Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Дніпродзержинська філія Придніпровської товарної біржі про визнання угоди дійсною. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 14 травня 2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали угоду купівлі-продаж нерухомого майна - квартири [ADDRESS] через Дніпродзержинську філію Придніпровської товарної біржі, зареєстрований за 1268 від 14 березня 2001 року. 16 березня 2001 року, як потребувало того чинне законодавство України зареєструвала своє право власності на квартиру в Обласному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» м. Дніпродзержинська, реєстраційний номер 20891 та записано в реєстрову книгу № 115, отримавши технічний паспорт на вищенаведену квартиру. Згідно вищезазначеного договору від 14 березня 2001 року, продаж квартири вчинено за 4000грн., які відповідач одержав від позивача повністю до підписання угоди та передав [PERSON] ключі від квартири, де вона залишилася мешкати, а [PERSON] переїхав, вивіз всі свої речі, меблі. Таким чином між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов угоди, предмету договору та його ціни. Спірну квартиру сторони по справі придбали у 1998 році, коли перебували у шлюбі, зареєстрували право власності на відповідача [PERSON], де зареєструвалися 17 серпня 1999 року та мешкали разом, але подружнє життя між сторонами не склалося і за рішення суду сторони розлучилися. Спірна квартира була спільним майном погруддя і тільки, щоб переоформити право власності право власності з чоловіка на дружину сторони уклали біржову угоду купівлі-продажу, після цього 28 вересня 2002 року позивач одружилася знову і змінила своє прізвище на «[PERSON]» і до сьогоднішнього дня мешкає у вказаній спірній квартирі. На підставі ст. 15 Закону України від 10 грудня 1191 року «про товарну біржу», договір зареєстрований у Дніпродзержинській філії придніпровської товарної біржі не підлягає нотаріальному посвідченню. Із набранням чинності новим Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладаються у письмовій формі і підлягають нотаріальному посвідченню. Позивач, [PERSON] зверталася до відповідача х проханням укласти угоду нотаріально, але відповідач став уникати зустрічі. Позивачу [PERSON], як власнику квартири потрібно розпорядитися своїм майном, але у неї не має такої можливості, у зв'язку з чим виникла необхідність звернення з позовною заявою до суду для вирішення питання по суті. Просить суд визнати угоду купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] укладену між [PERSON] та [PERSON] на Дніпродзержинській філії Придніпровської товарної біржі 14 березня 2001 року - дійсною. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, не заперечу проти заочного розгляду справи; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень позивачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений згідно з вимогами до ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом оголошення у пресі, а саме через регіональне видання - газету «Урядовий кур'єр» та урядову газету «Вісті Придніпров'я». Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України з опублікування оголошення про виклик відповідача вважається повідомленням про час та місце розгляду справи. Відповідач причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло, суд вважає причини неявки відповідача неповажними. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -, Дніпродзержинська філія Придніпровської товарної біржі в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень представником третьої особи відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Судом досліджені докази по справі: - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судновому засіданні; Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.45 ЦК України 1963 року, недодержання форми угоди, яку вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч.1 ст. 128 ЦК України 1963 року право власності (право оперативного керування) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене законом чи договором. Згідно ч.4. ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно ч. 2 ст. 219 ЦК України, суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню перешкоджала обставина, яка не залежить від її волі. Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд має право визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 316 ЦУ України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦУ України, власникові належіть право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно. Якщо інше прямо не випливає із законом або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 57 ЦПК України, докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлені наступні обставини та визначені до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] знаходячись у зареєстрованому шлюбі придбали зареєструвавши право власності на останнього, у 1998 році квартиру розташовану за адресою [ADDRESS], де зареєструвалися 17 серпня 1999 року та мешкали разом, таким чином спірна квартира була спільним майном подружжя, у зв'язку з чим після розірвання шлюбу між сторонами у 2002 році, щоб переоформити право власності з чоловіка на дружину сторони уклали 14 травня 2001 року угоду купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] через Дніпродзержинську філію Придніпровської товарної біржі, зареєстрований за 1268 від 14 березня 2001 року. 16 березня 2001 року, як потребувало того чинне законодавство України, [PERSON] зареєструвала своє право власності на квартиру в Обласному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» м. Дніпродзержинська, реєстраційний номер 20891 та записано в реєстрову книгу № 115, отримавши технічний паспорт на квартиру. Згідно вищезазначеного договору від 14 березня 2001 року, продаж квартири вчинено за 4000грн., які відповідач одержав від позивача повністю та передав [PERSON] ключі від квартири, де остання одружившись вдруге 28 вересня 2002 року і змінивши своє прізвище на «[PERSON]» мешкає до теперішнього часу. Таким чином між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов угоди, предмету договору та його ціни. Для реєстрації права власності на нерухоме майно у реєстраційній службі Дніпродзержинського міського управління юстиції, необхідно договір купівлі-продажу нерухомого майна посвідчити нотаріально, а договір купівлі-продажу зареєстрований товарною біржею, відповідно до ст. 203 ЦК України, вважається недійсним. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладаються у письмовій формі і підлягають нотаріальному посвідченню. Позивачу [PERSON], як власнику квартири потрібно розпорядитися своїм майном, але у неї не має такої можливості, у зв'язку з чим виникла необхідність звернення з позовною заявою до суду для вирішення питання по суті. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача з таких мотивів. Згідно вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON], Третя особа - Дніпродзержинська філія Придніпровської товарної біржі про визнання угоди дійсною в зв'язку з тим, що як встановлено у судовому засіданні, на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна - квартири розташованої за адресою [ADDRESS], покупець [PERSON] не знала і не могла знати про обов'язковість нотаріально посвідчення договору, оскільки після його оформлення на товарній біржі, а також враховуючи той факт, що текст договору купівлі-продажу не містив вимоги щодо обов'язкового нотаріального посвідчення угоди, вважала правомірним набуття нею права власності на нерухоме майно. Сторонами виконані усі вимоги ст.655 ЦК України, волевиявлення учасників було вільне, відповідало внутрішній волі сторін; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. На теперішній час місце перебування, мешкання відповідача невідоме і у позивача виникли труднощі з вирішенням питання щодо реєстрації права власності на належне їй [PERSON] майно, так як зазначений договір купівлі-продажу нерухомого майна не був посвідчений нотаріально. Є необхідність визнання договору дійсним. Є підстави для задоволення позову. Встановлені судом факти й обставини справи підтверджуються: - копією паспорта [PERSON] /а.с.5/, згідно якого підтверджується особа позивача, місце реєстрації; - копією свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.6/, згідно якої підтверджується, що шлюб між сторонами розірвано22 травня 2001 року; - копією свідоцтва про одруження /а.с.7/, згідно якої підтверджується, що позивач одружившись с8 вересня 2002 року змінила свої прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]»; - копією договору купівлі-продажу укладеного між сторонами по справі/а.с.8/, згідно якого підтверджується факт купівлі-продажу майна у вигляді квартири розташованої за адресою [ADDRESS]; - копією технічного паспорту /а.с.9-10/, згідно якого підтверджується технічна характеристика квартири розташованої за адресою [ADDRESS]. На підставі ст. 45, ч.2 ст.47, 128, 227 ЦК України 1963р., ст. 15, 16, 203, 209, 220, 316, 317, 328, 638, 655, ЦК України, п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року,

Outcome: approved