Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним позовом, який мотивує тим, що 14 червня 2014 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них народилися дитина: [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння та поваги, в сім'ї постійні сварки та суперечки, шлюбні стосунки фактично припинені. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати, стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 30% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подання позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття та залишити її проживати разом з нею. Позивач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у підготовчому судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14.06.2014 року, який зареєстрували у виконкомі Кам'яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що був зроблений відповідний актовий запис №100 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14.06.2014 р. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON]. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин та проживає окремо один від одного, їх шлюб існує лише формально, спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна та місця проживання дитини немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області від 10.04.2015 року, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачем ставиться вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 30% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року (набрав законної сили 08.07.2017 року) внесено зміни, зокрема, до ч. 2 ст. 182 СК України, яку викладено в новій редакції, а саме розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги наведене, виходячи з вимог ч.2 ст.182 СК України та того, що суд відповідно до викладеної в позові вимоги може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 30% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 1 ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви у розмірі 704.8 грн.

Outcome: approved