Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить будинок , що розташований по [ADDRESS], Гребінківського району, Полтавської області, який належав [PERSON] на праві приватної власності. Зазначає, що в січні 2017 року син позивача - відповідач [PERSON] надав позивачу якийсь документ і сказав, що вона має у ньому розписатися і що це стосується паю, і позивач підписала вказаний документ,так як довіряла своєму сину, цим документами виявилася відмова від прийняття спадщини. [PERSON] стверджує, що помилково відмовилася від спадщини, та не розуміла природи такої відмови. Просить суд визнати заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини недійсною, та встановити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Третя особа - Гребінківська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що з квітня 1962 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Майорщинським сіль ЗАГС Пирятинського району Полтавської області 19 квітня 1962 року, актовий запис № 9 (а.с.04). У шлюбі [PERSON] та [PERSON] придбали будинок по [ADDRESS] Гребінківського району Полтавської області, про що свідчичить договір купівлі продажу № 198903 від 17 березня 1998 року(а.с.06). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Тарасівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області 03 серпня 2016 року, актовий запис № 11(а.с.05). У січні 2017 року син позивача - відповідач [PERSON] надав позивачу якийсь документ і сказав, що вона має у ньому розписатися і що це стосується паю, і позивач підписала вказаний документ,так як довіряла своєму сину, цим документами виявилася відмова від прийняття спадщини У травні 2017 року, [PERSON] сказав [PERSON], щоб вона виселялася з будинку [ADDRESS] Полтавської області, так як вона відмовилася від своєї частки у спадщині і він має намір оформити будинок на себе. 08 червня 2017 року позивач звернулась у Тарасівську сільську раду Гребінківського району Полтавської області із заявою в якій просила відкликати свою заяву про відмову від прийняття спадщини за законом, яка була оформлена секретарем Тарасівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області 11 січня 2017 року та оформити відмову належним чином. Секретарем Тарасівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області належним чином було оформлено відповідну заяву, яка була направлена державному нотаріусу Гребінківської державної нотаріальної контори. 21 червня 2017 року державний нотаріус - в.о. завідувача Гребінківської державної нотаріальної контори Михайліченко Т.М. відмовила від долучення до спадкової справи та реєстрації в книгу обліку реєстрації спадкових справ заяви позивача про відкликання заяви позивача про відмову від прийняття спадщини за законом. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття. Відмова від спадщини є безумовною та беззастережною. Якщо у спадкоємця протягом шести місяців з дня відкриття спадщини виникає бажання отримати спадщину, то він або його представники можуть відкликати заяву про відмову від спадщини та в встановленому законом порядку подати заяву про прийняття спадщини. Відмова від спадщини на користь іншого спадкоємця має носити добровільний характер та повинна бути здійснена згідно правил про дійсність правочинів. Тобто заява повинна бути здійснена особою, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, в момент здійснення заяви особа не повинна знаходитись під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини. Якщо така заява мала місце то вона в судовому порядку може бути визнана недійсною. Крім того, відмова від спадщини це односторонній правочин, а згідно з ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилялась щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Згідно ст.ст.1273 та 1274ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч. 5ст. 1274 ЦК України, відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями225,229-231цьогоКодексу. Частиною 3статті 1272 ЦК Українипередбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Враховуючи вищевикладені обставини, а також позицію відповідача [PERSON], який визнав позов та підтвердив обставини викладені у позовній заяві, тому в силу частини першої статті 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не потребують доказуванню. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Outcome: approved