Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], уточнивши який, просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача на її користь на утримання сина у розмірі 400 гривень до 1500 гривень та стягнути пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 1336 гривень за період з квітня 2016 грудня по грудень 2016 року та за період з січня 2017 року по лютий 2017 року. Свій позов обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 17 травня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь позивачки на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27.04. 2025 року. Позивачка вказує, що у 2016 році відповідач припинив сплату аліментів на утримання дитини, і тому за період з квітня 2016 року по лютий 2017 року утворилася заборгованість на суму 4400 гривень, яка в ході розгляду даної справи погашена відповідачем. У зв'язку з невиплатою відповідачем аліментів розмір неустойки пені за прострочення сплати аліментів складає за вказаний період 1336,00 гривень. Позовні вимоги про збільшення розміру аліментів [PERSON] обґрунтовує тим, що 400 гривень на місяць є сумою яка недостатня для матеріального утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просила врахувати що на утримання дитини потрібно не менше 3000 гривень на місяць, тому що витрачаються грошові кошти на курси англійської мови, відвідування таборів, продукти харчування, одяг, взуття, засоби гігієни. Окрім цього є витрати пов'язані з оздоровленням дитини. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти часткового задоволення позову, однак не зміг визначити розмір аліментів, які згоден платити на утримання дитини. Відповідач просив врахувати, що офіційно працевлаштований, має дохід у розмірі 5000 гривень. На його утриманні знаходиться дружина, що у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, малолітня дитина від другого шлюбу та усиновлена ним дитина у іншому шлюбі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 07 травня 2007 року Виконкомом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області. Сторони разом не проживають, дитина проживає з матір'ю, що не оспорюється сторонами. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 17 травня 2010 року за результатами розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, суд стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 400 гривень на утримання дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 27 січня 2007 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах [PERSON], затвердженого начальником Кілійського районного ВДВС від 17.03.2017 року, [PERSON] мав заборгованість по аліментах стягнутих на утримання сина [PERSON] за період з квітня 2006 року по лютий 2017 року. Відповідно до ч.1 статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішення суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Статтею 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів шляхом стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Неустойка у формі пені стягується за прострочення грошового зобов'язання. У даному випадку за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пеня - це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності) якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. З документів виконавчого провадження, що надані до суду в якості доказів, вбачається що відповідач не виплачував аліментів у повному обсязі, тому, суд вважає доведеним факт порушення [PERSON] зобов'язання щодо сплати аліментів на утримання свого неповнолітнього сина, а тому з нього повинна бути стягнута неустойка (пеня) за порушення цього зобов'язання за весь час прострочення. Таким чином, якщо виходити з аналогії права та застосовувати цивільне законодавство про відповідальність з прострочення грошових зобов'язань до сімейного законодавства, то визначений розмір пені 1% за кожний день прострочення аліментів кожний місяць буде становити 30% суми несплачених аліментів (30 днів х 1%). З вищевикладеного розрахунок пені здійснено наступним чином: за квітень 2016 року підлягали сплаті аліменти в сумі 400,00 грн., заборгованість становила 400,00 грн., прострочення 30 день, пеня рівна 120,00 грн. (400,00 грн.: 100% х 1% х ЗО дн. = 120,00 грн.); травень 2016 року підлягали сплаті аліменти в сумі 400,00 грн., заборгованість становила 400,00 грн., прострочення 31 день, пеня рівна 124,00 грн. (400,00 грн.: 100% х 1% х 31 дн. = 124,00 грн.); червень 2016 року підлягали сплаті аліменти в сумі 400,00 грн., заборгованість становила 400,00 грн., прострочення 30 день, пеня рівна 120,00 грн. (400,00 грн.: 100% х 1% х 30 дн. = 120,00 грн.); липень 2016 року підлягали сплаті аліменти в сумі 400,00 грн., заборгованість становила 400,00 грн., прострочення 31 день, пеня рівна 124,00 грн. (400,00 грн.: 100% х 1% х 31 дн. = 124,00 грн.); серпень 2016 року підлягали сплаті аліменти в сумі 400,00 грн., заборгованість становила 400,00 грн., прострочення 31 день, пеня рівна 124,00 грн. (400,00 грн.: 100% х 1% х 31 дн. = 124,00 грн.); вересень 2016 року підлягали сплаті аліменти в сумі 400,00 грн., заборгованість становила 400,00 -рн., прострочення ЗО день, пеня рівна 120,00 грн. (400,00 грн.: 100% х 1% х ЗО дн. = 120,00 грн.); жовтень 2016 року підлягали сплаті аліменти в сумі 400,00 грн., заборгованість становила 400,00 грн., прострочення 31 день, пеня рівна 124,00 грн. (400,00 грн.: 100% х 1% х 31 дн. = 124,00 грн.); листопад 2016 року підлягали сплаті аліменти в сумі 400,00 грн., заборгованість становила 400,00 -рн., прострочення 30 день, пеня рівна 120,00 грн. (400,00 грн.: 100% х 1% х 30 дн. = 120,00 грн.); грудень 2016 року підлягали сплаті аліменти в сумі 400,00 грн., заборгованість становила 400,00 грн., прострочення 31 день, пеня рівна 124,00 грн. (400,00 грн.: 100% х 1% х 31 дн. = 124,00 грн.); січень 2017 року підлягали сплаті аліменти в сумі 400,00 грн., заборгованість становила 400,00 грн., прострочення 31 день, пеня рівна 124,00 грн. (400,00 грн.: 100% х 1% х 31 дн. = 124,00 грн.); лютий 2017 року підлягали сплаті аліменти в сумі 400,00 грн., заборгованість становила 400,00 -рн., прострочення 28 день, пеня рівна 112,00 грн. (400,00 грн.: 100% х 1% х 28 дн. = 112,00 грн.). З цих підстав суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивачки пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення за період з квітня 2016 року по лютий 2017 року включно у загальному розмірі - 1336,00 гривень. Суд не погоджується з правою позицією відповідача в тієї частині, що передбачений ст. 258 ЦК України спеціальний строк позовної давності в один рік для вимог про стягнення пені сплив, тому що пеня нарахована за період з квітня 2016 року по лютий 2017 року (11 місяців), позов пред'явлено 11.07.2017 року. Суд також не вбачає підстав для застосування правил ст. 196 СК України, згідно з якими розмір неустойки може бути зменшено з урахуванням сімейного та матеріального стану латника податку, оскільки відповідач працює приватним підприємцем, а аліменти які підлягали до сплати у період за який нарахована пеня, дорівнювалися сумі у 400 гривень, що на той час було меншим ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стосовно позовних вимог щодо збільшення розміру стягнутих аліментів, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом. В контексті ст. 192 СК України покращення матеріального стану платника аліментів, про що стало відомо одержувачу аліментів, надає право останньому звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів, але за умови що його власний стан погіршився. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування: а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення. Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] видану [PERSON] державною податковою інспекцією у Малиновському районі міста Одеси, показники обсягу доходу за звітний (податковий) період за 1 півріччя 2017 року дорівнює - 0,00 гривень. Відповідачем до суду подана податкова декларація платника єдиного податку, якою підтверджується, що [PERSON] є приватним підприємцем та займається видом підприємницької діяльності - «виробництво інших дерев'яних будівельних конструкцій і столярних виробів». Суд критично оцінює документи подані відповідачем згідно, з якими він, здійснюючи підприємницьку діяльність, не має доходів, тому що ці обставини спростовуються його особистими поясненнями в залі суду, де він на питання суду відповідав, що його доход дорівнює сумі 5000 гривень на місяць. Відповідачем також подані до суду документи підтверджуючи, що на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей та дружина, що доглядає за дитиною. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та мате ратне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2017 рік для дітей віком з 6 до 18 років. Згідно з даним Законом для дітей відповідного віку прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2017 року -1689 гривень; з 01.05.2017 року - 1777 гривень; з 01 грудня - 1860 гривень. Таким чином, враховуючи, що у 2017 році середній дохід відповідача складає 5000 гривень 00 копійок, 1/4 частина від якої становить суму - 1250 гривень, тому розмір аліментів має бути збільшено до 1250 гривень на місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial