Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Лиманської Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], обґрунтовуючи свої вимоги наступним. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] позивачу по справі. Окрім позивача по справі після смерті [PERSON], згідно довідки Пісківської сільської ради Дворічанського району Харківської області, спадкоємцем за законом - є її рідний брат [PERSON], який спадщину не прийняв та на неї не претендує, підтвердженням цього є подана ним заява до Нотаріального округа Санкт-Петербурга. При зверненні [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку. Звернутися до нотаріуса у вказаний строк вона не встигла через погіршення стану здоров'я, в результаті чого вимушена була лікуватися в умовах стаціонару та амбулаторно. Окрім того змушена була після смерті матері перетнути кордон, щоб не порушити строк тимчасового перебування на території України, так як вона є громадянином іноземної держави. Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначивши додатковий строк для прийняття спадщини строком 2 місяці. Представник позивача в підготовче засідання не з'явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути в його відсутність. Представник відповідача - Лиманський Другий сільський голова Коломійцев М. С. в підготовче засідання не з'явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним доказів встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно з заповітом від 29 жовтня 2001 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Пісківської сільської ради Дворічанського району Харківської області, зареєстрованим в реєстрі за №63, [PERSON] на випадок своєї смерті належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 12 березня 2001 року виданий 12 березня 2001 року на підставі розпорядження Дворічанської райдержадміністрації №307 від 27 серпня 1996 року розміром 6,13 умовних кадастрових га, заповіла [PERSON]- позивачу по справі. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 лютого 2012 року, виданого Пісківською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] померла [INFO], актовий запис №4. Згідно з довідкою Пісківської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-30/262 від 28.02.2018, [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] на день її смерті [INFO]. Спадкоємцями померлої за законом є: син - [PERSON] та донька - [PERSON]. Спадкоємцем померлої за заповітом є донька - [PERSON]. [PERSON] від своєї частки спадщини за законом відмовився, що підтверджується заявою від 17 травня 2018 року, посвідченою нотаріусом нотаріального округа Санкт-Петербург (а. с. 8). Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Зашивайко Н. Г. № 247/02-31 від 22 березня 2018 року позивачу [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері [PERSON], в зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини . Згідно з довідкою Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області №854/01-16 від 05.09.2018, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] за період з 2012 року по теперішній час спадкова справа не заводилася, з заявами про прийняття та відмову від спадщини ніхто не звертався. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд враховує посилання позивача, на те, що вона не могла своєчасно звернутися з заявою до держнотконтори з об'єктивної причини, а саме через погіршення стану здоров'я, що підтверджується виписками із лікарні (а. с. 12-15). Окрім того їй необхідно було терміново покинути України, щоб уникнути порушеннь строку тимчасового перебування. В зв'язку з цим, суд визнає поважними причини пропуску позивачем 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз'яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову. Суд вважає, що два місяці буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved