Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку від 02 вересня 2002 року №250, виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 29 серпня 2002 року №1359. За вищевказаною адресою зареєстровані позивач, її донька [PERSON] та онук [PERSON] , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію від 18 лютого 2021 року № 202, виданою ДЖГ МКП «Управляюча компанія «Київська». У 2019 році позивачу з інформаційної довідки Вінницької міської ради від 27 серпня 2019 року стало відомо, що в реєстрі територіальної громади м. Вінниці за вказаною адресою, крім вищевказаних осіб, також зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] стверджує, що вказані особи в спірні квартирі не проживали та не проживають, були зареєстровані за вказаною адресою без її згоди та відома, крім того, вони не є членами її сім'ї. Як відомо [PERSON] , з 2000 року останні проживають у квартирі [ADDRESS] . На думку позивача, реєстрація вказаних осіб у її квартирі вірогідно сталась через те, що її квартира після реконструкції частини гуртожитку та кімната, у якій проживає [PERSON] та [PERSON] , до приватизації мали однакові номери - 46, що підтверджується повідомленням КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 07 травня 2021 року № 3631. Позивач звернулась до вказаних осіб з проханням знятись з реєстрації. 27 серпня 2019 року [PERSON] знялась з реєстрації, однак [PERSON] вказані дїї досить не вчинив. За наведених обставин, позивач вважає своє право власності щодо користування та розпорядження належним її житлом порушеним, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду у загальному позовному провадженні. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Герасимишина Т. В. у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили його задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Крім того, суду повідомили, що відповідач ніколи не проживав та не проживає у вказаному помешканні, в свою чергу не брав участі в його утриманні, членом сім`ї не являється, однак за вищевказаних обставин залишився бути зареєстрованим за цією адресою. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Допитана як свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою позивачки. У гуртожитку, де вони мешкають, була проведена реконструкція та частина кімнат гуртожитку реконструйована у квартири, їм присвоєні порядкові номера, в одній із таких квартир мешкає позивачка. В іншій частині гуртожитку лише згодом була змінена нумерація, тому деякі номери приміщень збігалися. Відповідач ніколи не мешкав у квартирі позивачки, він мешкає зі своєю матір`ю [PERSON] в іншому під`їзді. Допитана як свідок [PERSON] показала, що відповідача знає лише візуально, в квартирі позивачки, де також мешкає і вона з сином, він ніколи не проживав, а про його реєстрацію за вказаним помешканням вони дізналися випадково, бажаючи реалізувати своє право на отримання субсидії. Вислухавши пояснення позивача її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, що регулюються нормами ЖК УРСР в частині користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду та ЦК України щодо захисту права власності. Судом установлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку від 02 вересня 2002 року № 250, виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 29 серпня 2002 року №1359. Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію ДЖГ МКП «Управляюча компанія «Київська» від 18 лютого 2021 року №202 у вищевказаній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON] , [INFO] , з 22 листопада 2000 року, дочка [PERSON] , [INFO] , з 07 липня 2010 року та онук [PERSON] , [INFO] , з 14 січня 2013 року. З копій єдиного рахунку за наданні житлово-комунальні та інші послуги по вказаному помешканню слідує, що в даній квартирі мешкають 3 особи та розрахунок суми за спожиті послуги здійснювався на цю кількість осіб. За даними Реєстру територіальної громади м. Вінниці Вінницької міської ради за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 27 серпня 2019 року [PERSON] знято з реєстрації за вищевказаною адресою, що підтверджується інформацією з реєстру територіальної громади м. Вінниці Вінницької міської ради від 15 жовтня 2019 року. З листа КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» № 3631 від 07 травня 2021 року слідує, що за даними матеріалів інвентаризаційної справи № 71425 на квартири [ADDRESS] станом на 29 грудня 2012 року за [PERSON] та [PERSON] зареєстроване право приватної власності на квартиру [ADDRESS] ) по Ѕ частці кожному, що складає 9/100 часток квартир [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 листопада 2008 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради згідно з рішенням № 2859 від 27 листопада 2008 року. Крім того, повідомлено про те, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №1686 від 04 липня 2019 року квартирі [ADDRESS] присвоєно [ADDRESS] . З акту № 87 м від 01 березня 2021 року, складеного комісією в складі майстрів МКП «УК «Київська» та жителів будинку [ADDRESS] , слідує, що в квартирі [ADDRESS] , що розташований за вищевказаною адресою зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та встановлено, що [PERSON] , [INFO] , у вищевказаній квартирі не проживає та не проживав. Факт його не проживання підтверджується також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які суд приймає до уваги. Доказів того, що [PERSON] перебуває в родинних відносинах з позивачем (власником квартири), судом не встановлено. Суд знаходить обґрунтованою вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою площею в належному позивачу на праві приватної власності помешканні. Право власності позивача на квартиру згідно ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України захищено положенням про те, що право власності є непорушним. Право позивача порушено і підлягає судовому захисту. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги, що відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] , жилим приміщенням не користувався та не користується, у родинних відносинах з позивачем не перебуває, будь-якої домовленості щодо користуванням житлом між сторонами не встановлено, суд вважає, що є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Доказів на спростування вказаних обставин, відповідач суду не надав. Крім того, суд дійшов висновку, що задоволення позову не порушує права відповідача на житло, оскільки за останнім зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] , та він жодного відношення до спірної квартири він не має. Суд звертає увагу, що наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила права користування житлом, що набрало законної сили, є підставою для зняття такої особи з реєстрації. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved