Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що 28 лютого 1996 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому на підставі сертифіката серії ЧН № 0293617 право на земельну частку (пай) розміром 5,49 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували в колективній власності колишнього КСП «Червоний Партизан». Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], яка померла 4 квітня 2013 року. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай). [PERSON] просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,49 в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293617, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 568 від 15 березня 2000 року, та було успадковане [PERSON] після його смерті, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. У судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, розгляд справи провести без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], просив розгляд справи провести без їх участі за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 5,49 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП «Червоний Партизан». 23 серпня 1997 року на його імя на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації № 155 від 1 липня 1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293617, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 568 від 15 березня 2000 року, що підтверджується копією сертифіката (а.с. 10) та довідкою відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 19 квітня 2017 року (а.с. 11). 28 лютого 1996 року помер [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с. 19). З копії спадкової справи № 316/1999 до майна померлого [PERSON] вбачається, що спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON], 12 листопада 1999 року на її імя було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку. Таким чином, [PERSON] успадкувала право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на підставі сертифіката серії ЧН № 0293617, але юридично його не оформила. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. 4 квітня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2006 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 8). Зазначений заповіт не змінено та не відмінено, що підтверджується відміткою секретаря виконавчого комітету від 21 липня 2015 року, а тому спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за цим заповітом. З копії спадкової справи № 267/2013 до майна померлої [PERSON] (а.с. 24-27) вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину, 17 вересня 2015 року отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] та було успадковане після його смерті [PERSON], у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293617 виготовлений у порушення вимоги ст. 25 ЦК України, а саме право на земельну частку (пай) зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 520/02-31 від 10 квітня 2017 року (а.с. 12). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved