Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на її утримання у розмірі 2000 грн., щомісячно з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною трьох років, а також аліменти на позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 3 000 грн., щомісячно, з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову позивачка повідомила, що між нею та відповідачем 13.05.2015року зареєстровано шлюб, від якого вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач ігнорує обовязок матеріально допомагати їй, як дружині, з якою проживає дитина та своїй дитині, не має офіційного місця роботи, однак працює неофіційно, добре заробляє, а тому має можливість утримувати як неповнолітню дитину, так і її. Позивачка у судове засідання не зявилась, надавши заяву у якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги, підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду справи був оповіщений належним чином, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та заперечення на позовну заяву, подане відповідачем на адресу суду. Клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направлялось. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 84, 180-182, 184, 191 СК України. Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем 13.05.2015року зареєстровано шлюб, від якого вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач ігнорує обовязок матеріально допомагати позивачці, як дружині, з якою проживає дитина,- та своїй дитині; не має офіційного місця роботи, однак працює неофіційно, а тому має можливість утримувати як неповнолітню дитину, так і позивачку. Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності. Із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №232987 від 13.05.2015року видно, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворомському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено актовий запис №573. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Із свідоцтва про народження серії І-АМ № 315497 від 28.08.2015року видно, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано народження [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], про що складено актовий запис №141. Із довідки №401 від 20.05.2016року, виданої центром зайнятості Суворовського району м. Одеси, видно, що [PERSON] перебуває на обліку як безробітний з 19.05.2016року. Із заперечення, поданого відповідачем, видно, що він має мінливий, нерегулярний дохід. Ці докази зібрані з дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Суд не приймає до уваги довідку з місця проживання про склад сімї та реєстрацію №7, видану 19.05.2016року КП ЖКС «Північний» оскільки вона не має значення у даній справі. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що те, що позивачка отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною, оскільки право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що можливо і необхідно стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на її утримання у розмірі 500 грн., щомісячно від дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною трьох років, а також аліменти на позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 620 грн., щомісячно, від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів на утримання дитини буде достатнім і справедливим для кожного із батьків. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551,2 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 61, 174, 212, 213- 215, 367 ЦПК України,

Outcome: partial