overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 15 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, постійних конфліктів на грунті побутових проблем. Вони припинили шлюбні стосунки з вересня 2013 року та перестали вести спільне господарство. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який за взаємною згодою між ними залишиться проживати з матір'ю. На примирення з відповідачем не згодна. Позивач до судового засідання не з'вилася, надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, не заперечує проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідач до судового засідання не з'вився. До судового засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти винесення судового рішення на стадії попереднього розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з винесенням судового рішення у попередньому судовому засіданні за наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 101. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який за взаємною згодою між ними залишиться проживати з матір'ю. На ґрунті відсутності взаєморозуміння, постійних конфліктів, побутових проблем спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинені і збереження сім'ї неможливе, на примирення сторони не згодні. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач подавши заяву про визнання позову розпорядився своїм процесуальним правом безумовно та усвідомлено, знаючи про наслідки своєї розпорядчої дії, яка не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Сторона, проти якої, постановлено судове рішення, має відшкодувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 16 липня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що чоловік зловживає алкогольними напоями. Шлюбні відносини припинили з вересня 2013 року. Від шлюбу не мають дітей. Спору про спільне майно на даний момент між ними не має. На примирення з відповідачем не згодна. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши заяву, де просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 липня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 70. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинені і збереження сім'ї неможливе, на примирення сторони не згодні. Відповідно до ст.ст. 104, 110, 112-115 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що оскільки сторони шлюбні відносини припинили та на примирення не згодні, а відповідач позов визнав, то збереження шлюбу суперечить інтересам, як позивача так і відповідача. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.09.2005р. відділом РАЦС Кіровського РУЮ м. Донецька. В обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що вони віддалились один від одного та втратили почуття взаємної любові і поваги. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. народження, яка за взаємною згодою між ними, залишається проживати з нею. Шлюбні відносини припинили з лютого 2014 року. Спору про спільне майно на даний момент між ними не має. На примирення з відповідачем не згодна. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач, який тимчасово утримується в Донецькому СІЗО, від отримання судових документів відмовився, у підтвердження чого надано відповідний акт, заперечень з приводу поданого позову не надав. Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін і тому можливо ухвалити заочне рішення згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 695. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка за взаємною згодою між сторонами, залишається проживати з матір'ю. На ґрунті особистого ставлення між сторонами виникла нетерпимість одне одного. Шлюбні відносини припинені і збереження сім'ї неможливе, на примирення позивачка не згодна. Відповідно до ст.ст. 104, 110, 112-115 СК України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що оскільки сторони шлюбні відносин припинили, позивачка на подальше примирення з відповідачем не згодна, то збереження шлюбу суперечить її інтересам. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по аліментах на утримання доньки [PERSON] у розмірі 38 099,00 грн. за період з 01.06.2016 року по 01.10.2018 року . В обґрунтування позову посилалась на те, на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 04.08.2016 року відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму починаючи з 07.06.2016 року. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам за [PERSON] утворилась заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 38 099,00 грн. Добровільно сплатити заборгованість він не бажає, матеріальне становище позивача погіршилось, тому вона змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Відзиву на позовну заяву не надав. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Матеріалами справи встановлено, що рішення Московського районного суду м.Харкова від 04.08.2016 року відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму починаючи з 07.06.2016 року. ( а.с.14) Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 11.10.2018 року, борг по аліментам [PERSON] станом 11.10.2018 року становить 38 099,00 грн. Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості по аліментам в сумі 38 099,00 грн. підлягають задоволенню. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 11.10.2018 року, борг по аліментам [PERSON] станом 11.10.2018 року становить 38099,00 грн. Заборгованість по аліментам утворилась через несплату відповідачем своєчасно та в повному обсязі аліментів на утримання доньки. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягувати з колишнього чоловіка [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 900 грн. щомісяця починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує на те, що відповідач проживає окремо, належної матеріальної допомоги дитині не надає, хоча має високі доходи. Самостійно забезпечити належний рівень розвитку дитини вона не спроможна, тому просить вирішити в судовому порядку питання про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 900 грн. щомісяця. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить витяг з електронного реєстру доставки кореспонденції Укрпошти.