Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Новомосковського району, в якому просить суд: - встановити факт родинних відносин між нею та її чоловіком [PERSON], померлим 23 лютого 2017 року; - визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON]; - встановити місце відкриття спадщини за місцезнаходженням нерухомого майна належного [PERSON], померлому 23.02.2017 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 20 лютого 1973 року уклала шлюб з [PERSON]. 10.12.2001 року її чоловік поїхав до республіки Білорусь доглядати свою матір [PERSON], яка в січні 2014 року померла. Після чергового відвідування своїх родичів в республіці Білорусь у її чоловіка відбувся серцевий напад, внаслідок чого 23 лютого 2017 року він помер, про що свідчить свідоцтво про смерть видане 03 серпня 2017 року Ходосовською сільською радою Мстиславського району Могилівської області республіки Білорусь, яке вона отримала в кінці серпня 2017 року. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належне йому майно, за життя [PERSON] заповіту не склав. 03.11.2017 року позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через те, що нею було пропущено встановлений законом строк для подачі такої заяви, а також не предявлені докази про постійне місце проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, нотаріусом також було вказано, що в свідоцтві про одруження зазначено прізвище чоловіка російською мовою «Католиков», що суперечить написанню прізвища у свідоцтві про смерть, виданого Республікою Білорусь білоруською та російською мовами, де зазначено прізвище померлого російською мовою «Котоликов», через що неможливо встановити факт родинних відносин між спадкоємцем і спадкодавцем. Крім того, позивач зазначає, що строк для прийняття спадщини нею був пропущений з поважних причин, так як вона дуже тяжко перенесла смерть свого чоловіка, що відобразилося на її стані здоровя і в останній місяць терміну вона перебувала на амбулаторному лікуванні. Встановлення факту родинних відносин їй необхідно для оформлення її спадкових прав після смерті чоловіка, а наявність розбіжностей у документах унеможливлює цього зробити. Також, померлий [PERSON] ще в грудні 2001 року знявся з реєстраційного обліку в [PERSON] сільській раді зазначивши, що вибув до республіки Білорусь, та після повернення так і не здійснив реєстрацію. За час спільного проживання ними, як подружжям, був побудований житловий будинок № 7 по вул. Соборній (Леніна) в с. Івано-Михайлівці Новомосковського району, у якому по теперішній час проживає позивач зі своїми дітьми та онуками. Правовстановлюючі документи на вказаний будинок оформлені на її померлого чоловіка. Також йому на підставі державного акту на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 7,180 га, розташована на територій Новостепаніської сільської ради, тому позивач посилаючись на вимоги ч.2 ст. 1221 ЦК України, просить встановити місце відкриття спадщини за місцезнаходженням нерухомого майна померлого. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 14 листопада 2017 року відкрите провадження у справі. У відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, справа розглянута за правилами загального позовного провадження, з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, звернувшись до суду з заявою, згідно якою проти розгляду даної справи не заперечує, докази які б спростували позовні вимоги [PERSON] в сільській раді відсутні, тому просить розглянути справу без участі представника сільської ради (а.с.25). На підставі ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 лютого 1973 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], після чого прізвище дружині присвоєно [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу, видане російською мовою відділом (бюро) ЗАГС Ходосовської сільської ради Мстиславського району Могильовської області (а.с.8). Слід звернути увагу на те, що свідоцтво про укладення шлюбу видане російською мовою, прізвище чоловіка та дружини російською мовою значиться, к «Католиков». Суду надано копію свідоцтва про смерть, видане 03 серпня 2017 року Ходосовським сільвиконкомом Мстиславського району Могильовської області білоруською та російською мовою, згідно якого [PERSON] помер 23 лютого 2017 року в м. Мстиславль Могильовська область, республіка Білорусь (а.с.7). Суду надане переклад з російської та білоруської мови свідоцтва про смерть, у відповідності до якого [PERSON] помер 23.02.2017 року в м.Мстиславль Могильовської області республіки Білорусь. 03 листопада 2017 року [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини після померлого 23.02.2017 року [PERSON]. Однак, приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] позивачу відмовлено у прийнятті заяви та відкритті спадщини, оскільки нею пропущений встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини; відсутності документа, підтверджуючого місце відкриття спадщини; неможливістю встановити факт родинних відносин між нею та спадкодавцем, а також у звязку з наявністю розбіжностей у прізвище власника майна у правовстановлюючих документах з прізвищем спадкодавця, про що свідчить відповідне розяснення (а.с.19). У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з зазначеного вище свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 23.02.2017 року, про що у книзі реєстрації актів смерті 03.03.2017 зроблено актовий запис №10, а саме свідоцтво видане 03 серпня 2017 року, тобто майже через шість місяців після смерті особи. Суду надано довідку КЗ «Новомосковська центральна лікарня» № 941 від 06.11.2017 року, у відповідності до якої [PERSON] перебувала на лікуванні (амбулаторно) терміном з 13.08.2017 року по 30.08.2017 року (а.с.9). В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини. Такою поважною причиною суд вважає перебування позивача на лікуванні та отримання нею свідоцтва про смерть після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщинир, тому вимоги позивача в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], підлягають задоволенню і достатнім, в даному випадку буде строк у два місяці. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 2 ст. 315 ЦПК України визначає, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ч.2 ст.1221 ЦК України якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого 02.02.1989 року виконавчим комітетом Новомосковської районної ради на підставі рішення виконкому Новомосковського районної ради №15 від 18.01.1989 року, [PERSON] на праві особистої власності належав житловий будинок (домоволодіння) №7 по вул. Леніна в с. Івано-Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 13). Також суду надана копія Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 094946, виданого на імя [PERSON], у відповідності до якого останньому на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 7,180 га, в межах згідно з планом, що розташована на території [PERSON] сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13382 від 01 березня 2001 року (а.с.12). Як зазначає позивач у своєму позові, її чоловік [PERSON] в грудні 2001 знявся з реєстраційного обліку [PERSON] сільської ради Новомосковськього району та вибув до Могильовської області Мстиславського району с. Ходоси. Зазначене підтверджується також довідкою виданою виконавчим комітетом Новостенівської сільської ради № 1068 від 06.11.2017 року (а.с.10). Аналіз поданих суду документів дозволяють суду встановити місце відкриття спадщини за місцезнаходженням нерухомого майна, належного померлому 23 лютого 2017 року [PERSON]. У відповідності до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як зазначалося вище [PERSON] 20 лютого 1973 року вступила у шлюб з [PERSON], про що також свідчить відмітка у її паспорті громадянина України АЕ 667539, виданого Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 10.06.1997 року (а.с.6). В подальшому, у подружжя народилися діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що свідчать копії свідоцтва про народження, з яких вбачається, що при видачі свідоцтва російською мовою прізвище батька зазначено «Католиков», українською мовою «Католіков» (а.с.15,16). Таким чином, аналіз поданих документів, свідчить про наявність розбіжностей в написанні «прізвища» осіб, а саме замість прізвища російською мовою «Католиков» у свідоцтві про смерть, виданого російською та білоруською мовою, вказане прізвище російською мовою «Котоликов», що не відповідає дійсному. Означені невідповідності перешкоджають заявнику у реалізації її права, в тому числі на спадкування, і не можуть бути усунені іншим чином, ніж шляхом встановлення факту родинних відносин. При цьому, вимоги позивача підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник. Сама по собі наявність у заявника оригіналів усіх зазначених документів, свідчать на її користь, тому у суду є всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягала [PERSON] Детальний аналіз зазначених вище документів, виданих компетентними органами та зареєстрованими у встановленому порядку, доводить суду той факт, що [PERSON], [INFO] являється дружиною [PERSON], померлого 23.02.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved