Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] строком на шість місяців та просила встановити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: перебувати в місці спільного проживання з нею, за адресою: [ADDRESS] , наближатися її до місця проживання за адресою: [ADDRESS] , не ближче як на 300 метрів, вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через засоби зв`язку особисто і через третіх очіб, спілкуватися у будь-який спосіб з її дітьми: сином [PERSON] , [INFO] , та сином [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що з [PERSON] вони проживали без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , починаючи з березня 2018 року і по червень 2019 року. Разом з ними проживали також її діти від попереднього шлюбу: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . За період спільного проживання її сім`я постійно потерпала від психологічного та фізичного домашнього насильства з боку її співмешканця [PERSON] , який здійснював погрози різного характеру, а саме: погрожував застосувати фізичне насильство, залякував, принижував, ображав нецензурними словами, штовхав, щипав, кидав предмети побуту. Він постійно вчиняв сварки з будь-якого приводу, особливо, коли перебував в стані алкогольного сп`яніння. Це все супроводжувалося пошкодженням домашніх речей, меблів та іншого майна. Все це відбувалося на очах її дітей. Через дані обставини вона з дітьми змушена була неодноразово ввечері переховуватися по сусідах, родичах та друзях. Навіть протягом тижнів змушена була переховуватися у колишньої свекрухи. З приводу безкінечних конфліктів вона неодноразово зверталася із заявами до Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області. Протягом червня 2018 року - квітня 2019 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, у тому числі, за вчинення домашнього насильства, зокрема, 26.06.2018, 23.11.2018, 21.01.2019, 25.04.2019. Крім того, 30.04.2019 [PERSON] відкрито викрав її мобільний телефон. В провадженні Козятинського міськрайонного суду знаходиться обвинувальний акт відносно [PERSON] за ст.ст. 186 ч. 2, 126-1 КК України, який призначений до судового розгляду на 05.11.2019 року, де вона визнана потерпілою. Незважаючи на заходи адміністративного впливу та притягнення до кримінальної відповідальності, [PERSON] своєї поведінки не змінює, через що спільне проживання з ним в одному будинку є нестерпним, а тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою. Вважає, що існує загроза продовження домашнього насильства щодо неї та її дітей з боку [PERSON] , існують ризики настання більш тяжких наслідків для їхнього психічного та фізичного здоров`я. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовільнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте, до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти заяви не має. Взявши до уваги заяви сторін,вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 607 від 23.09.2019 Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області (а.с. 8). Відповідно до договору оренди № 1 від 23.03.2018 [PERSON] винаймає будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-11). З приводу безкінечних конфліктів [PERSON] неодноразово зверталася із заявами до Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області. Протягом червня 2018 року - квітня 2019 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, у тому числі ,за вчинення домашнього насильства, зокрема, 26.06.2018, 23.11.2018, 21.01.2019, 25.04.2019, що підтверджується копіями постанов про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності (а.с.13, 14, 15, 16, 17). [PERSON] систематично чиниться фізичне та психологічне насильство в сім`ї. Таким чином, обставини вчинення [PERSON] домашнього насильства не підлягають доказуванню, оскільки вони встановлені постановами суду у справах про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили. Відповідно до п.п. 3, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальний приписстосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні; у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про запобіганнята протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкоду користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Отже, єдиним заходом, передбаченим ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який може бути застосований у спірних правовідносинах, є заборона [PERSON] перебувати в місці проживання та наближатися до місця проживання [PERSON] , в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] , у тому числі: вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб , спілкуватись з дітьми заявниці строком на 6 місяців, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved