Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 2395,00 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування позову зазначає, що дитина сторін на даний час є повнолітньою, однак продовжує навчатися у відокремленому структурному підрозділі «Рівненський автотранспортний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування» на третьому курсі. Оскільки дитина сторін навчається на денній формі навчання то не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Окрім того, зазначає, що протягом 2021-2022 років за навчання сина потрібно сплатити 15750 грн., згідно додатковою угодою №83/2020 від 31.08.2020 р. до договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою №6 від 03.08.2018 року. Позивач зазначила, що для забезпечення сина гідним рівнем життя, достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, достатнім буде розмір аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, а саме 2395 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повність. Просила позов задовольнити з підстав та мотивів, які у ньому наведені. Представник відповідача у судовому засіданні вимоги позивача визнав частково. Зазначив, що відповідач погоджується на сплату аліментів у 50 % від суми зазначеної у позові. Також представник відповідача зазначив, що у відповідача на даний час відсутня постійна робота, останнього було звільнено наказом №35 від 22.09.2021 року, та долучено до матеріалів справи копію зазначеного наказу. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, доводи сторін викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 27.05.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04.10.2018 року, у справі №569/11842/18 шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 14.01.2020 року, після реєстрації шлюбу 14.01.2020 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 07.02.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] є студентом Рівненського автотранспортного коледжу Національного університету водного господарства та природокористування, денної форми навчання, що підтверджується договором №6 від 03.08.2018 року, про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою, та додатковою угодою №83/2020 від 31.08.2020 р., до договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою №6 від 03.08.2018 року. Так, відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, суд враховує позицію позивача, щодо способу стягнення аліментів, а саме у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, суд враховує часткове визнання відповідачем позову на сплату аліментів на повнолітнього сина. Суд приймає до уваги, що [PERSON] досяг повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, оскільки навчаючись на денній форі навчання не працевлаштований, оскільки набуває відповідних фахових знань. Натомість позивачем не обґрунтовано жодними належними доказами розмір аліментів в 2395 грн. щомісячно. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, те що відповідач, є працездатного віку, інших утриманців немає, частково позов визнає, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає достатнім стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 13.05.2021 року, до закінчення [PERSON] навчання, але не більш ніж до досягнення сином 23 років. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial