Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 3000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред`явлення позову до досягнення донькою повноліття. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є батьком дитини, але належної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі викладеного позивач просила стягнути аліменти з відповідача. Позивач у судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву в якій позовні вимоги просила задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, заперечень чи відзиву на позовну заяву не подавав. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Частина 1 статті 80 СК України передбачає, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ст.180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно ст.ст.181, 191 СК України позивач, як мати дитини, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, що передбачено ст.182 СК України. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.12.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , яке видано повторно 16.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №4. У шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане 05.07.2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №1236. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09.04.2019 року розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] . Довідки №884 та №885 від 10.05.2019 року, що видані виконкомом Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, свідчать, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] , [INFO] . Таким чином, зваживши докази по справі, суд приходить до висновку, що позивач не може самостійно забезпечити належне утримання неповнолітньої дитини, яка потребує утримання з боку відповідача, який є батьком дитини, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину підлягають задоволенню, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дитини, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. Відповідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved