Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Білокуракинської селищної ради Луганської області ,третя особа [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 28 червня 2013 року помер її чоловік- Атоян [PERSON],який був зареєстрований за адресою:[INFO],однак фактично проживав разом з позивачкою за адресою:вул.Пролетарська б.34 смт.Білокуракине Луганської області. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина,яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами ,який розташовано за адресою: вул.Пролетарська б.34 смт.Білокуракине Луганської області; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,150 га.,для ведення особистого підсобного господарства площею 0,020 га.; кафе-бару Анна,який розташовано за адресою: вул.Базарна б.19 смт.Білокуракине Луганської області; земельної ділянки площею 0,531 га.,розташованої по вул.Базарній б.19 в смт.Білокуракине Луганської області для обслуговування кафе-бару.Загальна вартість спадкового майна складає 259214грн.55 коп. Звернувшись до нотаріуса для оформлення права власності на спадщину позивачка дізналася,що спадкодавець був зареєстрований за іншим місцем ,а не за місцем фактичного проживання. Окрім того ,відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. У звязку з цим нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та запропонував звернутися до суду.Окрім позивачки спадкоємцем першої черги є донька позивачки та спадкодавця- Атоян [PERSON],яка не прийняла спадщину. Позивачка просить визнати за нею право власності на майно,що залишилося після смерті [PERSON] В судове засідання позивачка не зявилася,надала суду заяву про розгляд справи без її участі. В судове засідання представник відповідача- Білокуракинської селищної ради не зявився,надав суду заяву про розгляд справи без його участі.Позов визнав та просить суд його задовольнити. В судове засідання третя особа- Атоян А.А. не зявилася.Надала суду заяву про розгляд справи без її участі.Не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності , судом встановлено наступне. 28 червня 2013 року помер [PERSON] (а.с.29). Позивачка є дружиною спадкодавця (а.с.7).Спадкодавець фактично проживав разом з позивачкою за адресою:вул.Пролетарська б.34 смт.Білокуракине Луганської області (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина. Звернувшись до нотаріуса для оформлення права власності на спадщину позивачка отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів (а.с.14).Спадкова справа на майно [PERSON] не відкривалася (а.с.14). [PERSON] є донькою спадкодавця і спадкоємцем першої черги (а.с.10,12). За таких підстав позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст.58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформація щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного та

Outcome: approved