13-15). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved