overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивач вказує на те, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить їй, [PERSON], та її чоловікові, [PERSON], який помер [INFO] року (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 27 вересня 2011 року Центральним відділом ДРАЦСу Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1297) - на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Ізюмським приладобудівним заводом 22 лютого 1993 року, реєстраційний номер 48 та зареєстрованого в Ізюмському МБТІ 04 березня 1993 року за 7, книга 1. Відповідачі по справі - [PERSON] - донька позивача та [PERSON] - її онука, які зареєстровані в спірній квартирі, але фактично не мешкають з 2000 року, та 2010 року по теперішній час без поважної причини. Факт не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON], в квартирі підтверджується актом та довідкою КЖРЕП-1 від 25 червня 2018 року. Позивач неодноразово зверталась до відповідачів з проханням знятися з реєстрації, але до теперішнього часу вони своєї обіцянки не виконали, тому я змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Реєстрація відповідачів не дає позивачці можливості належним чином оформити субсидію. Вона також не має можливості розпоряджатися своєю власністю. Ст. 319 ЦК України передбачає - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ч. 2. ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Як позивач зазначала - відповідачі не мешкають в моїй квартирі з 2000 та відповідно з 2010 року по теперішній час. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку з розглядом справи дорівнює 704, 80 грн., що складається із суми сплаченого судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, в заяві просила розглянути справу буз її участі, задовольнити її вимоги. Відповідачі не надали заперечень проти позову, позов визнали, просили розглядати справу у їх відсутність. Судом встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить їй, [PERSON], та її чоловікові, [PERSON] (а.с.7). Відповідачка [PERSON] та її донька [PERSON] в квартирі позивача не мешкають з 2010 року, право власності на квартиру не мають. Законних підстав для мешкання та реєстрації відповідачі в у квартирі не мають. Відповідачі не надали заперечень проти втрати ними права на проживання в спірній квартирі, позов визнала. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач порушує право власності позивача, володіння та користування її майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтовано тим, що 28.05.2009 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді 1/5 частини квартири у м.Олешки, вул.Ж/С, 7, кв.8. Квартира належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право влансості від 19.05.1993 року. 05.04.2016 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у виді 1/5 частини квартири у м.Олешки, вул.Ж/С, 7, кв.8. Спадкове майно вона прийняла, оскільки проживала за вказаною адресою на момент смерті матері та батька. За вказаною адресою також зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Від відповідачів\~надійшли заяви про визнання позову, позов просять розглядати за їх відсутності. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного, враховуючи, що позивач є спадкоємцем, прийняв спадщину, а відповідачі визнали позов і визнання ними позову не порушує права інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими спорудами, що розташований в с. Люча, вул. Гринарівського, 467, Косівського району, Івано-Франківської області Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 328, 1216, 1223 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими спорудами, що розташований в с. Люча, вул. Гринарівського, 467, Косівського району, Івано-Франківської області Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, та подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги мотивувала тим, що 22.04.2003 року помер її тато [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на все належене йому при житті майно. Крім неї спадкоємцями першої черги є її мати та сестра, які відмовилися від своїх часток. Однак при зверненні до нотаріуса, виявилося, що майно, яке належало її батьку, не зареєстроване. Тому вона просить позов задовольнити. Відповідачки [PERSON]В та [PERSON] в судове засідання не зявилися та подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких не заперечили, щодо задоволення позову. Вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити із наступних мотивів. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] правомірно є спадкоємцем належного померлому, 22.04.2003 р. [PERSON]П майна. З копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] помер 22 квітня 2003 року (а.с. 12); З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.11.2016 року видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в с. Люча вул. Гринарівська, № 0467, Косівського району, Івано-Франківської області, оскільки нею не надано документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 15). Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно у порядку доступу нотаріусів та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі підтверджується те, що право власності на житловий будинок в с. Люча вул. Гринарівська, № 0467, Косівського району, Івано-Франківської області не зареєстроване (а.с. 13-14). Із заяв [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані у виконкомі Лючанської сільської ради, видно, що вони відмовляються від своїх часток спадщини в користь [PERSON] (а.с. 22-23). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 328, 1216, 1223 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи що позивач є опікуном [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідачі на утримання дитини матеріальної допомоги не надають. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідачі у судове засідання не з'явились. Причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 березня 2014 року по справі № 495/9303/13-ц відповідачів позбавлено батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 183 від 03.04.2014 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленого батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 184 від 03.04.2014 року [PERSON] призначено опікуном малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи вищевикладене, те, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 02.10.2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. В своєму позові позивач зазначила, що між нею та відповідачами було укладено договір позики за яким вона передала останнім 2460,00 грн. Проте відповідачі станом на час розгляду справи отримані кошти не повернули. В зв'язку з чи позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення коштів за договором позики, а також суми інфляції та 3% річних. У судове засідання позивач не з'явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідача у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, до суду надіслали заяву про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 24 вересня 2012 року [PERSON] та [PERSON] отримали від [PERSON] в якості позики 2460,00 грн., які зобов'язалися повернути до 24 жовтня 2012 року. Згідно зі ст. 1046 К України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики, відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України відповідачі склали розписку. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідачі свої зобов'язання за договором не виконали, кошти, станом на час розгляду справи не повернули. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи те, що прострочена сума зобов'язання становить 2460,00 грн., термін прострочення виконання зобов'язання становить 2 роки та 2 місяці, відповідно до встановлених індексів інфляції сума простроченого зобов'язання разом з інфляцією становить 3090,99 грн. Сума трьох процентів річних складає 147,60 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за цим позовом становить 3238,59 грн. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути суму боргу в розмірі 3238,59 грн., а також 121,80 грн. судового збору з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про тлумачення заповіту та визнання права власності на спадкове майно. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 328, 1216, 1223 ЦК України, та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про тлумачення заповіту та визнання права власності на спадкове майно. Позивака [PERSON] в судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON] . При житті вона залишила заповітне розпорядження, яким все належне їй майно заповіла позивачі, а також [PERSON] , спадкоємцем якого є його син [PERSON] та [PERSON] , які є відповідачами по справі. Спочатку сторони не могли дійти згоди між собою, щодо частки у спадкуванні майна тому позивачка звернулася до суду з позовом про тлумачення заповіту. На даний час вони дійшли згоди, тому вона змінила позовні вимоги і підтримує позов частково в частині визнання права власності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися та подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких не заперечили, щодо задоволення позову. Вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково із наступних мотивів. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] правомірно є спадкоємцем належного померлій, [INFO] [PERSON] майна, в тії частці, в яій вона просить. З копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 5); Копією заповіту від 12.01.2006 року підтверджується те, що [PERSON] на випадок смерті своє майно заповіла [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у відповідних частках (а.с. 6). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.12.2019 року видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , в тих частках, на які вона претендує, оскільки нею не надано документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на дане майно (а.с. 12). Також даний факт підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 16.01.2020 року за № 65749, в якій йдеться про те, що в [ADDRESS] , прав власності не зареєстроване (а.с. 7). Щодо позовних вимог про тлумачення заповіту в цій частині позов слід залишити без розгляду, оскільки позивачка підтримує позов частково в частині визнання права власності на частку у спадковому майні, та сторони по справи дійшли згоди, щодо успадкування ним тих часток, на які вони претендують. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 328, 1216, 1223 ЦК України, та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], у якому просить суд визнати, що частки співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та частка кожного співвласника становить 1/4 частку вказаної квартири, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву у якій не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву у якій не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог та просить суд розглянути справу без її участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву у якій не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог та просить суд розглянути справу без його участі. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Квартино-експлуатаційною частиною Південного оперативного командування №633 від 05 червня 2000 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Натомість, в свідоцтві про право власності на житло не визначений вид власності. Вказане упущення не дає позивачу розпорядитися належним йому майном на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України, у випадку виділу часток з майна, яке знаходиться у спільній загальній власності, вважається, що частки кожного, із співвласників в праві спільної загальної власності являються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками спірної квартири в порядку приватизації в рівних частках, оскільки домовленості з приводу поділу часток у спільній сумісній власності на квартиру між ними не було, а також відсутнє рішення суду з цього приводу. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. На підставі ст.ст. 316, 1216-1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Житомирської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [INFO] року її матері [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з квартири [ADDRESS]. Позивачка зазначає, що має на утриманні неповнолітню доньку інваліда, яка перебуває на лікуванні у ДУ Інституту травматології та ортопедії АМН України, а тому своєчасно не змогла подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник співвідповідача Житомирської міської ради у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третіх осіб не заперечив щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Як підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], її матір'ю є [PERSON]. Згідно відповіді Першої Житомирської державної нотаріальної контори від 21.11.2013р., спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ( ч.3 ст.1272 ЦК України). Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] зіслалася на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, а саме, на те, що після смерті матері погіршився стан здоров'я її дочки [PERSON], [INFO].н., яка є інвалідом та з 2010р. проходила лікування в ДУ Інституту травматології та ортопедії АМН України, що стверджується випискою з історії хвороби від 05.08.2010р., епікризом, довідкою ДУ Інституту травматології та ортопедії АМН України від 25.10.2010р.. За вказаних обставин позивачка не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених вимог, та таких, що підлягають задоволенню, визнавши поважність причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та з урахуванням уточнень просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком №11, розташованим по вул.Болградське шосе в м.Ізмаїлі Одеської області, мотивуючи тим, що [PERSON] є колишньою невісткою позивача, за спірною адресою зареєстрована, проте фактично після смерті чоловіка - сина позивача близько трьох років не проживає, комунальні послуги не оплачує, не приймає участі в утриманні будинку, тому вважає, що відповідач втратив право користування вищевказаним будинком В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджено документально, про причину неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку №11 по вул.Болградське шосе в м.Ізмаїл Одеської області, що підтверджено договором купівлі продажу від 16.05.1998 року №3221. Відповідач зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджено довідкою Ізмаїльського РВ ГУДМС України в Одеській області від 02.10.2015 року. Відповідач близько трьох років за місцем реєстрації не проживає, що підтверджено показаннями свідка [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач за адресою реєстрації не проживає понад строки, встановлені ч.2 ст.405 ЦК України, поважних причин непроживання відповідача за вказаною адресою судом не встановлено, відповідач визнається таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У відповідності до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного,

Outcome: approved