Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, в якому зазначила, що 05.10.2003 р. померла [PERSON]. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадкового майна належить, зокрема, житловий будинок, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. 89. Після смерті [PERSON] залишився заповіт від 23.04.1999 р., яким [PERSON] заповіла належний їй на праві власності житловий будинок за адресою: . Запоріжжя, вул. Степова, буд. 89, чотирьом особам: позивачу 1/2 частину будинку, [PERSON] 1/6 частину будинку, [PERSON] 1/6 частину будинку, [PERSON] 1/6 частину будинку. Вказане підтверджується заповітом [PERSON] від 23.04.1999 р., посвідченим державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1-917. Спадкоємці за заповітом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини не проживали постійно разом із [PERSON] і не подали протягом встановленого законом строку заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Таким чином, спадкоємці за заповітом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадщину після смерті [PERSON] У звязку з цим спадкування 1/2 частини житлового будинку ( 1/6 + 1/6 + 1/6 = 1/2 ) має здійснюватися за законом. 07.04.1999 р. померла мати заявника [PERSON]. [PERSON] є донькою [PERSON] [PERSON] померла раніше, ніж [PERSON] Таким чином, позивач на підставі ч. 1 ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем після померлої [PERSON] На час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із [PERSON] у житловому будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. 89, та не подавала заяву про відмову від прийняття спадщини після померлої [PERSON] Таким чином, я відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON] Однак позивач не може за допомогою документів, виданих органами реєстрації актів цивільного стану, довести нотаріусу факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме довести те, що [PERSON] є донькою [PERSON], оскільки у свідоцтві про народження матері позивача прізвище її матері було записано як «Маркова». 04.06.2016 р. державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] Враховуючи викладене, позивач просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме встановити, що [PERSON] є донькою [PERSON], В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просить позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в звязку з наступним. 05.10.2003 р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції 05.10.2003 р. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадкового майна належить, житловий будинок, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. 89,що підтверджується договором дарування житлового будинку від 03.11.1989 р., укладеним між дарувальником [PERSON] та обдаровуваною [PERSON], посвідченим державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1-5934, реєстраційним написом Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації від 04.11.1989 р. про реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок, технічним паспортом на житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. 89. Після смерті [PERSON] залишився заповіт від 23.04.1999 р., посвідчений державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], яким [PERSON] заповіла належний їй на праві власності житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. 89, чотирьом особам: [PERSON] 1/2 частину будинку, [PERSON] 1/6 частину будинку, [PERSON] 1/6 частину будинку, [PERSON] 1/6 частину будинку, що підтверджується заповітом [PERSON] від 23.04.1999 р., посвідченим державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1-917. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.За ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( частина третя статті 46 цього Кодексу ). Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємці за заповітом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини не проживали постійно разом із [PERSON] і не подали протягом встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України строку заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Таким чином, спадкоємці за заповітом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадщину після смерті [PERSON] У звязку з цим спадкування 1/2 частини житлового будинку ( 1/6 + 1/6 + 1/6 = 1/2 ) має здійснюватися за законом. 07.04.1999 р. померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької міської ради 08.04.1999 р., свідоцтвом про народження [PERSON], виданим Жовтневим відділом запису актів громадянського стану м. Запоріжжя 02.04.1977 р., свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького міськвиконкому 10.09.1994 р., свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], виданим Шевченківським відділом запису актів громадянського стану м. Запоріжжя 13.09.1974 р. Мати позивача [PERSON] є донькою [PERSON] [PERSON] померла раніше, ніж [PERSON] Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 1266 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем після померлої [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від не». На час відкриття спадщини позивач постійно проживала разом із [PERSON] у житловому будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. 89, та не подавала заяву про відмову від прийняття спадщини після померлої [PERSON] Таким чином, відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON]М, що підтверджується будинковою книгою на житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. 89. Проте позивач не може довести нотаріусу факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме довести те, що [PERSON] є донькою [PERSON], оскільки у свідоцтві про народження матері позивача прізвище було записано як «Маркова». 04.06.2016 року державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] Як вбачається з цієї постанови нотаріуса, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стало те, що з наданих документів неможливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]Вказане підтверджується документами: свідоцтвом про народження [PERSON], виданим Сталінським районним відділом запису актів громадянського стану м. Запоріжжя 11.09.1945 р., постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2016 р. ( вих. № 1428/02-31 ), винесеною державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме те, що [PERSON] є донькою [PERSON], підтверджується наступним. Як вбачається зі свідоцтва про подружжя № 556, виданого 08.02.1931 р., 08.02.1931 р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] ( батьком [PERSON] ) та [PERSON]. У звязку з реєстрацією вказаного шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на «Глєбенко». Таким чином, у свідоцтві про народження [PERSON], виданому Сталінським районним відділом запису актів громадянського стану м. Запоріжжя 11.09.1945 р., у графі «мати» зазначене дошлюбне прізвище її матері «Маркова». В свідоцтві про народження [PERSON], виданому Сталінським районним відділом запису актів громадянського стану м. Запоріжжя 11.09.1945 р., її матірю зазначена [PERSON]. У свідоцтві про смерть, виданому Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції 05.10.2003 р., зазначено, що 05.10.2003 р. померла [PERSON]. Таким чином, імя та по батькові особи, яка зазначена матірю у свідоцтві про народження [PERSON], та особи, яка померла 05.10.2003 р., є однаковими. 03.11.1989 р. [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. 89, що свідчить про близькі відносини, які існували між цими особами. Як вбачається з будинкової книги на житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. 89, [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON] ) Г.І. та [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON] ) О.М. проживали разом у вказаному житловому будинку. З урахуванням викладеного, суд знаходить позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин, а саме встановити, що [PERSON] є донькою [PERSON] обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved