Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання відповідача як таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона є власницею квартири, яку 27 липня 2012 р. придбала у відповідача за договором купівлі-продажу, який нотаріально посвідчено, а право власності належно зареєстровано. Згідно умов договору відповідач мав знятися з реєстрації в строк до 27 січня 2013 р., але до цього часу свого обов'язку не виконав. Це створює для неї незручності і перешкоди, бо вона несе додаткові витрати з оплати комунальних послуг, обмежує її право вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном. Зараз [PERSON] проживає в [ADDRESS]. і через значну відстань не бажає виконати її вимогу про зняття з реєстрації. Вона вважає, що з набуттям нею права власності на квартиру відповідач втратив право користування нею. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила, що із попередніх власників квартири лише [PERSON] залишився зареєстрованим у ній. Квартиру він звільнив та забрав свої речі ще до укладення договору купівлі - продажу. Обіцяв знятися з реєстрації до 27 січня 2013 р. Дотепер обіцяне не виконано. Відповідач, належно повідомлений про день, час та місце розгляду справи, на повторний виклик в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивачки суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення позивачки, показання свідка [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 27 липня 2012 р сторони у справі уклали договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] За цим договором покупцем є позивачка [PERSON] Договір купівлі - продажу посвідчений нотаріально та здійснено державну реєстрацію прав власності. Відповідач звільнив житло , але дотепер не знявся з обліку за місцем реєстрації, що створює для позивачки незручності в користуванні квартирою та призводить до зайвих витрат з оплати комунальних послуг. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Отже, власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. За відомостями Олександрійського МВ УДМС України в Кіровоградській обл. відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] Як свідчить договір купівлі-продажу цієї квартири від 27 липня 2011 р., він являється колишнім її власником і за умовами договору мав знятися з реєстрації до 27 січня 2013 р. З моменту укладення договору купівлі - продажу відповідач не мешкає в квартирі, про що свідчать як показання [PERSON], так і акт - розпорядження від 18 листопада 2013 р., затверджений директором комунального підприємства «Житлогосп». Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності та розпорядження своїм майном. Позивачка обрала спосіб захисту свого права шляхом усунення перешкод у його здійсненні та визнання особи як такою, що втратила право користування житлом. Суд вважає, що вимоги позивачки відповідають закону. Оскільки позивачка не наполягає на компенсації судових витрат, вони з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved