Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 травня 2012 року шлюб був розірваний. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження яких їх батьком зазначений відповідач. На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2012 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 16 березня 2012 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Разом з тим, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати сина [PERSON] , матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, офіційно не працює, однак позивачу відомо, що відповідач займається фермерським господарством, орендує земельну ділянку та вирощує на ній зернові культури, від чого отримує дохід. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 28 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №9. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 травня 2012 року шлюб між сторонами розірваний. Сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16 березня 2012 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [PERSON] народився [INFO] , батьком дитини записаний відповідач по справі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області 06 жовтня 2014 року. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №02-20/2087, виданою Виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області від 08 листопада 2019 року. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом статті 181 СК України,\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в твердій грошовій сумі. В матеріалах справи відсутні відомості щодо офіційного працевлаштування відповідача та отримання ним стабільного, регулярного доходу, крім того, відповідач у своїй заяві зазначені обставини підтвердив. Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено судом, неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю- [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Окрім цього, позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які також проживають разом з позивачем, з відповідача на їх утримання на підставі рішення суду стягнуті аліменти у розмірі по 500 гривень на кожну дитину. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем. Оскільки судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, а отже тягар по його утриманню здебільшого покладається на неї, виходячи з вимог сімейного законодавства, відповідно якого дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох батьків, враховуючи ту обставину, що відповідач є здоровою особою працездатного віку, з урахуванням матеріального становища дітей та їх батька, суд вважає необхідним покладення на останнього аліментного зобов`язання. Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей в матеріалах справи відсутні, при цьому, суд враховує ту обставину, що в ході судового розгляду він не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 гривень, вважаючи, що на даний час має змогу сплачувати аліменти у такому розмірі. При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , окрім вищевказаних обставин, суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений\~Законом України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» віком від 6 до 18 років, який станом на 01 січня 2020 року становить 2218 гривень. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від:05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Отже, враховуючи викладене, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому суд враховує, що такий розмір аліментів в ході судового розгляду повністю визнаний відповідачем. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у вищевказаному розмірі, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме 14 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. За змістом ч.2\~ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.\~ Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України та покладає його на відповідача у повному обсязі у розмірі768,40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved