Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування свого позову зазначила, що 24 березня 2010 року померла її рідна мати [PERSON], яка на день смерті проживала за адресою: [INFO] (Леніна), буд.88. Вищевказаний житловий будинок з усіма господарчими будівлями та спорудами раніше належав її батьку [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.11.1974 року нотаріально посвідченого Верхньотокмацькою сільською радою Чернігівського району Запорізької області та зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій під № 39, який увійшов до спадкового майна опісля смерті її батька. Дану спадщину фактично прийняла його дружина (її рідна мати) [PERSON] Вказала, що вона є єдиним належним спадкоємцем опісля матері [PERSON] Рідний брат [PERSON] помер 26.06.1997р., він був неодружений і дітей у нього не було. В передбачений законом термін позивачка звернулася до Чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згодом, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, знову звернулася до нотаріуса, але їй було відмовлено та видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 62/02-31 від 19.04.2018 року, оскільки будинок не було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з усіма господарчими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с. Салтичія, вул. Центральна (Леніна), буд.88. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, в матеріалах справи знаходиться клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги у повному обсязі підтримують, просять їх задовольнити (а.с. 86). Від Чернігівської селищної ради надійшло клопотання про розгляд цивільної справи за відсутності представника за підписом селищного голови [PERSON], в якому він просить розглянути справу без їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.41). Згідно ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так як\~у справі\~достатньо матеріалів\~про права\~та взаємовідносини\~сторін,\~суд вважає\~за можливе\~розглянути справу\~за відсутності\~осіб,\~що беруть\~участь у\~справі та\~прийняти рішення\~на підставі\~доказів,\~що знаходяться\~у ній. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою\~ст. 1223 Цивільного кодексу України\~встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Судом встановлено,\~що [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) народилась 17.11.1967 року, а її матірю записано [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія VІІ-УР\~№ 0804072\~від 09.12.1967\~року, яка в подальшому після одруження змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-КГ № 472299 від 27.08.1988 року (а.с. 26). Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ЖС № 048539 від 05.05.1995р. помер батько позивачки, [PERSON] (а.с.8). Разом з померлим на день смерті були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.11.1974 року нотаріально посвідченого Верхньотокмацькою сільською радою Чернігівського району Запорізької області та зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій під № 39, вказаний будинок належав [PERSON] (а.с.14). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія І-ЖС № 061570 від 01.07.1997р. помер брат позивачки, [PERSON] (а.с.12). Згідно довідки виконавчого комітету Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області Обіточненського старостинського округу від 26.04.2018 року № 328 вбачається, що [PERSON] на день смерті в офіційному шлюбі не перебував, дітей немає (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-ЖС № 169014 мати позивачки, [PERSON] померла 24.03.2010 року (а.с.7). У відповідності до довідки виконавчого комітету Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області Обіточненського старостинського округу від 27.03.2018 № 262 встановлено, що згідно погосподарської книги № 05 виконавчого комітету Обіточненської сільської ради народних депутатів за 1980,1981,1982 роки присвоєна вулиця Леніна, буд 88 домогосподарству [PERSON], особовий рахунок № 377 (а.с. 24). Відповідно до Розпорядження сільського голови № 47 від 03.12.2015 року «Про перейменування вулиць Обіточненської сільської ради Чернігівського району Запорізької області» та рішення другої сесії сьомого скликання Обіточненської сільської ради Чернігівського району Запорізької області № 03 від 03.12.2015 «Про перейменування вулиць», вирішено вулицю Леніна в селі Салтичія перейменувати на вулицю Центральну (а.с.23,25). У довідці виконавчого комітету Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області Обіточненського старостинського округу від 05.04.2018 № 275 зазначено, що згідно погосподарської книги № 04 Обіточненської сільської ради за 2006-2010 роки, особовий рахунок № 339 в домогосподарстві [PERSON], яка проживала в [INFO] на день її смерті (померла 24.03.2010 року) був наступний склад сімї: зять [PERSON], донька [PERSON], внучки [PERSON] та [PERSON], сваха [PERSON] (а.с.10). На запит суду від в.о. державного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] надійшла копія спадкової справи № 75/10, заведеної після померлої 24 березня 2010 року [PERSON], з якої вбачається, що заяву про прийняття спадщини подала [PERSON]. Копія спадкової справи містить заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 101 від 30.06.1998 року, згідно якого [PERSON], все своє майно заповідала своїй донці [PERSON] (а.с. 51-84). Даних про інших спадкоємців матеріали справи не містять. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.04.2018р. № 62/02-31, для отримання спадщини спадкоємець повинен надати відповідні документи. В тому разі, якщо до складу спадщини входить нерухоме майно, має бути подано документ, що підтверджує право власності померлого на нерухомість. Одним із видів спадкового майна за даною спадковою справою є житловий будинок № 88, розташований за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с. Салтичія, вул. Центральна. Згідно договору купівлі-продажу будинок належав [PERSON], який помер 03 травня 1995 року. Після його смерті спадщину фактично прийняла його дружина [PERSON]. Але згідно довідки, наданої КП «Імпульс» Пологівської районної ради № 30 від 30 березня 2018 року, право власності на житловий будинок № 88 розташований за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с. Салтичія, вул. Центральна, не було зареєстровано, відповідно до чинного законодавства. Видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок немає можливості (а.с.6). \~ Проте, згідно технічного паспорту КП «Імпульс» від 05.03.2018 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок даний житловий будинок з господарськими будівлями побудований протягом 1970-1990 років. Відповідно до ч. 4\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на рухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952- IУ, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація\~права власності\~на житлові\~будинки,\~споруди регулювалася\~підзаконними нормативними\~актами,\~зокрема,\~такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, з якої\~вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж розташовані у селах реєстрації не підлягали. Тобто в період забудови вказаних домоволодінь у сільській місцевості державна реєстрація об'єктів нерухомості взагалі не передбачалася. Тому, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, зокрема, у сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved