Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача на його користь: борг за договором позики у розмірі 30000,0грн.; суму заборгованості за відсотками у розмірі 15000,00грн.; індекс інфляції за час прострочки сплати боргу у розмірі 14490,0грн.; 3% річних за час прострочки сплати боргу у розмірі 771,78грн. та судовий збір Свої позовні вимоги вона обгрунтувала тим, що 28.11.2014р. між нею та відповідачем було укладено договір позики, у відповідності до якого вона передала відповідачу 30000,0грн., які відповідач зобовязався повернути до 28.02.2015р. В підтвердження отримання від позивача коштів у розмірі 30000,0грн. відповідач надав розписку, відповідно до якої сторони дійшли згоди про те, що цей договір займу є оплатний. За користування отриманими грошовими коштами позичальник зобовязаний був сплачувати позикодавцю проценти у розмірі 5% від суми займу за кожен місяць. У визначений термін відповідач борг не повернув. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням повернути борг, проте відповідач ці звернення ігнорує . У судовому засіданні позивач свої позивні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, посилалася на те, що гроші за розпискою надані їй іншою особою , а передані їй [PERSON] Частину боргу вона повернула через [PERSON] ,частину спрямувала на картку її чоловіка, але розписок про отримання боргу у неї немає . Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно розписки від 28.11.2014р., яка представлена позивачем [PERSON] отримала 30000,0грн. та зобовязалася повернути борг у строк до 28.02.2015р. з виплатою 5% у місяць на суму боргу (а.с.6). 28.03.2015р. [PERSON] направила [PERSON] претензію щодо повернення суми позики (а.с.7). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового забовязання , на вимогу кредитора забовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за вшесть час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Судом встановлено, що [PERSON] отримала безпосередньо від [PERSON] позику у сумі 30000 грн. і даного факту не заперечує. Відповідач не спростовує того факту , що при передачі їй грошей були лише вони з позивачем, який і отримав від неї розписку.. Доводи відповідача щодо отримання позики за розпискою від іншої особи обєктивно нічим не підтверджено . З розрахунком позивача щодо обрахування заборгованості з урахуванням 5 відсотків за користування позикою, індексу інфляції та 3% річних відповідно:30000 грн.(сума позики) +15000 грн.(проценти )+14490 грн.(інд. інфляції )+771,78 грн. (3%)=60261,78 грн. суд погоджується . Відповідач правильність розрахунку не заперечує . Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими. і доведеними підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 602,63 (шістсот дві)грн.

Outcome: approved