Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, обґрунтовуючи його тим, що у період шлюбу з [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] за власні кошти, які отримала у борг від свої матері [PERSON] Посилаючись на норми ст.57 СК України просила суд визнати вказану квартиру особистою приватною власністю. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на рішення Київського районного суду м.Одеси від 28.02.2017р. у справі №520/4804/15ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» про визнання права власності на 1\\2 частину вказаної квартири, яким позов його задоволено. Представник третьої особи ПАТ «[PERSON] Аваль» в судове засідання не явився, просив розглядати справу у його відсутність. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено цим судом та рішенням Київського районного суду м.Одеси від 28.02.2017р. у справі №520/4804/15ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» про визнання права власності на 1\\2 частину квартири, що набрало законної сили, у період шлюбу між сторонами на імя позивача за договором купівлі-продажу №3722 від 29.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом, була придбана квартира [ADDRESS], та відповідно до витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно №7942072 від 02.08.2005 року/ реєстраційний номер:11526603 у КП « МБТІ та РОН» м. Одеси та витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №1292004 від 29.07.2005 року, реєстраційний номер:742516, власником якої зареєстрована позивач. На придбання спірної цієї квартири витрачені кошти, які за умовами кредитному договору №014/0054/74/33763 від 29.07.2005 року, позивач отримала кредит з лімітом 15000 доларів США. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивачем 3.08.2005р. укладено іпотечний договір, з відома та згоди її чоловіка на той час відповідача,\~предметом іпотеки є спірна квартира (а.с.7-11). Вказаним рішенням від 28.02.2017р. суд визнав ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишив майно у їх спільній частковій власності, визнавши за позивачем та відповідачем право власності по 1\\2 частині за кожним на вказану квартиру. Відповідно до ст.82ч.4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає. Суд відкидає посилання позивача, як на підставу до задоволення позову, на те, що квартира придбана нею особисто за гроші, які вона позичала у своїй матері по розписці та за гроші одержані по кредитному договору №014/0054/74/33763 від 29.07.2005 року, оскільки ці обставини були досліджені при розгляді цивільної справи №520/4804/15ц як судом першої інстанції, так і апеляційної інстанції і їм дана правова оцінка, а саме, що розписка від 29.07.2005 року (а.с.12) не може вважатися доказом.

Outcome: dismissed