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить суд щомісячно стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1.200 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення [PERSON] 23-річного віку, тобто до [INFO]. Вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON]. До досягнення сином повноліття, тобто до [INFO], [PERSON] щомісячно отримувала від [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку (доходів), що приблизно складало 725 гривень. На теперішній час повнолітній [PERSON] продовжує навчання в Одеському національному медичному університету Медичного факультету № 2 та перебуває на ІІ семестрі І курсу денної контрактної форми навчання, але батько [PERSON] матеріальну допомогу на його утримання не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та пояснила суду, що на теперішній час офіційно не працює. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги визнав, однак заперечував проти розміру стягнення аліментів. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. [INFO] досягнув [PERSON] повноліття. Згідно із довідкою № 424/М2 від 11 березня 2014 року, [PERSON] є студентом ІІ семестрі І курсу Одеського національного медичного університету Медичного факультету № 2, денної форми навчання. Положеннями ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, розмір якої визначає суд, а саме у розмірі 800 гривень щомісячно, при цьому суд враховує матеріальний стан самого [PERSON] та осіб, які знаходяться на його утриманні. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що судовий збір слід стягнути з [PERSON]. Таким чином, з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 14 жовтня 2006 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їхня сімейне життя з відповідачем не склалося через постійні образи та зневажливу поведінку відповідача, тривалі скандали, приниження честі та гідності позивача. Побоюючись за своє та доньки життя і здоров'я [PERSON] вимушена змінити своє місце проживання і переїхала з донькою до своїх батьків, таким чином подружжя проживає окремо, та не веде спільного господарства, а примирення між ними неможливе. Позивач в судове не з'явилася, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, йомубули відправлені судові виклики за адресою реєстрації місця проживання, яке перевірялось судом згідно інформації Адресного бюро, проте не вручені адресату з незалежних від суду причин, що згідно п. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року за № 17-рп/2011, справа № 1-9/2011 вважається належним повідомленням сторони. Про причини неявки відповідач не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Дослідивши докази та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], за актовим записом № 1515, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 06.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва (а.с. 7). Причиною розпаду сім»ї сторін стали різні погляди на життя і сімейні відносини та їх небажання зберігати сім»ю. Подружжя не знаходить взаємопорозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, сім»я існує лише формально. Спорів матеріального характеру сторони не заявили. За таких обставин, суд вважає, що сім»я розпалася остаточно, підстав для примирення подружжя суд не встановив, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач клопотань до суду про зміну прізвища на дошлюбне не подавала, отже суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]» після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народилася дитина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На сьогоднішній день у неї скрутне матеріальне становище, вона одна виховує дитину, але коштів на її утримання не вистачає, оскільки відповідач матеріальної допомоги не надає, життям дитини не цікавиться, батьківських обовязків, щодо виховання дитини не виконує. У звязку з цим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. За наявності матеріалів у справі, суд вважає, можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 Сімейного Кодексу України, передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КГ № 063772 від 08.04.2008 року, сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-КГ № 107998 від 25.06.2016 року. Статтею 180 Сімейного Кодексу України, передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, наявність у відповідача інших утриманців і те, що розмір аліментів не може бути менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 551,20 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07.03.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадянського стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає, з донькою не спілкується. У зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. За наявності матеріалів у справі, суд вважає, можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 Сімейного Кодексу України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідач записаний батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Враховуючи матеріальне становище неповнолітньої дитини, позивача, відсутність у відповідача аліментів на інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України та беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . В зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON] , яка фактично не проживає у вказаній квартирі та не сплачує комунальні послуги, своєю реєстрацією позбавляє її можливості вільно користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності об`єктом нерухомого майна. Просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 06 грудня 2019 року, [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 11 вказаного договору продавець - [PERSON] зобов`язалася знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою до нотаріального посвідчення договору. З довідки відділу реєстрації Новокаховської міської ради вих.№04-04/13987 вбачається, що в квартирі [ADDRESS] станом на 19.12.2019 року зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Відповідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] , є колишнім власником квартири, тому з моменту відчуження нерухомості втратила право користування спірним житловим приміщенням, доказів наявності підстав для збереження за нею права користування квартирою суду не надано, своєю реєстрацією у спірному житловому приміщенні перешкоджає позивачці в реалізації її права на користування та розпорядження квартирою, тому у суду є підстави для задоволення позову. На підставі ст. 317-320, 391 ЦК України,

Outcome: approved