Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Прибережненської сільської ради, третя особа: відділ освіти Ружинської РДА про стягнення заборгованості зарплати та витрат на службове відрядження про стягнення заборгованості із витрат на службове відрядження. Позивачка пояснила, що з 10.10.2016 по 04.11.2016 вона як завідуюча Прибережненським дитячим садком перебувала у службовому відрядженні у м. Житомир згідно з наказом №177 від 05.10.2016 відділу освіти Ружинської РДА. Після повернення з відрядження нею було подано до бухгалтерії звіт про використання коштів, а також фінансові документи, що підтверджують витрачені кошти під час відрядження: витрати на проїзд - 114.58 грн. ; витрати на проживання - 1050 грн. ; добові - 780 грн. Всього сума витрат на відрядження складає - 1944.58 грн. Незважаючи на неодноразові звернення до Прибережненської сільради та сільського голови с.Прибережне Ткачука В.М. гроші за відрядження позивачці не виплачено. [PERSON] вказала, що такі дії відповідача є незаконними та порушують її трудові права, зокрема передбачені ст.. 121 Кодексу законів про працю України. На підставі викладеного, позивачка просила суд стягнути з відповідача вищевказану суму коштів. В судовому засіданні представник відповідача Пребережненської сільської ради вказав, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими з нижченаведених підстав. Відповідно пункту 1 розділу 1 інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон (надалі - Інструкція), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.03.98 N 59, службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника органу державної влади, підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв'язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства). Позивачка [PERSON]відповідно наказу за № 177 від 05.10.2016 року відділу освіти Ружинської РДА відряджена в Житомирський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти для проходження курсової перепідготовки та підвищення кваліфікації з 10 жовтня по 04 листопада 2016 року. Відповідач вважає, що у зв'язку з тим, що відповідчка професійну підготовка проводила відповідно наказу відділу освіти Ружинської РДА то витрати на відрядження повинні бути виплачені закладом для якого ця підготовка проводилася. Крім цього, відповідно до підпункту 1 пункту 11 розділу 2 Інструкції, після повернення з відрядження працівник зобов'язаний до закінчення п'ятого банківського дня, наступного за днем прибуття до місця постійної роботи, подати звіт про використання коштів, своєчасного надання законодавчо правильно оформлених документі, що підтверджують фактичні витрати на проїзд до бухгалтерії закладу не було. На думку відповідача надані позивачем документи на підтвердження витрат має сплачувати відділ освіти Ружинської РДА. Просив суд відмовити в позові. В судовому засіданні позивач [PERSON]підтримали позов з підстав, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні представник третьої особи: відділу освіти Ружинської РДА позовні вимоги позивачки [PERSON] просив задовільнити пояснивши, що позивачка відповідно наказу за № 177 від 05.10.2016 року відділу освіти Ружинської РДА відряджена в Житомирський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти для проходження курсової перепідготовки та підвищення кваліфікації з 10 жовтня по 04 листопада 2016 року. Розглянувши надані сторонами докази, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, третьої особи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовом підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що наказом за № 177 від 05.10.2016 року відділу освіти Ружинської РДА позивачка відряджена в Житомирський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти для проходження курсової перепідготовки та підвищення кваліфікації з 10 жовтня по 04 листопада 2016 року. Відповідно до ст. 121 КЗпП України, працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями (частина 1); працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством (частина 2); за відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце роботи (посада) (частина 3); працівникам, які направлені у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку (частина 4). Відповідно до ст. 122 КЗпП України, при направленні працівників для підвищення кваліфікації з відривом від виробництва за ними зберігається місце роботи (посада) і провадяться виплати, передбачені законодавством. Таким чином, діючим законодавством передбачений певний перелік гарантій і компенсацій за працівниками, які відряджаються для підвищення кваліфікації, зокрема, добові за час перебування у відрядженні та вартість проїзду до місця призначення і назад. З наданих позивачем доказів встановлено, що вона дійсно перебувала в службовому відрядженні протягом періоду з 10.10.2016 р. по 04.11.2016 р. Згідно Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59 визначає службове відрядження, як поїздку працівника за розпорядженням керівника органу державної влади, підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи за наявності документів, що підтверджують зв'язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства. Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів», затверджено суми та склад витрат на відрядження осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів. Відповідно до пункту 7 цієї постанови за наявності підтвердних документів відшкодовуються, зокрема: 1) витрати: на проїзд до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження; на оплату вартості проживання у готелях; на побутові послуги, що включені до рахунків на оплату вартості проживання у місцях проживання (прання, чищення, лагодження та прасування одягу, взуття чи білизни); на бронювання місць у готелях у розмірах не більш як 50 відсотків вартості місця за добу; на користування постільними речами в поїздах. Додатком 1 до вказаної постанови суму витрат на відрядження в межах території України визначено в 30 грн. (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Таким чином розмір витрат на відрядження, який підлягає відшкодуванню позивачу становить 780 грн., виходячи з розрахунку 30 грн.х 26дні = 780 грн. Крім того, на підтвердження витрат на проїзд до місця відрядження і назад позивачем [PERSON] надано проїзні документи на загальну суму 114.58 грн., якими підтверджено факт проїзду. Вказані витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також позивачкою на підтвердження витрат на проживання надано документи на загальну суму 1050.00 грн., якими підтверджено факт проживання. Вказані витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд критично відноситься до заперечень відповідача, оскільки факт видання наказу № 177 від 05.10.2016 року відділу освіти Ружинської РДА позивачка відряджена в Житомирський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти для проходження, як роботодавцем, [PERSON] в службове відрядження для підвищення кваліфікації. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору.

Outcome: approved