overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, - «[PERSON]» та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.. У судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, в порядку судового доручення, до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини. 26.07.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, в якому народився син [PERSON], [INFO]. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та подружжя спільно не проживає. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження даного шлюбу неможливе, оскільки позивач має на меті створити іншу сім'ю. Таким чином, оскільки шлюб існує лише юридично та суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копією паспорту, копією свідоцтва про народження дитини, квитанцією про сплату судового збору, довідкою ВК Дирдинської сільської ради Городищенського району Черкаської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , залишити їй прізвище набуте у шлюбі, визначити місце проживання спільної дитини з нею та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити, вказавши, що спільне життя із чоловіком не склалося по причині відсутності взаєморозуміння між ними, відповідач зловживає алкогольними напоями. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 03.11.2012 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. 111, 112 СК України - розривається. Позивач зазначає, що сім`я фактично розпалася з причини відсутності взаєморозуміння та поваги між ними. Подружжя протягом одного року проживає окремо, стосунки підтримувати не бажають. Спільне господарство не ведуть та спільним побутом не пов`язані. Відповідач не подав заперечень цим обставинам. Сторони не просили надати їм термін на примирення, а суд не вбачає для цього підстав. На даний час неповнолітній син проживає спільно з позивачем. Відповідач не надав своїх заперечень щодо місця проживання їхньої дитини. Тому, за згодою сторін, дитину слід залишити проживати з матір`ю. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому позивач має право залишити прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи викладені позивачем обставини та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. Відповідно до квитанції № 61 від 06.05.2021 позивач сплатила судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача у відповідності до вимог до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]; залишити їй прізвище набуте у шлюбі «Лищенко»; визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] з позивачем. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та зазначила, що вони з чоловіком часто сваряться, він ображає її нецензурними словами, принижує її гідність, піднімає на неї руку. Дитина бачить ці сварки. Термін на примирення просила не надавати. Спільно з чоловіком вони не проживають з жовтня 2017 року. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу та зазначив, що вони дійсно не підходять один одному, між ними були постійні сварки і він не бачить сенсу у подальшому збереженні цього шлюбу. Термін на примирення просив не надавати. Вважає, що дитині дійсно не бажано бачити ці сварки та не заперечував щодо проживання їхньої спільної дитини з матірю. Судові витрати просив покласти на його. Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 03.12.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі, в них народився син [PERSON], [INFO]. З жовтня місяця 2017 року сторони сімейні стосунки не підтримують, спільно не проживають та спільне господарство не ведуть. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності взаєморозуміння між ними. Сторони заперечують щодо надання терміну на примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам сторін. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, відповідач має право залишити прізвище, набуте у шлюбі, - «Лищенко». Частина 1 ст. 160 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. На даний час, за згодою сторін, малолітній [PERSON] проживає спільно з позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] не заперечує щодо проживання дитини з матірю, а суд не вбачає підстав для зміни його місця проживання. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, - «Слободян», визначити місце проживання дітей з позивачем та стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідач близько трьох років проживає та працює у м. Києві. Коли приїжджає, то ображає позивача та застосовує щодо неї фізичне насильство та все це відбувається на очах дітей. З липня місяця, відповідач взагалі не приїздить та сімєю не цікавиться. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, хоча про дату, час та місце слухання справи, був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить оголошення у періодичному виданні газеті «Черкаський край» № 96-97 (20132-20133) від 07.12.2016 року. Про причину своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 22.07.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та подружжя спільно не проживає. Під час перебування в шлюбі, в них народилися: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають спільно з матірю [PERSON]. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження сімї неможливе, оскільки відповідач залишив сім'ю та проживає у м. Києві. Шлюб існує лише юридично, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Термін на примирення позивач просить не надавати, а суд не вбачає для цього підстав у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Частина 1 ст. 161 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. На даний час, малолітні діти проживають спільно з позивачем [PERSON], а тому, суд не вбачає підстав для зміни їх місця проживання. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивач має право залишити прізвище, що набуте в шлюбі. На підставі вище зазначеного та беручи до уваги, що відповідач до суду не зявився та не надав жодних заперечень щодо предмета спору, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями свідоцтв про народження, паспорту, довідкою ВК Вязівської сільської ради Городищенського району, квитанціями про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , залишити їй прізвище набуте у шлюбі та стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб із відповідачем, оскільки останній зловживає алкоголем, в зв'язку з чим, вона вимушена була припинили шлюбні стосунки. На протязі останні близько 1,5 роки вони спільно не проживають. Після надання судом строку на примирення, відповідач продовжував ображати її і зловживати алкоголем. Судові витрати просила стягнути з відповідача та залишити їй прізвище набуте в шлюбі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином. У попередніх засіданнях проти задоволення позову заперечував і зазначав, що бажає примиритися з позивачем. Заслухавши позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 28.12.2012 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір'ю. Сторони сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо близько 1,5 роки та спільне господарство не ведуть. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сім'ї неможливе, шлюб фактично розпався. Наданий судом термін на примирення позитивного результату не дав. Шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам позивача. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивач має право залишити прізвище, набуте у шлюбі, - «Личак». Частина 1 ст. 160 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. На даний час, неповнолітній [PERSON] проживає спільно з матір'ю. Батько дитини - відповідач у справі [PERSON] заперечень щодо місця проживання дитини до суду не надав, в зв'язку з чим, суд не вбачає підстав для зміни місця проживання дитини. Відповідно до ст. 13, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишити прізвище, набуте у шлюбі «Симоненко»; стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 640 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб із відповідачем, оскільки вона його перестала кохати. Питання про визначення місця проживання спільних із відповідачем дітей буде вирішувати ними поза судом. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо розірвання шлюбу, щодо стягнення судових витрат - згідний повернути позивачу лише половину вартості витрат. Врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 17.02.2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі, в них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися, вони спільно не проживають і спільне господарство не ведуть. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності довіри та взаєморозуміння між ними. Термін на примирення сторони просять не надавати, а суд не вбачає для цього підстав. Шлюб існує лише юридично, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у звязку з чим, суд приходить до висновку про його розірвання. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, відповідач має право залишити прізвище набуте у шлюбі «Симоненко». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]; змінити їй прізвище на дошлюбне «Дегтярьова»; стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, вказавши, що спільне життя з чоловіком не склалося, вони спільно прийняли рішення про розірвання шлюбу, дається взнаки значна різниця у віці. У неї з чоловіком різні погляди на виховання дітей, ведення побуту. Вони спільно вирішили, що діти будуть проживати з нею, а вона, в свою чергу, не перешкоджатиме зустрічі дітей з батьком. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, вказавши, що дійсно з травня місяця не підтримує шлюбні стосунки із позивачем, не хоче, щоб діти бачили їхні непорозуміння. Дружина хоче проживати у місті, а він у селі, не заперечує щодо місця проживання дітей із матірю. Врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 22.10.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі, в них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З травня місяця 2017 року, сторони сімейні стосунки не підтримують. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності взаєморозуміння між ними. Сторони не заявляли клопотання про надання терміну на примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам сторін. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивач має право відновити своє дошлюбне прізвище - «Дегтярьова». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копією паспорту, копіями свідоцтв про народження, квитанцією про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON]; змінити прізвище набуте у шлюбі «Титарчук» на дошлюбне прізвище «Головач»; стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, вказавши, що спільне життя з чоловіком не склалося, протягом останніх двох років чоловік вживає алкогольні напої, ображає її та застосовує до неї фізичне насилля. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, вказавши що дійсно ображав дружину та останні два місяці проживає окремо. Врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 03.08.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі, в них народився син [PERSON], [INFO]. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та, на протязі двох останніх місяців, сторони спільно не проживають. Спільне господарство не ведуть. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності довіри та взаєморозуміння між ними. Сторони не заявляли клопотання про надання терміну на примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Шлюб існує лише юридично, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивач має право відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в сумі 640 грн. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями паспортів, копією свідоцтва про народження, квитанцією про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], крім того, просить позбавити батьківських прав [PERSON] на дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні, позивач підтримала позовні вимоги в частині розірвання шлюбу. Позовні вимоги, в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] на дітей: [PERSON] та [PERSON], просила залишити без розгляду. Відповідач [PERSON], допитаний Оболонським районним судом міста Києва, в порядку судового доручення, просить справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 20.06.1997 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, в якому народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та, з 2006 року, подружжя спільно не проживає. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сім'ї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності взаєморозуміння між ними та зловживанням відповідачем спиртними напоями. Питання щодо примирення та налагоджування сімейних стосунків не розглядається, оскільки сторони протягом значного періоду спільно не проживають, крім того, відповідач має на меті створити сім'ю з іншим чоловіком, з яким, на даний час, має двох спільних дітей. Таким чином, шлюб існує лише юридично та суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копією паспорту, копіями свідоцтв про народження дітей, квитанцією про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. У судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 14.07.2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, в якому народився син - [PERSON] - [INFO] Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та однією сім'єю вони не проживають близько п'яти місяців. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сім'ї неможливе, шлюб фактично розпався і ніхто із сторін не ставить питання про примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Проживання як подружжя, суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копією паспорта, копією свідоцтва про народження, угодою про надання правової допомоги, квитанціями про сплату судового збору та про оплату за отримання правової допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved