Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження внука [PERSON], який народився 07 грудня 2016 року в місті Донецьк. Мати [PERSON], [INFO], громадянка України, місце проживання: [INFO]. Батько [PERSON], [INFO], громадянин України, місце проживання: [INFO]. В обґрунтування зазначено, що 07.12.2016 року в м. Донецьк, Донецької області народився її внук [PERSON]. У звязку з тим, що народження відбулося на тимчасово окупованій території України, отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження дитини, неможливо. Встановлення факту народження їй потрібно для отримання свідоцтва про народження держави України. Просить встановити факт народження дитини [PERSON], який народився 07 грудня 2016 року в місті Донецьк В судове засідання заявниця не зявилася, просила розглянути справу за її відсутності, на заяві наполягала. Представник Токмацького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р., дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Обовязок невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану частиною 1 статті 144 Сімейного кодексу України покладений на батьків. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч.3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження (абз.1 ч.4). За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.5 ч.4). Пунктом 7 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачений розгляд судом справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Наказом Міністерства юстиції України № 953/5 від 17.06.2014 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської та Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Судом встановлено, що 07 грудня 2016 року в м. Донецьк народився [PERSON], мати [PERSON], батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ДНР № 025302, виданим Харцизським міським відділом записів актів цивільного стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР та медичним свідоцтвом про народження № 353 (дублікат), виданий 13.03.2017 року КУ ЦГКБ № 6 г. Донецк (російською мовою). Заявниця є бабою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії VI-НО № 289071, копією свідоцтва про шлюб серії І-НО № 219041 та копіює свідоцтва про народження серії V-НО № 331799. [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії ВН № 199593, виданим Совєтським РВ УМВС України в м. Макіївці 15.11.2005 року. [PERSON] є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії ВВ № 419818, виданий Совєтським РВ УМВС України в м. Макіївці 08.05.1998 року. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 07.10.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 219041 від 06 вересня 2010 року, актовий запис 1506. Згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 09.03.2017 року відмовлено заявниці у реєстрації народження дитини з мотивів того, що подані документи на підтвердження факту народження дитини не відповідають вимогам законодавства України, так як видані органами на тимчасово окупованій території України, які діють в непередбаченому законом порядку. Відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Статтею 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено правовий статус тимчасово окупованої території України, та визначено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» \~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В той же час, Європейський суд з прав людини у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). Зобовязання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, вважають судді ЄСПЛ, Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать Згідно ч. 1, ч. 2 cт. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди, з метою захисту\~прав і свобод громадян України, якими є дитина [PERSON] та його батьки [PERSON], [PERSON], суд вважає що заявлені вимоги належить задовольнити, встановивши факт народження дитини [PERSON] [PERSON], 29 липня 2016 року в місті Сімферополь Республіки Крим, дитини жіночої статі доньки, що надасть можливість отримати видане державним органом України свідоцтво про народження дитини. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved