Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав щодо малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON], та про призначення її опікуном цих дітей. Позов обґрунтовує тим, що на цей час проживає в м. Прага (Чеська Республіка) разом із свої чоловіком, [PERSON], має дозвіл на постійне проживання в Чеській Республіці. Влітку 2015 року до них в гості приїхали її дочка із зятем, [PERSON] та [PERSON], із своїми дітьми, [PERSON] та [PERSON]. У вересні 2015 року дочка та зять були депортовані з Чеської Республіки з забороною перебування на її території строком на один рік. Внуки залишились проживати із нею. За двохрічним [PERSON] здійснює догляд самостійно, оскільки є домогосподаркою, а дванадцятирічний [PERSON] з вересня 2015 року навчається в початковій школі. Разом усі вони проживають у трьохкімнатній квартирі, для дітей створені усі необхідні умови для нормального виховання та розвитку. Діти задоволені, перебувають під постійним медичним та соціальним наглядом. Місце перебування батьків дітей після депортації її невідоме. За місцем постійного проживання в [INFO] вони відсутні. З того часу батьки не беруть жодної участі у вихованні дітей, допомоги на утримання дітей також не надають. Будь-яких перешкод для виконання ними своїх обовязків вона не чинила, тому вважає, що вони свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків. Позивач у судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Представник позивача, адвокат [PERSON], у судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. В нотаріально засвідченій заяві від 20.02.2017 до Рогатинського районного суду Івано-Франківської області відповідачі повідомили, що визнають позов повністю, оскільки постійно перебувають на роботі за межами України і тому не можуть займатися вихованням дітей. Представник служби в справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, [PERSON], позов підтримала в частині позовної вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав. В частині позовної вимоги про встановлення опіки заперечила проти позову з тієї підстави, що діти та позивач проживають за кордоном, що унеможливлює зясування особистих стосунків між ними, можливості позивача виконувати обов'язки опікуна. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. На підставі копій свідоцтв про народження суд встановив, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Копією свідоцтва про народження підтверджується, що [PERSON] є матірю [PERSON], яка згідно з копією свідоцтва про одруження змінила прізвище на Антонів. Цим підтверджується, що [PERSON] є бабою [PERSON] та [PERSON]. Копіями постанови районного суду м. Праги від 03.06.2016 у справі про встановлення піклування над [PERSON] та [PERSON] за заявою [PERSON], листа відділення охорони дітей і сімї департаменту соціальних справ муніципалітету м. Праги про обстеження житлових умов [PERSON], свідоцтва початкової школи (м. Прага) про закінчення [PERSON] Андрієм ІІ півріччя 2015/2016 навчальних років, лікарської довідки, складеної 06.12.2016 дитячим лікарем у м. Празі, про те, що [PERSON] та [PERSON] прививки проводяться систематично, довідки середньої художньої школи [PERSON], від 19.12.2016 про те, що [PERSON] є учнем цієї школи, письмовою заявою [PERSON] від 12.11.2016 підтверджуються наступні обставини: [PERSON] та [PERSON] проживають з літа 2015 року в сімї своїх баби та діда, [PERSON] та [PERSON], в м. Празі (Чеська Республіка). Їхні батьки були депортовані з Чеської Республіки у звязку з перебуванням на її території без діючої візи з 21 вересня 2016 року до 23 вересня 2016 року. З моменту депортації батьків [PERSON] здійснює виховання та утримання дітей. [PERSON], вік якого дозволяє висловлювати свою думку з питань, що стосуються його життя, бажає залишитися проживати разом із своєю бабою та дідом в Чеській Республіці. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області № 2 від 22.02.2017 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та передати дітей на виховання бабі, [PERSON]. Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 33 Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах правовідносини між батьками і дітьми регулюються законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є дитина. Якщо це найбільше відповідає інтересам неповнолітньої дитини, ці правовідносини можуть регулюватися законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої проживає дитина. Компетентним виносити рішення щодо правовідносин між батьками і дітьми є як суд тієї Договірної Сторони, на території якої проживає дитина на час порушення справи, так і суд тієї Договірної Сторони, громадянином якої є дитина. Отже ця справа є підсудною Рогатинському районному суду Івано-Франківської області і до спірних відносин підлягає застосуванню право України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх підготовку до самостійного життя, не беруть участі в їх утриманні, суд розцінює таку поведінку як свідоме ухилення ними від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Згідно із ч. ч. 2, 3\~ст. 166 СК України\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавленням батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК\~ України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, відсутність у відповідачів регулярного доходу, постійного місця перебування, на підставі ст. ст. 182, 184 СК України, суд дійшов висновку, що аліменти потрібно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовної вимоги про встановлення опіки над дітьми, то суд відмовляє у її задоволенні, оскільки згідно з ч. 4 ст. 60 ЦК України суд призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, а таке подання суду не надано. Водночас згідно з ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Це означає, що дітей необхідно передати позивачу до вирішення питання щодо їх подальшого влаштування. Розподіл судових витрат суд здійснює згідно з вимогами до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial