Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] від 01.08.1979 року та диплома серії [NUMBER] від 01.07.1979 року, мотивуючи свої вимоги тим, що вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Кіцманському районі з проханням здійснити їй нарахування пенсії за віком та надала необхідні документи, зокрема для підтвердження загального стажу роботи. Однак, заявнику відмовлено тому, що є розбіжності в дипломі та трудовій книжці у прізвищі заявника а саме: « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Зазначає, що належність їй зазначених документів підтверджується свідоцтвом про народження та довідкою сільської ради. Враховуючи вищенаведене, просила задовольнити заяву та встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] від 01.08.1979 року та диплома серії [NUMBER] від 01.07.1979 року . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник зацікавленої особи - ГУ ПФУ в Чернівецькій області подав письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника управління з урахуванням наданих заявником доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так в судовому засіданні встановлено, що заявник згідно посвідки про народження № 1 від 12.01.1961 року значиться, як « [PERSON] » (а.с.11). Довідкою, виданою виконкомом Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області № 995 від 28.09.2020 року, підтверджується те, що « [PERSON] » та « [PERSON] » є одна і та ж сама особа.(а.с.6). Однак, згідно трудової книжки серії [NUMBER] від 01.08.1979 року та диплома серії [NUMBER] від 01.07.1979 року заявник значиться як « [PERSON] » (а.с.8-10). Таким чином, на підставі викладеного викладеного, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved