Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 3,3529га,наданої для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва розташованої на території [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області, кадастровий номер 7124380900:03:000:0809, Державний акт на право приватної власності на землю І-ЧР №010839, виданий [PERSON] сільською радою 10.08.2001року на підставі рішення [PERSON] сільскої ради №22-9 від 15.03.2001року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №345-04, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлої 16.05.2015р., посилаючись на те, що 16 травня 2015року померла її мати [PERSON] в селі Берестівець Уманського району, актовий запис 12. Позивач [PERSON] є рідною донькою спадкодавця, що підтверджується записом у свідоцтві про народження серії І-СР №258803. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки, розміром 3,3529га, наданої для ведення товарного-сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області, державний акт на право приватної власності на землю І-ЧР №010839 від 10.08.2001року. Позивачем було подано заяву до Уманської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину. 11.03.2016року державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку, розміром 3,3529га, наданої для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Уманського району, Черкаської області, Державний акт на право приватної власності на землю І-ЧР №010839 від 10.08.2001року у звязку з допущенням помилки у державному акті на право приватної власності на землю. У Державному акті на право приватної власності на землю імя власника вказано як «Радіка», а у свідоцтві про смерть імя вказано «Родіка», нотаріус вказує на те, що згідно п.2.9. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, договорів на право тимчасового користування землею (в т.ч. на умовах оренди) та договорів на право тимчасового користування землею в т.ч. на умовах оренди та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999року за №43, усі записи в державних актах мають бути зроблені державною мовою, чітко, розбірливо, виправлення не допускаються, у звязку з цим державний акт до спадкової справи приєднати неможливо. У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ 7103544822016, дата формування 04.04.2016рік, власником земельної ділянки, розміром 3,3529 га, наданої для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Уманського району, Черкаської області, державний акт на право приватної власності на землю І-ЧР № 010839 від 10.08.2001року, є [PERSON]. Даний витяг свідчить про належне володіння спадкодавцем земельної ділянки, яка була набута на законних підставах. Відповідно до листа Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області від 04.04.2016року при обробці звернення позивача про видачу даних з ДЗК кадастровий №7124380900:01:809 було відправлено в архів, а земельна ділянка з уточненою загальною площею 3,3529га зареєстрована за кадастровим №7124380900:03:000:0809 Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилась, на адресу суду надала заяву в якій вказала що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте від сільського голови [PERSON] сільської ради [PERSON] надійшла письмова заява з проханням розглянути справу без участі представника відповідача, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, представника відповідача [PERSON] сільської ради Уманського району на підставі наявних документів. Дослідивши письмові дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог. 16 травня 2015року померла мати позивачки [PERSON] в селі Берестівець Уманського району, актовий запис 12. Позивач [PERSON] є рідною донькою спадкодавця, що підтверджується записом у свідоцтві про народження серії І-СР №258803. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки, розміром 3,3529га, наданої для ведення товарного-сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області, Державний акт на право приватної власності на землю І-ЧР №010839 від 10.08.2001року. Позивачем було подано заяву до Уманської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину. 11.03.2016року державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку, розміром 3,3529 га, наданої для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Уманського району, Черкаської області, Державний акт на право приватної власності на землю І-ЧР №010839 від 10.08.2001року у звязку з допущенням помилки у державному акті на право приватної власності на землю. У Державному акті на право приватної власності на землю імя власники вказано як «Радіка», а у свідоцтві про смерть імя вказано «Родіка», дана помилка була допущена через неуважність особи яка вносила відомості в Державний акт на право приватної власності на землю. У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ 7103544822016, дата формування 04.04.2016рік, власником земельної ділянки, розміром 3,3529га, наданої для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Уманського району, Черкаської області, державний акт на право приватної власності на землю І-ЧР №010839 від 10.08.2001року, є [PERSON]. Даний витяг свідчить про належне володіння спадкодавцем земельної ділянки, яка була набута на законних підставах. Відповідно до листа Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області від 04.04.2016року при обробці звернення позивача про видачу даних з ДЗК кадастровий №7124380900:01:809 було відправлено в архів, а земельна ділянка з уточненою загальною площею 3,3529га зареєстрована за кадастровим №7124380900:03:000:0809. Відповідно до п.1 ч.2ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог статей 317,319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивачка [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], однак оформити право на спадкове майно у нотаріальному порядку не може у звязку з допущеною помилкою у державному акті на право приватної власності на землю. На підставі вимог статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до вимог ст.1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.1297ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Outcome: approved