Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що є користувачем квартири № 2 в будинку № 74 на вул. Ужгородська в м. Мукачево, однак квартирою мають право користування та зареєстровані крім неї також [PERSON] та [PERSON], які в квартирі не проживають протягом тривалого часу. Таким чином відповідачі довготривалий час не користуються квартирою, комунальні послуги не сплачують, що створює незручності для позивача та додаткові витрати на її утримання, у звязку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити з наведених підстав у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачі в судове засідання не зявилися за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачів не надходило. Причини своєї неявки відповідачі суду не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Представник ТзОВ «І.ТВ.Сервіс Плюс» в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до договору найму від 12.05.1976 року, [PERSON] була основним наймачем квартири № 2 на вул. Ужгородська, 74 в м. Мукачево. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 164228 від 13.02.2014 року [PERSON] померла 11.12.2009 року. З довідки № 1-011247 від 25.06.2015 року, виданої ТОВ «І.Т.В.Сервіс», вбачається, що в квартирі № 2 в будинку № 74 на вул. Ужгородська в м. Мукачево зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно з актом № 78 від 25.06.2015 року, складеного ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», відповідачі [PERSON] [PERSON] в квартирі № 2 в будинку № 74 на вул. Ужгородська в м. Мукачево не проживають з 2011 року. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475\\97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Статтею 9 ЖК України визначено, ніхто не може бути виселений із займаного жилогоприміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст. 212 ЦПК України щодо оцінки доказів. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має право на користування квартирою № 2 в будинку № 74 на вул. Ужгородська в м. Мукачево, відповідачі не проживають в спірній квартирі більше шести місяців, поважність причин відсутності відповідачів в квартирі понад встановлені строки судом не встановлено, а тому вимоги позивача про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою № 2 в будинку № 74 на вул. Ужгородська в м. Мукачево є підставними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved