Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок літ. «А» загальною площею 56,1 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., з надвірними господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В», вбиральнею літ. «Г», інших споруд, розташованого по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з серпня 2009 року вона разом зі своєю сім`єю вселилася у вказаний житловий будинок і з того часу проживає в ньому та користується, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 09.09.2019 року №430 та актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 09.09.2019 року складеного депутатом органу місцевого самоврядування. Згідно довідки Виконавчого комітету Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 12.09.2019 року №965 перейменовано вулицю за адресою розташування даного житлового будинку. Договір купівлі-продажу житлового будинку від 05.08.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Горпиняк В.О., зареєстрованого в реєстрі за №1240, свідчить про те, що [PERSON] придбав вказаний житловий будинок у свою власність. До теперішнього часу продовжує відкрито, не приховуючи факту перебування майна у її користуванні, добросовісно та безперервно володіти житловим будинком, підтримує майно у належному стані, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. Згодом позивач, доповнила позовні вимоги тим, що просить визнати за нею право власності за набувальною давністю також на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 1225485500:05:001:0289, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та на земельну ділянку площею 0,0500 га, кадастровий номер 1225485500:05:001:0288, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS] , якою вона теж добросовісно та безперервно більше десяти років володіє та користується, використовує її за цільовим призначенням. Земельну ділянку загальною площею 0,30 га, присадибна земельна ділянка площею 0,25 га., та для ведення особистого селянського господарства площею 0,05 га, прийняла у спадщину [PERSON] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області. У своїй письмовій заяві представник позивача, що діє на підставі ордера серія ДП №2019/2151 виданого 07.11.2019 року, просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що підтримує позовні вимоги у повному їх обсязі. Суд вважає можливим задовольнити клопотання представника позивача та розглянути справу за його відсутності і відсутності позивача у судовому засіданні на підставі наявних матеріалів, які є достатніми для прийняття рішення по суті заявлених вимог. Представник Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області в своїй заяві просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що не заперечує проти позовних вимог. Суд вважає можливим задовольнити заяву представника відповідача та розглянути справу за його відсутності. Третя особа без самостійних вимог - [PERSON] , у своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу за її відсутності у судовому засіданні, так як не має заперечень щодо позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності. Слідуючи змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Набувальна давність є юридичним фактом. Рішення суду про встановлення факту спливу строку набувальної давності не замінюватиме собою державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а буде лише підставою для її проведення. Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача основані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов`язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Дійсно, виходячи із першої необхідної умови об`єктами володіння є житловий будинок з надвірними спорудами та земельні ділянки, призначені для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, розташовані по [ADDRESS] . З технічного паспорта вбачається, що житловий будинок позначений літ. «А» загальною площею 56,1 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., з надвірними господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею літ. «Б», сараєм літ. «В», вбиральнею літ. «Г», інших споруд, розташований по [ADDRESS] . Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8131286 від 23.08.2005 року, договір купівлі-продажу житлового будинку від 05.08.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Горпиняк В.О., зареєстрованого в реєстрі за номером 1240, вказують на те, що власником житлового будинку по [ADDRESS] являється [PERSON] , про місце перебування якого на теперішній час позивачу невідомо. Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1211586032019 від 27.11.2019 року з відомостями про земельну ділянку площею 0,2500 га., кадастровий номер 1225485500:05:001:0289, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1211584962019 від 27.11.2019 року з відомостями про земельну ділянку площею 0,0500 га., кадастровий номер 1225485500:05:001:0288, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по [ADDRESS] підтверджують, що власником значиться [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.07.2003 року, виданого державним нотаріусом Томаківської державної нотаріальної контори, вказує на те, що спадкоємцем майна, а саме житлового будинку розташованого на земельній ділянці за вказаною вище адресою, являється [PERSON] , яка успадкувала його після смерті [PERSON] , що померла [INFO] . Добросовісність володіння даними об`єктами, на які поширюється строк давності підтверджується наступними доказами. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 09.09.2019 року складеного складеного депутатом Мирівської сільської ради Томаківського району слідує, що [PERSON] разом зі своєю сім`єю у даному житловому будинку проживає починаючи з серпня 2009 року, користується майном, сплачує кошти за комунальні послуги, утримує прибудинкову територію. Довідка №430 від 09.09.2019 року видана Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області свідчить про те, що позивач користується земельними ділянками, розташованими по [ADDRESS] починаючи з серпня 2009 року. Довідка про склад сім`ї від 18.10.2019 року №1231 підтверджує, що [PERSON] та інші члени її сім`ї зареєстровані та постійно проживають у будинку за вказаною адресою. Отже, позивач відповідно до вимог ст. 344 ЦК України порушила питання про набуття права власності на нерухоме майно за відповідним строком набувальної давності. З моменту спливу строку набувальної давності в неї, як давнісного володільця, за загальним правилом, і виникло право власності на нерухоме майно, яким вона відкрито та безперервно володіє. Положення ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом не встановлено договірних зобов`язань (договір оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо) між позивачкою та будь-якою іншою особою, що вказує на відсутність підстав для виникнення права власності на будинок в момент заволодіння таким майном, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Тому, виходячи із вказаного правила суд не вбачає порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок заволодіння позивачкою житловим будинком та земельною ділянкою. На теперішній час, позивач має право оформити за собою право власності внаслідок збігу строку, визначеного саме законом, для реєстрації права власності на нерухоме майно. Сплачений по справі судовий збір в сумі 768,40 гривень та 768,40 гривень вирішити відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved