Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування своєї заяви вказала, що вона є донькою [PERSON], яка померла 02 вересня 2016 року за місцем постійного проживання у [INFO] внаслідок хвороби серця. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді коштів її пенсійного рахунку, що залишилися недотриманими, в зв»язку зі смертю, та виплачуються членам його сім»ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Для цього їй потрібно встановити факт проживання однією сім»єю. Весь час, з моменту її народження, вона проживала разом з матір»ю однією сім»єю за адресою: м.Донецьк, вул.Содружества,44/44, що підтверджено відповідними документами, копіями паспортів. Останній час мати дуже хворіла, а вона здійснювала за нею постійний догляд, купувала їй ліки, продукти харчування, одяг та речі, а після її смерті вона з чоловіком здійснили її поховання. Просить встановити факт спільного проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] по день смерті останньої -02.09.2016 року. В судове засідання заявник не з»явився, просив справу слухати за його відсутність, за участю свого представника. В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви, наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Кіровської районної ради міста Донецька в судове засідання не зявився повторно, про дати слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення, про причину неявки суд не повідомили (а.с. 23-24). Суд, вислухавши пояснення представника заявника, з»ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON], та свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON], та дружині присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с. 3-4). Згідно копії паспорту на ім»я [PERSON], [INFO], вона зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно копії паспорту на ім»я [PERSON], [INFO], вона зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно договору дарування частини квартири від 04.10.2013 року [PERSON] та [PERSON], від імені яких діяв чоловік заявниці [PERSON], подарували свої частки квартири за адресою: м.Донецьк, вул.Содружества,44/44, [PERSON] (а.с.10). Згідно довіреності від 15.09.2014 року, посвідченій нотаріусом, [PERSON] уповноважила [PERSON] представляти її інтереси у відповідних уповноважених органах Пенсійного фонду України (а.с.12). Згідно лікарського свідоцтва про смерть №71/2 від 02.09.2016 року, виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги №5 м.Донецька, [PERSON], [INFO], яка проживала [INFO], померла 02.09.2017 року, місце смерті м.Донецьк. 02.09.2016 року [PERSON] померла, місце смерті м.Донецьк, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КТ № 240257, та свідоцтвом про поховання на кладовищі Мушкетово м.Донецьк ( а.с.13, 26). Судом встановлено, що заявниця [PERSON] постійно, по день смерті [PERSON] тобто по 02.09.2016 року, проживала однією сім»єю з останньою за адресою: м.Донецьк, вул.Содружества,44/44, що підтверджується копіями паспортів, довіреністю, договором дарування свідоцтвом про поховання. Мета звернення заявниці до суду з вказаною заявою- прийняття спадщини після смерті [PERSON] \~\~Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~\~Здійснення права на спадкування визначено\~Главою 87 ЦК України. \~\~\~\~Згідно з\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~\~\~ \~ Відповідно до\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. \~ \~\~\~Згідно із ч.1\~ст.1270 ЦК України\~\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~\~\~ \~ Відповідно до абз. 3 п. 3 розяснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.\~29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним повязана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця про- живав разом із цим спадкодавцем. ; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. \~ Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] на час смерті її матері [PERSON] проживала разом з нею день смерті останньої -02.09.2016 року за адресою: м. Донецьк, вул.Содружества,44/44, на час відкриття спадщини. Встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником спадкоємцем [PERSON] права на отримання спадку. Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні не мається, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими , які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved