Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до «Мукачівського Учбово-виробниче підприємство УТОС» про стягнення заборгованості із заробітної плати. Позовні вимоги мотивує тим, що вона довгий час працювала на підприємстві «Мукачівське Учбово-виробниче підприємство УТОС». В 2016 році її було звільнено з підприємства, однак відповідач не провів виплату належної їй заробітної плати. Відповідно до довідки «Мукачівського Учбово-виробничого підприємства УТОС» заборгованість у останнього перед [PERSON] становить 3755,02 гривень. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 3755,02 грн. Ухвалою суду від 18.08.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідач, отримавши копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з доданими до неї документів, відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки від 04.07.1975 року,серії [NUMBER] , [PERSON] працювала в Мукачівському учбово-виробничому підприємстві Українське товариство сліпих з 01.07.1975 року ( а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст. 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Також і частиною першою ст. 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. У відповідності з ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частина перша ст. 116 Кодексу законів про працю України містить нормативне правило, згідно з яким, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Крім того, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. З наданої позивачем довідки про заробітну плату від 23.06.2020 № 19 судом встановлено, що заборгованість по заробітній платі склала 3755,02 гривень ( а.с.5). Приймаючи вищевказані фактичні обставини по справі на предмет їх відповідності зазначеним судом положенням чинного законодавства, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, у відповідності зі ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем відзив на позов не подано, вищевказані фактичні дані щодо суми заборгованості та періоду розрахунку не спростовані. За таких обставин справи, приймаючи до уваги регламентовані законодавством України положення щодо необхідності захисту трудових прав громадян, зокрема, в частині отримання належної винагороди , позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved