Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «Фенікс-Черкаси про перерахунок індексу інфляції та визначення пені за невиконання судового рішення та відшкодування моральних збитків, посилаючись на те, що 18 жовтня 2007 року між нею та кредитною спілкою «Фенікс-Черкаси» було укладено договір про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, у відповідності з якими вона розмістила у кредитній спілці депозит на суму 2000 грн. строком на 24 місяці. Відповідно до договору кредитна спілка «Фенікс-Черкаси» взяла на себе зобов'язання нараховувати їй відсотки на внесений вклад у розмірі 31% річних з виплатою відсотків в кінці терміну. Крім того між нею та кредитною спілкою «Фенікс-Черкаси» було укладено наступні договори про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок: 01 лютого 2008 року договір № 38д-9/08 на суму 10000 грн. під 31 % річних строком на 26 місяців, 15 жовтня 2009 року №177 д-18/09 на суму 2000 грн. під 29% річних строком на 12 місяців, договір №47д-18/10 від 02 квітня 2010 року на суму 7000 грн. під 30 % річних строком на 18 місяців. В день закінчення дії договорів, кредитна спілка «Фенікс-Черкаси» належні їй вклади разом з нарахованими відсотками не повернула. Вона звернулася із позовом до кредитної спілки «Фенікс-Черкаси» у Соснівський районний суд м. Черкаси, та після розгляду справи було винесено заочне рішення на її користь. Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з протиправною діяльністю відповідача та втратою значної суми коштів 24.12.2010 року вона отримала інвалідність 2-ої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК, тому згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України вважає за належне просити суд додатково стягнути кошти на компенсацію моральної шкоди. Просить суд стягнути з кредитної спілки «Фенікс-Черкаси» на її користь за невиконання заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси справа № 2-363/12 інфляційні втрати відповідно індексу інфляції у розмірі - 2204 грн. 01 коп. та пеню у розмірі 3% річних - 2584 грн. 15 коп.. Всього стягнути грошових коштів на загальну суму 4788 грн. 16 коп., а також відшкодувати нанесення моральних збитків у розмірі 10000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2012 року позов [PERSON] до Кредитної спілки «Фенікс-Черкаси» про стягнення коштів задоволено. Стягнуто з Кредитної спілки «Фенікс-Черкаси» на користь [PERSON] неповернутий вклад на депозитні рахунки в розмірі 35548 грн. 57 коп., нараховані та невиплачені відсотки в сумі 10734 грн. 57 коп., інфляційні в сумі 2703 грн. 68 коп., а всього 48986 грн. 82 коп. З пояснень позивача вбачається, що вказане рішення суду відповідачем не виконано, заборгованість, визначену рішенням, не сплачено. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч. 2 ст. 14 ЦПК України). Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Позивач скористалася своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та відповідно просить: стягнути з відповідача на її користь інфляційні втрати відповідно індексу інфляції у розмірі - 2204,01 грн. та пеню у розмірі 3% річних - 2584,15 грн., а всього 4788,16 грн. Щодо позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, слід зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 2 частини 2 названої статті Кодексу передбачено, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Частинами 3 та 4 статті 23 Кодексу встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4). Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач вимагаючи стягнення з відповідача моральної шкоди, в позовній заяві не зазначила в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. За таких даних, у суду відсутні будь-які докази для визначення розміру моральної шкоди завданої позивачу, що виключає можливість задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині. Враховуючи, що при подачі позовної заяви позивач звільнений від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з КС «Фенікс-Черкаси» судовий збір у розмірі 243,60 грн. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні втрати відповідно індексу інфляції у розмірі 2204,01 грн. та пеню у розмірі 3% річних у розмірі 2584,15 грн., а всього 4788,16 грн. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved