Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою у якій просить визнати безвісно відсутнім [PERSON] Вимоги мотивує тим, що з [PERSON] вона перебувала у цивільному шлюбі, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки, були пов'язані спільним побутом. [INFO] року у них народився син [PERSON], який проживає з нею. Проте з [PERSON] спільне життя не склалося, тому з 2006 року вони почали проживати окремо, не ведуть спільного господарства і подальше місце перебування [PERSON] їй не відомо. 05 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, дитиною не цікавиться, жодного разу не надавав матеріальної та моральної допомоги на утримання дитини, із сином не зустрічається, зв'язок з нею не підтримує. З часу припинення спільного господарства місце перебування [PERSON] їй не відоме та відомості про це відсутні. Згідно довідки про переміщення з тимчасово окупованої території, виданої Дніпровською районною державною адміністрацією в м. Києві від 08.11.2014 року, вона разом із сином Аміром перемістилася з тимчасово окупованої території району проведення антитерористичної операції та на даний час проживає за адресою [ADDRESS] Визнання [PERSON] безвісно відсутнім їй необхідно у зв'язку з тим, що вона зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] [INFO], має намір виїхати до Росії. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву та викладені у ній обставини. Представник заінтересованої особи Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи заінтересована особа була повідомлена належним чином, суду подала заяву з проханням розглянути справу без участі їхнього представника. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно копії довідки від 03.11.2014 року, [PERSON] та [PERSON], [INFO], взяті на облік осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та проживають за адресою [ADDRESS] Згідно свідоцтва про народження, батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є заявниця та [PERSON]. Відповідно заявлених вимог [PERSON] просить визнати безвісно відсутнім [PERSON] з метою виїзду її з малолітнім сином [PERSON] [INFO], до Російської Федерації. Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Відповідно повідомлення Управління карного розшуку ГУ МВС України в м. Києві від 17.02.2015 року за № 4/9-3-Аз, [PERSON], [INFO], місце народження Індія, м. Нандіял, в 2006 році та 18.01.2010 р. затримувався Ленінським РВ УМВС Луганської області, як мігрант, складався адміністративний протокол з рішенням видворення без закриття в'їзду. Проведеним заходами встановити місцезнаходження гр. [PERSON] на території міста Києва не виявилося можливим. За повідомленням Департаменту інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України від 14.02.2015року, станом на 14.02.2015 року [PERSON] в розшуку на території України не перебуває, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. На запити суду були надані відповіді про те, що відомості в Державній фіскальній службі України про реєстрацію [PERSON] станом на 28.05.2015 року відповідно до інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків відсутні та за даними централізованої бази даних одержувачів пенсій, які проживають на територіях, що контролюються українською владою, станом на 01.06.2015 року гр. [PERSON] на обліку в органах Пенсійного фонду України не перебуває. Відповідно повідомлення Головного центу обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 16.06.2015 року, не виявлено відомостей про перетинання державного кордеону України у період з 01.01.2006 року по 06.05.2015 р. громадянином республіки Індія [PERSON], при цьому відповідно до п. 29 Положення про базу даних інформація щодо відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства зберігається протягом п'яти років. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як пояснила представник заявника, відомості про останнє відоме місце реєстрації та чи був зареєстрований [PERSON] на території України відсутні, мешкав [PERSON] за період спільного проживання з [PERSON] у [ADDRESS], що на даний час є тимчасово окупованою територією, з 2006 року заявниця та [PERSON] стали проживати окремо. З урахуванням тих обставин, що [PERSON] являється іноземцем, громадянином Індії, з приводу нього після припинення сумісного проживання із заявницею 18.01.2010 року складався адміністративний протокол про видворення з території України, крім того заявницею не повідомлено суду щодо наявних родичів, місця роботи, співробітників, тощо, які б могли дати свідчення про [PERSON], не надано доказів з будь-яких установ за останнім місцем проживання відсутнього про наявність відомостей відносно нього та суд позбавлений можливості зібрати такі докази, тому заява не підлягає задоволенню, оскільки вимоги не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: dismissed