Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Южноукраїнський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. За даною адресою 22.10.2013 р. була зареєстрована її невістка [PERSON]. Однак сімейні відносини її сина [PERSON] з відповідачем [PERSON] не склалися і в жовтні 2014 року остання, зібравши все своє майно, виїхала з вищевказаної квартири. З того часу і до сьогодні відповідач [PERSON] в даній квартирі не проживає, не користується нею, комунальні послуги не сплачує, хоча продовжує бути зареєстрованою за вказаною адресою, що перешкоджає позивачу як співвласнику житла розпоряджатися свою власністю. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 183 в будинку № 15 по вул. Дружби народів в м. Южноукраїнськ Миколаївської області та зобов'язати Южноукраїнський\~ РВ УДМС\~ України в Миколаївській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за даною адресою. Відповідач в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила. Про день та час розгляду справи була повідомлена через оголошення в газеті «Урядовий курєр № 5 (5625) від 12.01.2016 р. (а. с. № 33). Представник третьої особи - Южноукраїнського\~ РВ \~ УДМС України в Миколаївській області в судове засідання не зявилася, однак надіслала до суду листа, з якого вбачається, що не заперечує проти вимог позивача та просить розглянути справу без її участі (а. с. № 34). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. За таких обставин, враховуючи думку позивача, яка не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, видане 18.12.2002 р. Органом приватизації житла Южноукраїнського міськвиконкому, та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. № 15). Відповідно довідки ЖЕД-1 КП «Житлово-комунальне обєднання за вказаною адресою зареєстровані позивач, її колишній чоловік [PERSON], син [PERSON] та невістка [PERSON]. Відповідач була зареєстрована в даній квартирі 22.10.2013 р. (а. с. № 12). Як зазначила в позовній заяві позивач, відповідач з жовтня 2014 року в даній квартирі не проживає та не користується нею. комунальні послуги не сплачує, хоча продовжує бути зареєстрованою за вказаною адресою, що перешкоджає їй як співвласнику житла розпоряджатися своєю власністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно акту про не проживання від 28.04.2015 р. в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з жовтня 2014 року (а. с. № 4). В судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання відповідача понад один рік у вищевказаному жилому приміщені без поважних причин. З огляду на вищевикладене суд вважає, що відповідач втратила право користування квартирою № 183 в будинку № 15 по вул. Дружби народів в м. Южноукраїнськ Миколаївської області. Відповідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» N 1382-IV від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 487,20 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved