Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області, [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області, [PERSON] виробничого кооперативу « Андріївський» про визнання права на земельну частку ( пай), мотивуючи його тим, що вона [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [INFO]. З 23 серпня 1991 року по 14 липня 1997 року позивач працювала в колгоспі ім. Ілліча Хорольського району Полтавської області (нині господарство реорганізовано в СВК «Андріївський». З 11 серпня 1994 року по 20 червня 1997 року позивач перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, після чого знову вийшла на роботу в КСП ім. Ілліча. За час перебування в декретній відпустці відбулося розпаювання земель. Для цього були складені списки осіб які мають право на земельну частку (пай) З членів колгоспу ім. Ілліча Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області позивач не була звільнена. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з»явилися, але в заяві прохали суд провести розгляд справи у їх відсутність. В судове\~\~засідання\~\~представник відповідача\~\~[PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області\~\~ свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада при вирішенні справи покладається на розсуд суду. В судове засідання представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, зазначивши, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. В судове засідання представник відповідача [PERSON] виробничого кооперативу « Андріївський» свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, зазначивши, що позов визнає повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідачів, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ В силу ч. 4ст. 206\~ЦПК України\~в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 13\~ЦПК Україниучасник\~справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~ Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З невідомих позивачу причин, її помилково не було включено до списку членів КСП ім. Ілліча, доданого до державного акту на право колективної власності на землю, котрі мають право на земельну частку (пай), що позбавило позивача права на отримання у приватну власність земельної частки (паю). Згідно повідомлень [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області від 04 квітня 2018 року за № 263 на територій [PERSON] сільської ради дійсно є в наявності землі запасу із земель державної власності. Сільська рада не буде заперечує проти виділення мені земельної частки (паю), якщо це буде доведено в законному порядку, тобто шляхом винесення відповідного судового рішення. Розмір середньої земельної частки (паю) становить 4,04 умовних кадастрових гектарів. 24 квітня 2018 року позивач звернулася із запитом до відділу Держгеокадастру у Хорольському району з проханням надати інформацією щодо отримання державного акту на право колективної власності на землю, розмір та вартість земельної частки (паю) по КСП ім. Ілліча на територіїї [PERSON] сільської ради Хорольського району. У повідомленні відділу Держгеокадастру від 24 квітня 2018 року за вих.№ 466|116-18 зазначено, що по КСП ім. Ілліча Андріївської сільської ради державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ № 00017 зареєстрований 25 березня 1996 року № 1. По КСП ім. Ілліча на території [PERSON] сільської ради проведено уточнення розміру і вартості земельної частки (паю) згідно схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП та затверджено розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації № 167 від 18.05. 2000 року, згідно якого розмір земельної частки (паю) становить 4,04 га, уточнена вартість земельної частки (паю) станом на 01.01. 2018 року з урахуванням коефіцієнту індексації - 4,7964 та коефіцієнту - 1. 756 (Постанова КМУ № 1185 від 31.10.2011 року) становить - 159 886 грн. 44 коп. Враховуючи вищенаведені обставини є реальні можливості усунути порушення позивача права на земельну ділянку (пай) шляхом надання її із земель запасу [PERSON] сільської ради Полтавської області, тим більше що ні вона ні позивач не заперечують проти цього. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивачем пропущений строк позовної давності з поважних причин, оскільки про можливість поновлення її права на земельну частку (пай) позивач дізналася із засобів масової інформаціїї та після консультацій з юристами, оскільки вона не має юридичної освіти. Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 720 від 08.08. 1995 року «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам», право на земельну частку (пай), мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, колишній член підприємства, а також пенсіонери з їх числа. Відповідно до п. З Постанови КМУ «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» у разі виявлення, після розробки проекту, факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи райдержадміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору), або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної частки (паю). З огляду на те, що на день видачі господарству - КСП ім. Ілліча державного акта на право колективної власності на землю, позивач являлась членом вказаного господарства, - а тому має право на земельну частку (пай), яку необхідно виділити із земель запасу [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області розміром 4,04 га, тобто відновити її право на земельну частку (пай) та виділити в натурі за рахунок земель запасу [PERSON] сільської ради, які є в наявності. Невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), особи яка є членом колективного сільськогосподарського підприємства, не позбавляє її права на земельну частку (пай) за жодних умов. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), особу, яка є членом КСП, не може позбавити її права на земельну частку (пай). Наведені вище факти підтверджуються наступними письмовими доказами: -Копією паспорта та ідентифікаційного коду [PERSON]; -Копією свідоцтва про укладення шлюбу; -Копією свідоцтва про народження [PERSON] -Копією трудової книжки; -Копіями архівних документів про роботу в КСП ім.Ілліча та про паювання земель; -Копією довідки СВК «Андріївський»; -Копією довідки [PERSON] сільської ради; -Копією інформації відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Також, відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06. 2003 року, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно із вимогами ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За положеннями ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved