Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира з відповідача на її користь стягнено аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], у розмірі 500 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання позову до повноліття доньки. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам - заборгованість відповідача станом на 01.10.2017 року складає 6000 грн. У зв'язку із наявною заборгованістю відповідача по аліментам, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 6000 грн. та пеню у розмірі 1825,000 грн. за період з 01 жовтня 2016 року по 01 жовтня 2017 рік. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, заперечень не має. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, приходить до наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14.07.2015 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання позову - 09 червня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Матеріалами справи встановлено, що розмір заборгованості по стягненню аліментів станом на 01.10.2017 року складає 6000,00 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості по стягненню аліментів виконавчої служби від 11.10.2017 року (а.с.6). Відповідач [PERSON] визнав наявність у нього заборгованості по аліментам, та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості по аліментам в сумі 600,00 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання, її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-94цс15. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача за аліментами розрахована головним державним виконавцем станом на 01.10.2017 року складає 6000,00 грн., пеню позивач просить стягнути за період з жовтня 2016 року по жовтень 2017 року. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості, який здійснено з додержанням вимог ст. 196 СК та за період з 01.10.2016 року по 01.10.2017 року складає 1825,00 грн. Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позивач в силу Закону звільнена від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved