Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади смт. Поморяни в особі [PERSON] селищної ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що 18.06.2001 року померла її баба [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,0650 га, яка складається із земельних ділянок площею 1,4998 га та площею 0,5652 га. Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняла, оскільки в шестимісячний термін вступила в управління та володіння майном померлої. Вона є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки діти спадкодавця: [PERSON] помер 18.03.2001 року, [PERSON] помер 20.02.2017 року, [PERSON] померла 21.12.2002 року, а також чоловік [PERSON] помер 21.02.1991 року. Інших спадкоємців, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні, немає. Маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавця, вона звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом їй у цьому було відмовлено, оскільки у правовстановлюючому документі, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, міститься виправлення в його імені та по батькові. У зв'язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернулася до суду з даним позовом. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В підготовче засідання позивач не зявилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 206919 [PERSON] померла 18.06.2001 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії ІІІ-СГ № 298102, [PERSON] помер 21.02.1991 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 454320, [PERSON] помер 20.02.2017 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії ІІІ-СГ № 206689, [PERSON] помер 18.03.2001 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ИД № 104809, [PERSON] померла 21.12.2002 року. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є онукою померлої [PERSON], яка померла 18.06.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії VII-УР № 1343739 від 15 липня 1968 року, копією свідоцтва про одруження серії 1-ИД № 079565, копією свідоцтва про народження серії ЯР № 961779 від 25.05.1948 року та копією свідоцтва про одруження VIII-УР № 599055 від 03 вересня 1967 року. З копії державного акту серії ЛВ № 002396 на право власності на земельну ділянку, вбачається, що [PERSON], на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 16.07.2004 року № 299, є власником земельної ділянки площею 2,0650 га, яка складається із земельних ділянок площею 1,4998 га та площею 0,5652 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] селищної ради Золочівського району Львівської області. Довідкою [PERSON] селищної ради Золочівського району Львівської області № 1071 від 10.12.2018 року підтверджується, що останнім місцем проживання [PERSON], яка померла 18.06.2001 року, було смт. Поморяни Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені у [PERSON] селищної раді не посвідчувався. Заборон та арештів на земельну ділянку площею 2,0650 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла її онука [PERSON], яка в шестимісячний термін після смерті баби вступила в управління та володіння майном померлої. Постановою приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області від 31.10.2018 року № 675/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої [PERSON], у зв'язку із розбіжностями у правовстановлюючих в імені власника спадкового майна. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином з врахуванням того, що спадщина відкрилася 18.06.2001 року, на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої баби, спадщину фактично прийняла, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, наявність виправлення у правовстановлюючому документі, що підтверджує право власність спадкодавця на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації позивачем свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved