Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 01 серпня 2014 року померла її бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будовами та спорудами № 4 по вул. Першотравневій в с. Туря-Бистра Перечинського району Закарпатської області. [PERSON] ще за життя склала заповіт, яким все майно, що буде належати їй на день смерті, і все те, на що за законом матиме право, заповіла їй. Оскільки вона прийняла спадщину, однак нотаріусом в оформленні такої їй було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на спадковий будинок, тому просить позов задовольнити. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не стягувати з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Представник Туря-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як відповідача в підготовче судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 01 серпня 2014 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 175278, виданим виконкомом Туря-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 01 серпня 2014 року (а. с. 10). Також встановлено, що згідно довідки виконкому Туря-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 516 від 16 квітня 2018 року, виданої відповідно до даних погосподарської книги № 4 за 2011-2015 роки, особовий рахунок № 0266-1, [PERSON] була головою домогосподарства № 4 по вул. Першотравневій в с.Туря-Бистра Перечинського району Закарпатської області (а. с. 11). Крім цього встановлено, що [PERSON] на випадок смерті житловий будинок № 4 по вул. Першотравневій в с. Туря-Бистра Перечинського району Закарпатської області та все своє майно, яке належить їй на даний час та буде належати на день смерті, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, на що вона матиме право за законом, заповіла [PERSON], [INFO], що проживає в [INFO], про що свідчить заповіт від 21 січня 2008 року, посвідчений секретарем виконкому Туря-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області та зареєстрований в реєстрі за № 04 (а. с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки виконкому Туря-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 517 від 16 квітня 2018 року на момент смерті [PERSON] в будинку № 4 по вул. Першотравневій в с. Туря-Бистра Перечинського району Закарпатської області ніхто не проживав та зареєстрованих осіб не було (а. с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Так, 23 жовтня 2014 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи № 86/2014 стосовно майна спадкодавця [PERSON], яка померла 01 серпня 2014 року, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину (а. с. 27-33). Разом з цим, відповідно до повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 40/01-16 від 18 квітня 2018 року позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем [PERSON], яка померла 01 серпня 2014 року, оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок № 4 по вул. Першотравневій в с. Туря-Бистра Перечинського району, відсутній (а. с. 14). Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, враховуючи те, що [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку та прийняли спадщину після смерті [PERSON], не встановлено (а. с. 12, 27-33), тому позивач прийняла таку одноосібно. Оскільки у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № [NUMBER] від 11 травня 2018 року позивачем [PERSON] сплачено 724 грн. судового збору (а. с. 1). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як вбачається з поданої позивачем заяви, остання, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати, у звязку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому судовий збір у розмірі 724 грн. стягненню з Туря-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області не підлягає. На підставі наведеного та

Outcome: approved