Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, після смерті 29 жовтня 2014 року її чоловіка [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 5323281000:00:004:0373, площею 1,15 га розташовану на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала останньому як спадкоємцю після смерті 28 квітня 2008 року власника земельної ділянки на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 072368 виданого 22 лютого 2006 року [PERSON]. В ході судового розгляду представник позивача, що діє на підставі довіреності від 21.09.2016 року [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що 29 жовтня 2014 року чоловік позивачки [PERSON] який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті матері [PERSON], на спадкове майно до складу якого входило 2 земельні ділянки, в тому числі і земельна ділянка площею 1,15 га з кадастровим номером 5323281000:00:004:0373 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В грудні 2008 року [PERSON] розпочав виготовлення технічної документації зі землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Технічна документація виготовлялась тривалий час. 29 жовтня 2014 року [PERSON] помер і не встиг за життя зареєструвати право власності на частину спадкового майна - земельну ділянку площею 1,15 га. з кадастровим номером 5323281000:00:004:0373. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну ділянку площею 1,15 газ,з кадастровим номером 5323281000:00:004:0373, що знаходяться на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В установленому законом порядку, позивач, як спадкоємець за законом, у відповідності до вимог ст. 1270 Цивільного кодексу України звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та в подальшому зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 3,8000 га. Під час звернення до нотаріуса по питанню переоформлення права власності на спірну земельну площею 1.15 га, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщин з підстав відсутності правовстановлюючого документа. Оскільки правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку на ім'я покійного чоловіка відсутній, тому позивач змушена звернутися до суду з цим позовом. Відповідач представник Великосорочинської сільської ради Миргородського району в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності проти задоволення позову не заперечує (а.с.23). Третя особа Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не зявився, просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, самостійні вимоги на предмет спору відсутні(а.с.24). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності суд встановив. [PERSON] помер 29 жовтня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.10.2008 року спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 28.04.2008 року є [PERSON]. До складу спадщини входить земельна ділянка кадастровий номер 5323281000:00:004:0373, площею 1,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 072368 виданого 22 лютого 2006 року(а.с.9) . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с.39), тобто спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] № 636/01-16 від 03.04.2017 року та даних спадкової справи після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини подала позивач, син [PERSON] [INFO] відмовився від прийняття спадщини (а.с.24,25,34-45). Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно на імя спадкодавця [PERSON] (а.с.15). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площа земельної ділянки кадастровий номер 5323281000:00:004:0373 становить 1,1500га. Статтею 1218 ЦК України, встановлено - до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує. Спадщина може бути визнана відумерлою та передана у комунальну власність в порядку визначеному ст. 1277 ЦК України і тому саме сільська рада за місцем відкриття спадщини є відповідачем по справі. Згідно розяснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач [PERSON] вчинила дії по прийняттю спадщини, тобто подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, тому вона набула право власності спірної земельної ділянки в порядку спадкування, оскільки судом встановлено факт належності цієї земельної ділянки спадкодавцю [PERSON] Великосорочинська сільська рада є належним відповідачем у справі, оскільки відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Крім того, згідно ст.335 ЦК України річ, яка не має власника, є безхазяйною і може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. В звязку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з розяснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved