Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 3500,00 грн. щомісячно, і до досягнення останнім двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що син навчається у Вищому професійному училищі №3 м.Мукачево на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує значних фінансових витрат необхідних для забезпечення його навчання. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 листопада 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі. З даних довідки від 27 лютого 2020 року №85 (а.с. 6) судом встановлено, що [PERSON] навчається в ВПУ-3 м.Мукачево на денній формі навчання на 1 курсі, термін навчання з 01.09.2019 по 18.01.2021. Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи, суд виходить також з того, що ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. З урахуванням того, що син сторін навчається, у зв`язку з чим зазнає матеріальних витрат, пов`язаних із здобуттям освіти, перебуваючи при цьому на повному утриманні позивача, враховуючи те, що в суду не має відомостей щодо наявності у відповідача інших утриманців, обмеження відповідача у працездатності, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання сина сторін у відповідності до ст. 184 Сімейного кодексу України, у розмірі, що становить по 1200,00 гривень щомісячно. При цьому, суд приймає до уваги також і приписи частини другої 182 статті Сімейного кодексу України, згідно з якою, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Приймаючи саме таке рішення суд виходить також з того, що визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дітей, а також загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності та моральності. Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з урахуванням ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved