Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, мотивуючи його тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] .Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати разом, однією сім`єю (як жінка та чоловік) у їх спільно побудованому будинку, шо розташований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина, в тому числі: будинок та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0822 га, кадастровий номер: 5323810100:50:016:0063, що розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із ним однією сім`єю у вищезазначеному будинку. Інших спадкоємців [PERSON] , які б прийняли, чи бажали б прийняти спадщину немає. З метою оформлення спадкової справи та отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, що залишилося після померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни. Однак, у зв`язку із тим, що місце реєстрації [PERSON] є [ADDRESS] , гуртожиток, і на даний час, [PERSON] не має можливості належними документами підтвердити, що вона дійсно проживала разом із [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, і в тому числі: на момент смерті [PERSON] і у даній справі вбачається спір про право на спадщину, [PERSON] вимушена звернутися до суду із даним позовом, інакше, як тільки у судовому порядку, встановити вищевказаний факт можливості немає. У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позов з підстав викладених у ньому та встановити факт, що [PERSON] проживала із [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Представник відповідача Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, направив листа, у якому просив слухати справу у його відсутність, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Додатково вказав, що підтверджує факт проживання матері і батька однією сім`єю з 2005 року до дня смерті. Судом в порядку ст.ст. 90, 230 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що [PERSON] та [PERSON] , ввесь час, до смерті останнього проживали разом, підтримували шлюбні відносини, вели спільне господарство. Врахувавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, третьої особи, викладені у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який було розірвано 03.10.2005 (а.с. 6-7). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, в тому числі будинок та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0822 га, кадастровий номер: 5323810100:50:016:0063, що розташована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 9-11). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України позивач, є спадкоємцем четвертої черги за законом померлого [INFO] [PERSON] , та прийняла спадщинувідповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із ним однією сім`єю (як жінка та чоловік) у будинку по [ADDRESS] та здійснила його поховання за власний рахунок (а.с. 13). Факт проживання однією сім`єю навіть після розірвання у 2005 році шлюбу до дня смерті [PERSON] підтверджується також квитанціями про сплату комунальних послуг за користування будинком по [ADDRESS] . Крім того, відповідно до наданої довідки Відділом обслуговування громадян № 8 ГУ в Полтавській області ПФУ від 28.05.2021, встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області (в Пирятинському районі), як пенсіонер по віку з 23.12.1998 року по довічно за місцем проживання [ADDRESS] (а.с. 65-69). Відповідно до копії спадкової справи наданої приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Запорожець О.О. до майна померлого [INFO] [PERSON] , подано заяви синами спадкодавця [PERSON] та [PERSON] про відмову від прийняття спадщини за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька на користь матері [PERSON] (а.с. 32-52). [INFO] помер син спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с. 66). Інших спадкоємців [PERSON] , які б прийняли, чи бажали б прийняти спадщину немає (а.с. 33, 35). З метою отримання Свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О., у наслідок чого було відкрито спадкову справу № 49/2018 (а.с. 14, 32-52), проте отримала відмову у зв`язку із тим, що місце реєстрації її місця проживання є [ADDRESS] , гуртожиток, а тому у видачі свідоцтва про право на спадщину не має підстав, оскільки неможливо встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті (а.с. 15). Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємці першої черги, сини померлого [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] написали заяви про відмову від прийняття спадщини. Крім того встановлено, що позивач [PERSON] з 2005 року проживала разом з [PERSON] по день його смерті [INFO] . Вони проживав однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні прав та обов`язки, вели спільний бюджет, та ці обставини у достатній мірі підтверджені свідками. За наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved