Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що від спільного проживання однією сімєю без укладення шлюбу у сторін народився син [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач в свою чергу не надає коштів на утримання спільної дитини, а тому позивач вважає, що відповідач має щомісячно сплачувати аліменти на підставі рішення суду. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, подали заяви в яких просили розглянути справу, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти заочного розгляду не запречували. Відповідач у судове засідання не зявився. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч. 2 ст.158 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження серії І-ТП №201519, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. А тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто з 19.09.2017 року. Оскільки, відповідач не надає кошти позивачу на утримання дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач працездатний, за станом здоров'я спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, інших утриманців не має, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в частині від доходу відповідача, визначає аліменти в розмірі 1/4 частки доходу [PERSON], але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі статті 367 ЦПК України суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved