Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, з врахуванням уточнених позовних вимог, до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» про поновлення її на посаді заступника директора з інвестиційних питань; стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 20355 грн. 30 коп.; стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн. При цьому, посилається на те, що у відповідача вона працювала на посаді заступника директора з інвестиційних питань з жовтня місяця 2014 р. і наказом від 03.07.2015 р. по підприємству вона була звільнена з роботи за ст.40 п.4 КЗпП України за прогул без поважних причин. Однак, звільнення вважає незаконним. 03.07.2015 р. її було ознайомлено із наказом про звільнення через невихід на роботу 01.07.2015 р. за прогул без поважних причин на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України., підписаним директором КП «Київтранспарксервіс» Першиним В.Г. від 03.07.2015 р. У якості підстави були зазначені доповідна записка від 02.07.2015 р., акт про невихід на роботу від 01.07.2015 р., акт про відмову від надання пояснень від 02.07.2015 р. В порушення процедури звільнення їй не було надано копії наказу про звільнення, а лише надано його для ознайомлення, про що вона написала на самому наказі, при цьому їй було відмовлено в ознайомлені із документами, зазначеними у наказі як підстави для звільнення. Вважає звільнення незаконним, оскільки рішення про це прийнято з перевищенням наданих директору повноважень, за неіснуючими підставами, із порушенням процедури звільнення. Вона 01.07.2015 р. знаходилася на робочому місці до 13 години, а після обіду за погодженням із директором Першиним В.Г. та його заступник Івановим А.В. у якості представника Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» знаходилась на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, яке продовжувалось до 18 години, де була присутня разом з іншим представником підприємства [PERSON] Керівництвом підприємства саме на неї було покладено обов'язок представляти підприємство на засіданнях постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування Київської міської ради. Крім того, 01.07.2015 р. директор Першин В.Г. у першій половині дня надавав їй особисте розпорядження щодо надання інформації про залучення коштів під будівництво паркингів та паркувальних майданчиків, що потім знайшло своє відображення у резолюції. Цього ж дня вона підписувала відповіді на звернення громадян. При поновленні її на роботі їй повинна бути виплачена заробітна плата за час вимушеного прогулу в сумі 20355 грн. 30 коп., з розрахунку 251 грн. 30 коп. за один робочий день за 81 робочий день. Незаконними діями відповідача їй була нанесена моральна шкода, яку вона оцінює в 10000 грн., бо її було позбавлено права на працю та можливість заробляти собі на життя, вона перенесла сильні духовні переживання, опинилась в лікарні із неврологічним захворюванням, вона втратила певні соціальні зв'язки, можливість розвиватись духовно та професіонально, вона змушена була прикладати зусилля для організації свого подальшого життя, пошуку коштів для існування. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позов підтримали. Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що [PERSON] допустила порушення трудової дисципліни 01.07.2015 р., бо після обіду була відсутня на робочому місці, перебування [PERSON] на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, з керівником підприємства не узгоджувалось, тобто [PERSON] вчинила прогул, що було задокументовано. Дії підприємства є законні, узгоджуються з діючим законодавством, а обставини, викладені у позові, не відповідають дійсності. Третя особа Директор Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» Першин В.Г. належним чином про час, місце слухання повідомлявся, в судове засідання не з'явився, тому суд, враховуючи думку позивача, представників сторін, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі вказаної третьої особи. Притягнутий до участі в справі в якості третьої особи виконуючий обов'язки директора Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» Іванов А.В. належним чином про час, місце слухання повідомлявся, в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про невизнання позову та розгляд справи без його участі, тому суд, враховуючи думку позивача, представників сторін, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі вказаної третьої особи. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, з'ясувавши обставини справи, заслухавши показання свідка, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на посаді заступника директора з інвестиційних питань Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» з 10.10.2014 р. 03.07.2015 р. наказом №325-к директора Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» Першина В.Г. вона була звільнена з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин 01 липня 2015 р. на підставі доповідної записки першого заступника директора Іванова А.В. від 02.07.2015 р., акта від 01.07.2015 р. про невихід працівника на роботу, акта від 02.07.2015 р. про відмову працівника надавати пояснення (а.с.6, 73-80). Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ст.40 ч.1 п.4 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого часу, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, в зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Суд не може вважати звільнення з роботи [PERSON] законним з слідуючих підстав. Згідно ст. 147 КЗпП України звільнення є одним з заходів стягнення за порушення трудової дисципліни і до нього також застосовуються положенням ст. 149 КЗпП України. Як вбачається з копії наказу від 03.07.2015 р., [PERSON] була звільнена за прогул без поважних причин. Однак, по матеріалам справи видно, що [PERSON] з 14 години по 18 годину 01.07.2015 р. була присутня на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, а разом з нею від підприємства був присутній на такому засіданні комісії й керівник відділу з питань земельних відносин та інвестицій підприємства [PERSON], що підтверджується відповіддю Управління забезпечення діяльності постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 15.07.2015 р., і проти вказаного факту не заперечував у судовому засіданні представник відповідача (а.с.31, 65). [PERSON], працюючи заступником заступника директора з інвестиційних питань Комунального підприємства «Київтранспарксервіс», неодноразово і раніше приймала участь у засіданнях постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування Київської міської ради, підтвердженням чому служать копії протоколів даної комісії від 24.02.2015 р., від 31.03.2015 р., від 19.04.2015 р., від 23.04.2015 р., від 19.05.2015 р., від 27.05.2015 р., від 09.06.2015 р. (а.с.38-64). Твердження представника відповідача проте, що [PERSON] не узгоджувала з директором підприємства Першиним В.Г. свою участь 01.07.2015 р. у засіданні постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування Київської міської ради, суд оцінює критично, бо підтвердження цьому з боку третьої особи Першина В.Г. не має, а локальними піднормативними актами Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» письмове узгодження чи окреме письмове доручення для цього не вимагається. Як вбачається з п.5.5. наказу КП «Київтранспарксервіс» №52 від 03.03.2015 р. «Про затвердження «Положення про порядок розподілу обов'язків між директором та заступниками директора КП «Київтранспарксервіс», заступник директора з інвестиційних питань за дорученням директора діє від імені підприємства, а саме представляє його інтереси в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, у взаємовідносинах з юридичними та фізичними особами, підписує всі документи за напрямком діяльності. Аналогічне положення містилось і у п.6.5. наказу КП «Київтранспарксервіс» №2 від 05.01.2015 р. «Про затвердження «Положення про порядок розподілу обов'язків між директором та заступниками директора КП «Київтранспарксервіс», у п. 6.5. наказу КП «Київтранспарксервіс» №175 від 03.12.2014 р. «Про затвердження «Положення про порядок розподілу обов'язків між директором та заступниками директора КП «Київтранспарксервіс», у п.5.5. наказу КП «Київтранспарксервіс» №151 від 10.10.2014 р. «Про затвердження «Положення про порядок розподілу обов'язків між директором та заступниками директора КП «Київтранспарксервіс» (а.с.176, 177, 226-243). Допитана в якості свідка [PERSON] суду показала, що працює на посаді провідного спеціаліста відділу з питань земельних відносин та інвестицій КП «Київтранспарксервіс», про засідання постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування Київської міської ради на підприємстві ставало відомо з сайту Київради чи повідомлень, які приходили на електронну пошту їх відділу, після чого така інформація доводилась до відома керівництва. По роду своєї роботи знає, що на засіданнях вищевказаної комісії приймала участь [PERSON] як заступник директора з інвестиційних питань чи керівник відділу з питань земельних відносин та інвестицій і ніколи до 01.07.2015 р. не виникало непорозумінь на рівні керівництва підприємства з цього питання. Також представник відповідача не заперечував і той факт, що [PERSON] до 13 години 01.07.2015 р. знаходилась на своєму робочому місці на підприємстві та виконувала свої трудові обов'язки, підтвердженням чому є по розпорядженню керівника підприємства Першина В.Г. від 01.07.2015 р. відповідь директору комунальної бюджетної установи «Контактний центр міста Києва» Жуковій Л.П. та [PERSON] від 01.07.2015 р. за вих. №1814 (а.с.32-35). Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що [PERSON] неодноразово з 19.01.2015 р. до 01.07.2015 р. дозволяла собі запізнення на роботу, бо ці факти не стосуються предмету спору, коли позивач по справі була звільнена саме за прогул 01.07.2015 р. Запізнення [PERSON] на роботу 01.07.2015 р. на 45 хв. зранку не може бути самостійною підставу для звільнення працівника з роботи за прогул, бо згідно ст.40 ч.1 п.4 КЗпП України прогулом може вважатись відсутність працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня. Аналіз вищевказаної норми закону пов'язує вчинення прогулу не з відсутністю працівника саме на робочому місці, а взагалі на роботі. В перелік посадових обов'язків позивача по справі входила також регулярна участь у засіданнях постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування Київської міської ради, і це знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи (а.с.81, 82). При таких обставинах суд не може вважати, що [PERSON] 01.07.2015 р. допустила прогул без поважних причин. Суд при розгляді справи діє в об'ємі доказів щодо позовних вимог та заперечень на них відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, наданих сторонами, їх представниками. Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує вимоги про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваємої роботи. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає спір, підлягає негайному виконанню. Той факт, що наказом №187 від 18.09.2015 р. КП «Київтранспарксервіс» «Про внесення змін до структури та штатного розпису» затверджено та введено в дію з 21.09.2015 р. структуру підприємства, відповідно до якої скорочена посада заступника директора з інвестиційних питань, не є перешкодою відповідно до діючого законодавства України для поновлення позивача по справі на посаді, яку вона займала до звільнення, і тому [PERSON] підлягає поновленню на посаді заступника директора з інвестиційних питань Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (а.с.192-194). [PERSON] була звільнена з роботи з 03.07.2015 р. і просить стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 20355 грн. 30 коп. за 81 робочий день після звільнення. Заробітна плата за кількість 81 робочого дня, коли вона незаконно не працювала, й по час винесення рішення суду по суті складає значно більший розмір, виходячи із середньоденного заробітку в 368, 49 грн. відповідно до довідки про доходи [PERSON] від 12.08.2015 р. за останні повні два місяця перед звільненням (6871, 96 грн.+7130, 60 грн.) : 38 р. дн.), суд же діє у межах заявленого об'єму позовних вимог. Середній заробіток за час вимушеного прогулу після звільнення й по день винесення рішення є значно більшим, ніж вказано в позовній заяві, отже підлягає стягненню на користь позивача з відповідача сума в 20355 грн. 30 коп. (а.с.72). Підлягають частковому задоволенню позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, в розмірі 2000 грн., оскільки факт наявності заподіяння такої шкоди незаконним звільненням з роботи та причинний зв'язок встановлений, [PERSON] тривалий час не працює, що тягне за собою для неї негативні наслідки у повсякденному житті. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітка за час вимушеного прогулу за один місяць в 7001 грн. 28 коп. підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача, з вини якого проведено незаконне звільнення [PERSON] з роботи, витрати по справі, понесені судом, в сумі 974 грн. 40 коп., виходячи з вимог Закону України «Про судовий збір», бо позивач при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial