Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення відповідачки з квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.12.2015 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] вона є власником вказаної квартири, відповідач є сторонньою для неї людиною, яка нібито купила зазначену квартиру. Позивач не може потрапити в своє житло, оскільки відповідач відмовляється виїхати з квартири та впустити її як власника. В судовому засіданні представник позивача та позивач повністю підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Також представник позивача [PERSON] пояснив, що зазначена квартира належала тітці позивача, яка замість договору довічного утримання помилково уклала 03.06.2011 р. з [PERSON] договір дарування, який рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 11.07.2014 р. визнано недійсним, рішення набрало чинності 22.07.2014 р.Отже, зараз власницею квартири 77 в буд.24/3 по вул.Затонського в м.Одесі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.12.2015 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], є [PERSON] Відповідач в засідання не зявилася, сповіщена належним чином. До канцелярії суду [PERSON] подано заяву про відкладення розгляду справи через хворобу відповідача. Через відсутність підтверджуючого документу щодо хвороби відповідача та неможливість зявитися до суду, неявка є з неповажних причин. Письмових заперечень проти вимог відповідач не направляла. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як було встановлено позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01.12.2015 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], спадкова справа №1/2015 (а.с.5). Право власності на квартиру зареєстровано 01.12.2015 року належним чином в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.6) Відповідно до довідки №1007 від 30.11.2015 року виданою дільницею №3 [PERSON] не зареєстрована в квартирі, але на неї відкрито особовий рахунок (а.с.7). Як видно з рішення та ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 11.07.2014 року та 24.10.2014 року справа №523/9068/14-ц судом було задоволено позов [PERSON] до [PERSON], визнано договір дарування квартири №77 корпус 3 в будинку №24 по вул..Затонського в м.Одесі, укладений між вказаними сторонами 03.07.2011 року, недійсним, та розяснено відновлення права власності на частину квартири яка відчужувала раніше за договором дарування. Згідно з вимогами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Нормами ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, з матеріалів справи судом встановлено, позивач є єдиним власником квартири, відповідач не є членом сімї ні позивача, ні попереднього власника, договір щодо права на вселення між позивачем, як власником квартири та відповідачем не укладався, тому підстав користування житловим приміщенням в квартирі у відповідачки [PERSON] не має. Приймаючи до уваги встановлені обставини та вказані норми, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження, так як відповідач перешкоджає позивачу у користуванні квартирою, порушене право власності позивача підлягає захисту шляхом виселення [PERSON] з квартири .

Outcome: approved