Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у звязку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сімю. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, у звязку з чим вона не підтримує подружніх відносин з початку 2018 року. На примирення з метою зберегти сімю категорично не погоджується через відсутність взаємоповаги й взаєморозуміння один з одним та у вирішенні побутових проблем сімї. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору про спільне сумісне майно подружжя, а також щодо утримання та про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з нею, не має. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 23-25). 05.12.2018 року позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.27). Відповідач 05.12.2018 року подав до суду телефонограму про визнання позовних вимог у повному обсязі, наслідки визнання позову, передбачені ст.ст.200, 206 ЦПК України йому відомі та зрозумілі. На примирення з позивачкою категорично не погоджуюся, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. З позивачем спільно не проживає з грудня 2017 року, спільне господарство не веде, спільного бюджету не має. Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя та визначення місця проживання й утримання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачкою не має (а.с.26). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. 24 липня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області за №35. Дошлюбне прізвище позивача Крикливець (а.с.10). Сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] вікторію Владиславівну, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем (а.с.11-13). Спору щодо визначення місця проживання, утримання неповнолітніх дітей та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено під час судового розгляду, позивач та відповідач не підтримують подружніх відносин з січня 2018 року, не бажають примиритися і зберегти сімю, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у звязку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1). На\~підставі ст.ст. 12,\~13,\~81,\~82,\~89,\~ч.3\~ст.200,\~ч.4\~ст.206,\~ч.2\~ст.247,\~264,\~265 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved