Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона народилася [INFO] в с. Степанівка Криничанського району Дніпропетровської області і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Але в свідоцтві про моє народження, що повторно було видане 11 травня 1971 року Криничанським районним бюро ЗАГС Дніпропетровської області, актовий запис № 11 від 21 липня 1954 року, працівниками бюро ЗАГС прізвище її батьків російською мовою було зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]», і саме тому їй при народженні також було присвоєно прізвище [PERSON] (російською мовою). Як вбачається із свідоцтва про народження її батька, що повторно видане Степанівським сільським бюро ЗАГС Дніпропетровської області 19 січня 1959 року, актовий запис № 44 від 04 січня 1929 року, родовим прізвищем батька було прізвище [PERSON] (російською мовою), оскільки саме таке прізвище мали його батьки - [PERSON] та [PERSON]. Плутаниця щодо родового прізвища батька почалася ще в 1950 році, коли в свідоцтві про шлюб між батьками прізвище батька було написано «[PERSON]» замість «[PERSON]», але при цьому в графі прізвищ, що присвоюються чоловікові та дружині їх прізвище було правильно написано [PERSON]. Після реєстрації шлюбу між батьками, мати отримала паспорт на прізвище [PERSON], і більше ніколи не змінювала це прізвище. Батько також до самої смерті мав прізвище [PERSON], ніколи його не змінював і особисті документи отримував саме на це прізвище. Але при заповненні особистих документів батьків українською мовою родове прізвище батька з російською мови «[PERSON]» було перекладене на українську «[PERSON]», що порушувало правила українського ділового правопису, оскільки переклад прізвища з російської мови на українську повинний був відбуватися так, як воно звучить мовою оригіналу. Так, в трудовій книжці матері, яка уперше була заповнена колгоспом ім. Леніна Новоселівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області 14 грудня 1966 року, прізвище матері українською мовою було записано «[PERSON]», а потім виправлено на «[PERSON]» згідно її паспорту. Це ж стосується і батька, так як помилка щодо правильного написання прізвища батька була допущена навіть в нагородному листі під час представлення батька нагородження, а тому орденська книжка до ордену «Знак пошани» була оформлена на ім'я [PERSON]. Для виправлення помилки щодо прізвища батька в орденській книжці, мати . навіть зверталася до Управління державних нагород та геральдики Адміністрації Президента України, і 09 грудня 2004 отримала відповідь про факт належності [PERSON] орденської книжки [NUMBER] із записом «[PERSON]» та ордену «Знак Пошани». Таким чином, родове прізвище її батька є «[PERSON]», це ж прізвище було присвоєно і його дружині, тобто її матері. Але через неуважність працівників РАЦС, виникла помилка при заповненні свідоцтва про шлюб між батьками, яка, у свою чергу, призвела до невірного написання і її, заявника, прізвища в свідоцтві про народження, і замість присвоєння народженій дитині прізвища її батьків «[PERSON]», в її свідоцтві про народження і її прізвище і прізвище батьків було записане «[PERSON]», але при цьому правильно були записані ім'я та по батькові батьків - [PERSON] та [PERSON]. 02 лютого 1974 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і взагалі змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. На протязі свого життя вона не мала ніяких причин для усунення помилки, що була допущена щодо її прізвища при реєстрації факту народження, а тому і не зверталася до будь-яких державних органів для виправлення помилки. [INFO] мати [PERSON] померла, і вона, як спадкоємець першої черги має право на отримання спадщини матері, але через розбіжність в документах, що підтверджують її родинні відносини із спадкодавцем, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання по суті. Просить суд встановити юридичний факт, що вона, є донькою померлої [INFO] [PERSON]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі, просить задовольнити її вимоги. Заінтересована особа представник Дніпровської районної в місті Дніпродзержинську ради в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи від голови районної у місті ради надійшла заява з клопотанням про розгляд справи а за відсутності їх представника, заперечень проти заяви не мають. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи згідно частини другої статті 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом досліджені такі докази по справі: роз'яснення нотаріуса ( а.с. 7), копія паспорту [PERSON]( а.с. 8), Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( а.с. 9), свідоцтво про смерть [PERSON] ( а.с. 10), свідоцтво про народження батька [PERSON], свідоцтво про народження заявника ( а.с. 11) , свідоцтво про шлюб між батьками заявника ( а.с. 12), повідомлення Управління державних нагород та геральдики ( а.с. 13), свідоцтво про укладення шлюбу між заявником та [PERSON] (а.с. 14), свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с. 14), трудова книжка [PERSON] ( а.с. 15), військовий квиток [PERSON]( а.с. 16).. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що заявник [PERSON], народилася [INFO] в с. Степанівка Криничанського району Дніпропетровської області, і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Але в свідоцтві про її народження, що повторно було видане 11 травня 1971 року Криничанським районним бюро ЗАГС Дніпропетровської області, актовий запис № 11 від 21 липня 1954 року, працівниками бюро ЗАГС прізвище батьків заявника російською мовою було зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]», і саме тому їй при народженні також було присвоєно прізвище [PERSON] (російською мовою). На підставі наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що родове прізвище батька заявника є «[PERSON]», і таке ж прізвище було присвоєно і його дружині, тобто матері заявника. Але через неуважність працівників РАЦС, виникла помилка при заповненні свідоцтва про шлюб між батьками заявника, яка, у свою чергу, призвела до невірного написання прізвища заявника в свідоцтві про народження, і замість присвоєння народженій дитині прізвища її батьків «[PERSON]», в свідоцтві про народження прізвище заявника та прізвище її батьків було записане «[PERSON]», але при цьому правильно були записані ім'я та по батькові батьків - [PERSON] та [PERSON]. 02 лютого 1974 року я заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] і їй було п[INFO] померла моя мати [PERSON]. [INFO] померла мати заявника [PERSON], але в зв'язку в з розбіжностями в написанні прізвища заявника в її свідоцтві про народження та в свідоцтві про смерть спадкодавця, заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов до висновку, що [PERSON] дійсно є донькою померлої [PERSON], і заявник правомірно звернулася до суду із заявою про встановлення факту її родинних відносин зі спадкодавцем, так як будь-яким іншим способом, вона позбавлена можливості довести цей родинний зв'язок, що потрібно їй для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, а тому її заява підлягає задоволенню.. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги заявників, з таких мотивів. Згідно зі ст.57 ЦПК України докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Відповідно до ч.2 п.5 ст. 234 суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Outcome: approved