Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Новодавидківської сільської ради Мукачівського району про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що зазначений будинок належав її матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За життя її мати склала заповіт, відповідно до якого все майно заповіла своїй дочці [PERSON] Звернувшись до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, так як при житті її мати не зареєструвала право власності на будинок. Спадщину вона фактично прийняла, так як на момент смерті матері та на даний час проживає в спірному будинку, однак у встановленому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння не може тому, що відсутні правовстановлюючі документи на нього. У зв'язку з цим просить визнати за нею право власності житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилася подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Представник Новодавидківської сільської ради Мукачівського району в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечують. Третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.07.1977 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з укладенням шлюбу , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.05.1985 року, позивач змінила прізвище на [PERSON]. Також встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, матір позивача [PERSON] померла [INFO] року. Крім того, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.08.2014 року батько позивача [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до заповіту від 17.02.2000 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новодавидківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось та взагалі все те, що буде належати і те, що за законом матиме право своїй дочці [PERSON] Після смерті матері [PERSON], позивач звернулася до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального кругу Закарпатської області Попович В.В. для оформлення документів на спадщину за заповітом на житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 20.01.2015 року приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального кругу Закарпатської області Попович В.В., розглянувши подані позивачем документи, відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього про, що прийняла відповідну постанову. З довідки № 259/02-20 від 04.08.2014 року, виданої Новодавидківською сільською радою Мукачівського району, вбачається, що [PERSON] згідно з запису погосподарської книги за 2010-2015 роки том.3, була головою дворогосподарства, яке розташоване в [ADDRESS]. Рік забудови 1979. Довідкою, виданою Новодавидківською сільською радою Мукачівського району 04.08.2014 року № 818, підтверджується, що дійсно на день смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, були зареєстровані та проживали на [ADDRESS] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка є дочкою позивача. Відповідно до технічного паспорту на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 20.08.2014 року, до складу останнього входить житловий будинок позначений під літ. «А» (рік побудови - 1979) та надвірні споруди. Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як роз'яснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Враховуючи вищевикладене, із врахуванням того, що позивач прийняла спадщину на належне спадкодавцеві майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою в [ADDRESS] Закарпатська область, в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved