Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 15 вересня 2014 року помер [PERSON], свідоцтво про смерть серія І-СГ №267749. Після його смерті відкрилась спадщина у Самбірській державній нотаріальній конторі. [PERSON] був її сином, що підтверджується свідоцтвом про його народження виданим повторно від 25.05.2012року серія І-СГ №331216. Перед смертю син хворів і перебував на лікуванні у Самбірській центральній районній лікарні. 12 вересня 2014 року перебуваючи на лікуванні у терапевтичному відділенні Самбірської ЦРЛ [PERSON] зробив заповідальне розпорядження щодо свого майна, склавши при свідках заповіт, який був посвідчений головним лікарем Самбірської центральної районної лікарні [PERSON], зареєстрованим в книзі обліку заповітів Самбірської ЦРЛ за 2014 рік за №2. Згідно даного заповіту він 1/2 частину квартири [ADDRESS] та 1/2 частку житлового будинку в селі Воля-Блажівська по вул.Карпатська, 119, а також все інше своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і все, що буде належати йому на день смерті заповів їй, своїй матері, [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO]. Вона прийняла спадщину сина, звернувшись до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З листа нотаріуса від 06.07.2017 року №536/02-14 відомо, що нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку в селі Воля-Блажівська по вул.Карпатська, 119 та 1/6 частини квартири [ADDRESS], оскільки при посвідченні заповіту від 12.09.2014 року за реєстровим №2 не дотримано форми посвідчувального напису, передбаченого Правилами ведення нотаріального діловодства та заповідачу не розяснено зміст ст.1307 ЦК України, а розяснення змісту статей повинно здійснюватись не юрисконсультом, а посадовою особою, яка посвідчувала заповіт. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2007 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 23.12.2010 року №1318/18613 форма №49-1 у посвідчувальному написі повинно бути зазначено у звязку із якою причиною особа не може особисто прочитати уголос та підписати текст заповіту і за його дорученням, у його та присутності посадової особи текст заповіту до його підписання зачитаний уголос запрошеними ним свідками та підписаний уповноваженою особою, дієздатність якої перевірено, справжність підпису особи, яка розписалась за заповідача, засвідчено. Із заповіту, посвідченого 12 вересня 2014 року о 15 год. 30 хв. головним лікарем КЗ Самбірська ЦРЛ [PERSON] вбачається, що особу заповідача, [PERSON], встановлено за паспортом громадянина України серії КВ 828633 виданим 18.12.2001 року Самбірським МРВ УМВС України у Львівській області, ідентифікаційний номер [NUMBER], його воля зясована при двох свідках, особи яких також встановлені, дієздатність яких перевірено, які прочитали заповіт вголос, засвідчили, що зі слів заповідача записано вірно. Зміст статей 1233-1237, 1241, 1252-1254 Цивільного кодексу України заповідачу було розяснено юрисконсультом КЗ Самбірська ЦРЛ. Однак, у заповіті не зазначено уповноважену особу, яка розписалась за заповідача. Згідно з положеннями ст. 1233 Цивільного кодексу України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Тобто заповіт є одностороннім правочином. Згідно з ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Із змісту заповіту вбачається, що воля заповідача, [PERSON], викладена в письмовому тексті заповіту була відображена вірно, про що ствердили свідки заповіту: [PERSON] та [PERSON]. Зміст статей 1233-1237, 1241, 1252-1254 Цивільного кодексу України заповідачу було розяснено юрисконсультом, оскільки головний лікар лікарні не має юридичної освіти, а тому саме юрисконсульт, як спеціаліст, розяснив норми Цивільного кодексу, що стосувались заповіту. Відсутність підпису на заповіті ще однієї уповноваженої особи заповідача, не може ставити під сумнів його дійсну волю, викладену у заповіті і засвідчену свідками, а тому вважаю, що спадкування майна сина повинно відбувати відповідно до заповіту, складеного 12.09.2014 року. З витягу про державну реєстрацію прав Самбірського МБТІ від 25.10.2012 року та свідоцтва про право на спадщину від 26.09.2012 року відомо, що [PERSON] на праві власності належали 1/6 частина квартири [ADDRESS] в м.Самборі. З Довідки Самбірського МБТІ від 01.09.2015р. №583 відомо, що вартість квартири 110858,00 гривень, а 1/6 частини 18476,33 гривні. З витягу про державну реєстрацію прав Самбірського МЕТІ від 25.10.2012 року та свідоцтва про право на спадщину від 26.09.2012 року відомо, що [PERSON] на праві власності належали 1/2 частина житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями в селі Воля-Блажівська вул.Карпатська, 119. З довідки Самбірського МЕТІ від 25.08.2015р. №562 відомо, що вартість житлового будинку 44457,00 гривень, а 1/2 частини 22228,50гривень. Просить постановити рішення, яким визнати її, [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], власником 1/6 частини житлової квартири [ADDRESS] та власником 1/2 частини житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями в селі Воля-Блажівська, вул.Карпатська, 119, Самбірського району, Львівської області, в порядку спадкування за заповітом від 12.09.2014 року майна [PERSON], котрий помер 15.09.2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач представник Чуквянської сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, не заперечив проти його задоволення, справу просив слухати у його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій позов визнав, не заперечила проти його задоволення, справу просила слухати у її відсутності. Оскільки позивач та відповідачі подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, суд відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України розглядає справу на підставі зібраних в ній доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, розглянувши справу в порядку\~ч.4 ст. 174 ЦПК України\~приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем\~\~позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved