Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на її утримання на період її навчання. Позивач обґрунтовує позовом тим, що відповідач є її батьком. Вона народилася [INFO] . На даний час вона є повнолітньою, проживає окремо від батьків та продовжує навчання в Криворізькому національному університеті, є студенткою 2-го курсу факультету економіки та управління бізнесом, за денною формою навчання за рахунок фізичних осіб, тобто на платній основі, термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року та потребує матеріального забезпечення. У зв`язку з денною формою навчання вона не має можливості самостійно працювати та забезпечувати собі належні умови життя та навчання. В теперішній час відповідач ніякої допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість її надавати, оскільки він є фізично здоровим чоловіком. Позивач в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 17). В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). В теперішній час позивач зареєстрована та проживає окремо від батьків за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8) та є студенткою другого курсу факультету економіки та управління бізнесом Криворізького національного університету денної форми навчання, за рахунок фізичних осіб, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою Криворізького національного університету від 06.07.2020 року (а.с. 7). Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачу на її утримання. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з продовженням навчання, а її батько [PERSON] зобов`язаний її надавати відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання, суд приймає до уваги те, що вона навчається за денною формою навчання, за рахунок фізичних осіб, не має можливості самостійно працювати та забезпечувати себе матеріально, а тому суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу. Будь-яких доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в меншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано. Із довідки Криворізького національного університету від 06.07.2020 року видно, що строк навчання [PERSON] закінчується 30 червня 2022 року (а.с. 7). Оскільки ч. 2 ст. 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання, а позивач просить стягувати аліменти на період її навчання, то строк стягнення аліментів суд вважає можливим задовольнити в межах позовних вимог до 30 червня 2022 року, але не більше як до 23 річного віку, або до припинення донькою навчання. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 840, 80 грн. на користь держави.

Outcome: approved