Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», в якому просила визнати протиправною діяльність відповідача щодо ненадання їй, як адвокату, запитуваних в адвокатському запиті документів та інформації та зобовязання надати адвокату цю інформацію і належним чином завірені копії документів. До початку розгляду справи по суті [PERSON] змінила предмет позову, подавши про це письмову заяву, в якій просила визнати незаконними рішення відповідача, оформлені листами від 10 жовтня 2014 року № 054/6192 від 08 грудня 2014 року, від 05 січня 2015 року № 054/867 та від 10 лютого 2015 року № 054/926, в яких відповідач не надав усієї інформації з посиланням на відмінність зареєстрованої та вказаної в заяві адрес адвоката і неналежної оплати за копіювання документів. Крім того, просила зобовязати відповідача надати запитувану інформацію безкоштовно, оскільки ним не встановлено грошової суми для оплати за друк документів. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши заяву, за змістом якої заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в заяві про зміну предмету позову, просила розглядати даний спір у її відсутності. Представник відповідача у дане судове засідання не зявилася, однак взяла участь у одному із судових засідань, в якому позов не визнала. Подала суду письмове заперечення. Суд вважає, що проведення заочного розгляду справи у випадку наявності позиції відповідача щодо спору не є необхідним, а тому справу слід розглянути у звичайному позовному провадженні, що забезпечить обом сторонам право на оскарження рішення з моменту отримання його копії. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення представника відповідача у одному із судових засідань, дослідивши письмові докази, які надані суду позивачем на обґрунтування позовних вимог, зясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що із досліджених обставин справи випливають цивільні правовідносини сторін, а також про необґрунтованість позовних вимог у звязку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських обєднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб). З матеріалів справи вбачається, що позивач є адвокатом, має повноваження на представництво інтересів [PERSON] та звернулася із запитом на отримання передбаченої законом інформації щодо нього до відповідача. Листом від 10.10.2014 року відповідачем повідомлено позивача, що запитувана інформація за обсягом перевищує десять сторінок та необхідність повідомлення про підтвердження оплати витрат ПАТ «Прикарпаттяобленерго» на копіювання (друк) документів на рівні максимально граничних норм, визначених Постановою № 740 від 13.07.2011 року КМ України (а.с. 27). Як вбачається з наданої позивачем копії квитанції 0.0.339372693.1 від 19.01.2015 року ПАТ КБ «Приват-Банк» позивачем оплачено кошти за копіювання та друк в розмірі 42,63 грн.(а.с. 33). Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобовязаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Враховуючи, що Постановою № 740 від 13.07.2011 року КМ України чітко визначені граничні розміри у відсотках мінімальної заробітної плати і були встановлені відповідачем у листі, вимога позову про безкоштовне надання інформації та копій до задоволення не підлягає. За таких обставин,

Outcome: dismissed