Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 1 січня 2008 року її дядько [PERSON] був госпіталізований до Гніванської міської лікарні з приводу хвороби шлунку. Оскільки він потребував термінової операції та лікування, а власних коштів у нього не було, [PERSON] звернувся по допомогу до неї. Мотивував це тим, що з доньками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у нього склались неприязні стосунки і вони не спілкувалися, а його мати - її бабуся [PERSON] коштів не мала, сама хворіла та потребувала догляду. Вона погодилась оплатити вартість лікування [PERSON] та здійснювати за ним догляд, а він у свою чергу зобов'язався розрахуватись з нею після одужання, а в разі неможливості цього обіцяв залишити їй належну йому частину житлового будинку по [ADDRESS]. З 3 січня 2008 року по [INFO] [PERSON] перебував на лікуванні в II -й міській лікарні м. Вінниці де йому було зроблено три операції з приводу виразки шлунку. За вказаний період нею було витрачено на його лікування 10 720, 81 грн. [INFO] [PERSON] помер. Нею було проведено його поховання та витрачено 07.02.2008 року 985 грн. + 2 124 грн. = 3109, 00 грн. Крім того, відповідно до ст. 2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Отже, витрати на встановлення пам'ятника віднесені законом до витрат на поховання. Нею було замовлено та встановлено на могилі [PERSON] пам'ятник, на що 03.04.2009 р. витрачено 4790 грн. +1750 грн. = 6540,00 грн. Таким чином, всього на лікування та поховання [PERSON] нею було витрачено 10 720, 81грн. + 3109, 00 грн.+ 6540,00 грн. = 20 369,81грн. Відповідачі по справі - спадкоємці першої черги спадкування за законом після [PERSON] знали про їхню із ним домовленість, не заперечували щодо її вселення в належну [PERSON] частину будинку по [ADDRESS] та погоджувались після прийняття ними спадщини переоформити зазначену частку будинку на її ім'я. 08 липня 2008 року на ім'я відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Оскільки на той час коштів на переоформлення частини будинку на своє ім'я в неї не було, вони домовились зробити це пізніше. Відповідачі зареєстрували її місце проживання в зазначеному будинку і спірних моментів між ними не виникало. Однак в подальшому всупереч домовленостям відповідачі пред'явили до неї позов від 02 жовтня 2013 року про витребування майна із чужого незаконного володіння, в якому зазначали, що вона ніби-то самовільно вселилась до будинку, згоду на вселення вони не давали. На даний час вони мають намір продати свою частину будинку, а вона їм заважає це зробити і тому просили суд постановити рішення, яким зобов'язати її звільнити жиле приміщення в 59/125 частки житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 27 січня 2014 року в задоволенні зазначеного позову було відмовлено. Вона неодноразово намагалася вирішити спір мирним шляхом, однак жодного результату це не дало. У зв'язку з цим 14 лютого 2014 року вона звернулася до відповідачів з письмовою вимогою про повернення їй коштів, витрачених на догляд, лікування та поховання спадкодавця, однак зазначена вимога залишена ними без задоволення. Тому грошові кошти в розмірі 20 369, 81 грн. підлягають стягненню з відповідачів солідарно. Вважає, що протиправною поведінкою відповідачів їй заподіяно також і моральну шкоду, розмір якої вона оцінює в 10 000 гривень. Такий розмір моральної шкоди обґрунтовує тим, що внаслідок небажання відповідачів добровільно виконати свій обов'язок, передбачений ст.1232 ЦК України, вона хвилюється, що понесені нею матеріальні витрати не будуть відшкодовані. Це в свою чергу завдає їй сильних душевних страждань, у неї погіршився сон, вона перебуває в пригніченому настрої, внаслідок чого звичні умови її життя порушені і вона вимушена до них пристосовуватися. Крім того, характер порушення є триваючим. Зазначені обставини дають їй підстави оцінити завдану їй моральну шкоду у 10000 гривень. Просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на її користь витрати на догляд, лікування та поховання спадкодавця [PERSON] в розмірі 20 369 (двадцять тисяч триста шістдесят дев'ять) гривень 81 коп. Стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на її користь у відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень. Стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на мою користь судові витрати згідно квитанцій. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просять його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON]- [PERSON] позов не визнали. [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, та пояснила, що гроші [PERSON] на пам'ятник сину давала вона, також давала на лікування. Свідок [PERSON] дав показання, відповідно до яких він - брат позивачки. Дядько захворів на Новий рік. Він шукав транспорт, доставляв його в лікарню. Доглядала хворого позивачка. Він особисто позичав гроші [PERSON] на лікування дядька [PERSON], які вона йому частками віддає. На її прохання замовляв пам'ятник на могилу [PERSON] Свідок [PERSON] показала, що три роки до смерті [PERSON] проживала разом з ним. Гроші в нього були. В лікарню в м.Гнівань та в м.Вінниця вона возила хворого. Вона сиділа в лікарні коло хворого [PERSON], лікувала його за свої гроші. [PERSON] сиділа два дня коло хворого, ще сидів [PERSON] Що позичає гроші на лікування [PERSON], позивачка не казала. Ліки купувала вона, баба ([PERSON]) давала гроші, а також були гроші у покійного. Доказів про купівлю ліків нею не збереглось. Свідок [PERSON] показав, що він - син [PERSON], яка проживала з [PERSON] Покійного [PERSON] з моргу забирав він з директором. За чиї кошти, він не пам'ятає. Свідок [PERSON] показав, що він приватний підприємець, на прохання [PERSON], який в 2009 році купував пам'ятник, виписав нещодавно накладну 2009 роком. [PERSON] замовляв пам'ятник, приносив дані про покійного, розраховувався. Ціни з 2009 року майже не змінилися. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити частково з слідуючих підстав. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] (дядько позивачки) 1 січня 2008 року був госпіталізований до Гніванської міської лікарні з приводу хвороби шлунка. Потребуючи термінової операції та лікування, [PERSON] звернувся по допомогу до [PERSON], мотивуючи це тим, що з доньками: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у нього склались неприязні стосунки і вони не спілкувалися, а його мати - [PERSON] коштів не мала, сама хворіла та потребувала догляду. Позивачка оплатила вартість лікування [PERSON] та здійснювала за ним догляд, а він, у свою чергу, зобов'язався розрахуватись з нею після одужання, а в разі неможливості цього обіцяв залишити їй належну йому частину житлового будинку по [ADDRESS]. З 3 січня 2008 року по [INFO] [PERSON] перебував на лікуванні в II-й міській лікарні м. Вінниці, де йому було зроблено три операції з приводу виразки шлунку. За вказаний період позивачкою було витрачено на його лікування 8395,78 грн., що стверджується наданими чеками (а.с.18-22). Доказів про інші витрати позивачки на лікування [PERSON] суду не надано. [INFO] [PERSON] помер. Позивачка [PERSON] провела його поховання та 07.02.2008 року витратила 2 124 грн., що стверджується товарним чеком №89 від 07.09.2008 р. та квитанцією до прибуткового касового ордеру (а.с.28). Крім того, [PERSON] було замовлено та встановлено на могилі [PERSON] пам'ятник, на що витрачено 6540,00 грн. (4790 грн. +1750 грн.), що стверджується накладною №13 від 03.04.2009 р. (а.с.29). Всього на лікування та поховання [PERSON] позивачкою [PERSON] було витрачено 17059,78 грн. ( 8395,78 грн. + 2 124 грн.+ 6540,00 грн.) Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - спадкоємці першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], спадщину прийняли, що стверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом (а.с.6, 7, 9, 11). Знаючи про домовленість між позивачкою і померлим, не заперечували щодо її вселення [PERSON] в належну [PERSON] частину будинку по [ADDRESS] та погоджувались після прийняття ними спадщини переоформити зазначену частку будинку на ім'я позивачки. Відповідачі зареєстрували її місце проживання в зазначеному будинку і спірних моментів між ними не виникало. Однак в подальшому всупереч домовленостям відповідачі пред'явили до позивачки позов від 02 жовтня 2013 року про витребування майна із чужого незаконного володіння, в якому зазначали, що вона ніби-то самовільно вселилась до будинку, згоду на вселення вони не давали. На даний час вони мають намір продати свою частину будинку, а вона їм заважає це зробити і тому просили суд постановити рішення, яким зобов'язати її звільнити жиле приміщення в 59/125 частки житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 27 січня 2014 року в задоволенні зазначеного позову було відмовлено. Безпідставними є посилання представника відповідачів, що [PERSON] не мала змоги витрачати кошти на лікування та поховання дядька у зв'язку з маленьким розміром заробітної плати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що гроші на вказані потреби їй також позичав брат [PERSON] Суд вважає, що витрати на лікування та поховання [PERSON], та на придбання пам'ятника, понесені [PERSON], що документально підтверджено, підлягають стягненню із відповідачів, які є спадкоємцями [PERSON] після його смерті. Суд враховує хвилювання позивачки, що понесені нею матеріальні витрати не будуть відшкодовані, що завдає їй сильних душевних страждань, у неї погіршився сон, вона перебуває в пригніченому настрої, внаслідок чого звичні умови її життя порушені і вона вимушена до них пристосовуватися. Крім того, характер порушення є триваючим. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню Згідно ст.88 ЦПК України суд присуджує судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed