Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 14.10.2017 року, від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідачем подано позов про розірвання шлюбу. Дитина сторін перебуває з позивачем та перебуває на її утриманні. Ухвалою суду від 01.07.2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження по справі. Від відповідача до суду надійшов відзив від 17.07.2020 року. Також у клопотанні від 16.12.2020 р. відповідач не заперечив проти задоволення позову, визначення місця проживання сина [PERSON] разом з матір`ю. У судове засідання позивач не з`явилася. У заяві від 16.12.2020 р. просила розгляд справи проводити за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився. У заяві від 16.12.2020 року просив провести розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника. Представник органу опіки і піклування в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва виданого повторно серія [NUMBER] виданого 29.08.2019 р. Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. згідно ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином позивач просила визначити місце проживання дитини [PERSON] місцем проживання матері дитини. Відповідач визнав позов, що підтверджується поданим до суду клопотанням. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до вимог статті 160СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 4 статті 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно ст. 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Отже, сторони спору самостійно визначили місце проживання їх дітей місцем проживання позивача. Судом при вирішенні справи також враховано інші обставини, передбачені ст.161 СК України, як то вік дитини, стан її здоров`я, тощо. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та визначення місцяпроживання дитиниз матір`ю, що не позбавляє батька права та можливості особистого спілкування з сином, обов`язку брати участь в його утриманні та вихованні.

Outcome: approved