Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] звернуласядо суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що 22 лютого 2013 року померла мати сторін у справі [PERSON], після смерті якої спадщину, зокрема, житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по вул. Ковельська, 1 в с. Літин Турійського району Волинської області, прийняв за заповітом їхній брат [PERSON], який проживав разом із спадкодавцем на час її смерті. 19 квітня 2014 року помер [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок та інше належне останньому майно. Позивач і відповідачі, як спадкоємці другої черги, звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті брата. 20 квітня 2015 року між ними було укладено договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого позивачу, зокрема, перейшло право власності на спадковий будинок. Вказуючи, що в нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, просила визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] У підготовче судове засідання позивач не зявилася, однак її представник [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що він та позивач позов підтримують з викладених у ньому підстав, просять його задовольнити та розглядати справу без їхньої участі. Відповідачі у підготовче судове засідання не зявилися, однак подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, та просили розглядати справу за їхньої відсутності. Враховуючи, що в підготовче судове засідання учасники судового розгляду не зявилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). За загальним правилом, визначеним частиною 1 статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Частиною 3 вказаної статті ЦК України передбачено, що спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Судом встановлено, що 22 лютого 2013 року померла мати сторін у справі [PERSON] (а.с. 9) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Ковельська, 1 в с. Літин Турійського району Волинської області (а.с. 10). За життя [PERSON] 08 травня 2002 року склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла синові [PERSON] (а.с. 11). Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги Туличівської сільської ради Турійського району № 1 за 2018 рік, довідкою Туличівської сільської ради Турійського району Волинської області № 691 від 28 жовтня 2014 року (а.с. 10, 24). Спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилася (а.с. 43). [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем (а.с. 10), про відмову від спадщини не заявляв, а тому в контексті частини 3 статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] [PERSON] помер 19 квітня 2014 року (а.с. 12). Проживав сам, заповіту за життя не складав (а.с. 13). Після смерті останнього спадкоємцями другої черги за законом є його брат і дві сестри сторони у цій справі, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та одруження (а.с. 14, 15, 53), які у встановлені законом порядку та строки звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с. 46, 47). 20 квітня 2015 року між сторонами у справі укладено договір про поділ спадкового майна після смерті [PERSON] (а.с. 17), що відповідає вимогам частини 3 статті 1267 ЦК України. Відповідно до пункту 2 вказаного договору житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Ковельській, 1 в с. Літин Турійського району Волинської області, переходить на праві власності позивачу [PERSON] До складу зазначеного спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1», загальною площею 49,6 кв. м, житловою площею 27,5 кв. м, хлів «Б-1», гараж «В-1», хлів «в», хлів «в1», вбиральня «Г», літня кухня «Д-1», погріб «Е-1», колодязь «Є» (а.с. 21-23). Постановою приватногонотаріуса від 27 червня 2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, які підтверджують його належність [PERSON] або [PERSON] (а.с. 20). Наведені обставини справи обєктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 77/2014 до майна померлого [PERSON] (а.с. 45-104), з яких також вбачається, що інших спадкоємців після смерті останнього, які б звернулися у встановленому законом порядку до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, немає. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Відповідно до вимог частини 1 статті 142 ЦПК України у звязку з визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 659 грн 14 коп. Решту сплаченого судового збору в розмірі 659 грн 14 коп. залишити за позивачем. На підставі викладеного, статей 1216, 1262, 1267, 1269, 1270 ЦК України та

Outcome: approved