Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася\~до суду\~з позовом\~до Дворічанської\~селищної ради\~Куп`янського району\~Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після поховання своєї матері [PERSON] вона потрапила до стаціонару лікарні з хронічним тяжким захворюванням, в результаті якого їй зробили оперативне втручання, в зв`язку з цим їй довгий час довелося лікуватися в умовах стаціонару та амбулаторно. У зв`язку з довготривалим перебуванням у лікарні та подальшої реабілітації після хронічного захворювання та операції вона не змогла вчасно звернутися до нотаріуса щоб подати заяву до Дворічанської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері. 24 лютого 2021 року вона звернулася до Дворічанської державної нотаріальної контори з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій в зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком 2 місяці. Представник позивача за довіреністю [PERSON] адвокат Рябоконь В.А. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу в його відсутність. Представник відповідача Дворічанський селищний\~голова Куп`янського\~району Харківської\~області Турбаба Г.Г. в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за відсутності представника відповідача. 30 квітня 2021 року до Дворічанського районного суду Харківської області представником відповідача було надано відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що в обґрунтування поважності пропущеного строку позивач посилається на тяжку хворобу. При цьому, з доданих до позову документів вбачається, що позивач звернулась до лікаря 15.01.2007, а остання виписка із історії хвороби датована 11.06.2007. Спадкодавець помер [INFO] . Строк для подання заяви про прийняття спадщини сплинув 24 грудня 2006 року, тобто до початку хвороби позивача. Крім того, позивачем не надано жодних доказів своєї хвороби починаючи з 11.06.2007 до моменту звернення до нотаріуса, що відбулося через значний час, у 2021 році. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] , батьком вказаний [PERSON] , мати [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження № [NUMBER] від 06.11.1961 (а. с. 7). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 липня 2006 року (а. с. 5). З довідки Петро-Іванівської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 18.06.2020 № 304 вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована по день смерті в [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом є донька [PERSON] , 1961 року народження, яка мешкає в [ADDRESS] . Спадкоємців за заповітом немає (а. с. 8). Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області Зашивайко Н.Г. № 143/02-14 від 24.02.2021, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] в Дворічанській державній нотаріальній конторі Харківської області не заводилася (а. с. 6). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд враховує посилання позивачки на те, що вона не могла своєчасно звернутися із заявою до державної нотаріальної контори з об`єктивних причин, а саме в зв`язку з хворобою та лікуванням. У зв`язку з цим, суд визнає поважними причини пропуску позивачем 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення його позовних вимог. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив наявні у справі докази, з`ясував обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, дослідив письмові\~матеріали справи,\~оцінив докази\~як кожен\~окремо так\~і в\~сукупності,\~івважає за необхідне позов задовольнити. Враховуючи позовні вимоги [PERSON] , суд вважає, що 2 (два) місяця буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved