Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу стосовно [PERSON] обмежувального припису строком на шість місяців. В обгрунтування заяви зазначено, що заявниця з 22 лютого 1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного проживання в шлюбі в них народилася дочка, яка досягла повноліття та на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі та проживає разом з сім`єю чоловіком та малолітньою дочкою разом з ними. Спільне проживання з [PERSON] стало нестерпним, оскільки він постійно зловживає спиртними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, влаштовує сварки, домашні бешкети. За час спільного проживання в шлюбі [PERSON] неодноразово застосовував щодо неї психологічне насильство, яке виражалось в нецензурній лайці, погрозами фізичної розправи, у зв`язку із чим вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Однак [PERSON] продовжує проживати в її домоволодінні, при цьому, застосовує до неї психологічне насильство, продовжує вчиняти скандали, вживаючи при цьому нецензурну лексику, погрожує фізичною розправою. Заявниця просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , заборонити йому протягом шести місяців перебувати у місці її проживання та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, додатково пояснила, що [PERSON] проживає в її житловому будинку. Між ними напружені відносини, постійно виникають сварки, [PERSON] вчиняє домашнє насильство відносно неї, морально її принижує, зловживає алкогольними напоями. Перебуваючи в нетверезому стані, вмикає гучну музику в нічний час, через що вона та сім`я її дочки - чоловік та малолітня дитина, якій ще не виповнився рік, позбавлені можливості нічного відпочинку, не можуть спати. Вона постійно перебуває у стані страху за своє життя та здоров`я, просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви. Пояснив, що спиртні напої вживає зрідка, не має іншого житла для проживання. Суд, заслухавши заявницю та заінтересовану особу, дослідивши письмові докази, прийшов висновку про задоволення заяви з огляду на таке. У судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] є власником домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04 квітня 2005 року серія ВСА №573136, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Заявниця визнана інвалідом ІІІ групи загального захворювання по зору, що підтверджується копією пенсійного посвідчення Серія [NUMBER] . Щодо [PERSON] працівниками поліції тричі виносилися термінові заборонні приписи стосовно кривдника - 20 жовтня 2019 року, 21 жовтня 2019 року, 19 листопада 2019 року, що підтверджується копіями вищезазначених документів. Згідно постанов Рогатинського районного суду від 25 листопада 2019 року і 03 грудня 2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.1732 КУпАП. Крім того, в провадженні Рогатинського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, що підтверджується копією ухвали про призначення судового розгляду в справі на 23 грудня 2019 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. До основних засад запобігання та протидії домашньому насильству належить гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини ( п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Статтею 21Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать обмежувальний припис стосовно кривдника. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має постраждала особа ( п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ) Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3502 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Враховуючи встановлені обставини, з метою захисту прав та інтересів заявниці, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо [PERSON] , тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] строком на шість місяців. А також на [PERSON] слід покласти обов`язки: заборонити перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та заборонити [PERSON] в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] . Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави (ст.3505 ЦПК України»). Відповідно до ч.4 ст.3506 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved