Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою та просила встановити факт смерті її прабаби [PERSON] , померлої [INFO] у с. Старомихайлівка, Мар`їнського району Донецької області. В обґрунтування вимог заявник [PERSON] в заяві зазначила, що [INFO] померла її прабаба [PERSON] , [INFO] . Причиною смерті став атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертонічною хворобою, про що видано довідку. Вона звернулася до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області з проханням зареєструвати смерть її прабаби та видати відповідне свідоцтво. Однак, у зв`язку з тим, що на підтвердження факту смерті [PERSON] подано документ, що виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, їй було відмовлено у державній реєстрації смерті. Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити заяву про встановлення факту смерті. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог ст.ст.223, 247 ч. 2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. [PERSON] була прабабою [PERSON] за материнською лінією, що підтверджується наданими копіями свідоцтв про народження та одруження. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5(зі змінами), підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затвердженанаказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У відповідності до Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. На підтвердження факту смерті заявницею надано суду медичну довідку форми № 22 від 06.05.2019 року про причину смерті, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] [INFO] , померла [INFO] , причина смерті: атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертонічною хворобою. Для отримання свідоцтва про смерть заявник звернулась до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області, однак їй відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, що виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Пунктом 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно п.2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надає заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть, видане державним органом України. Оскільки реєстрація смерті громадянки України [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] у с. Старомихайлівка, Мар`їнського району Донецької області [INFO].

Outcome: approved