Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заява мотивована тим, що сторони перебувають у шлюбі з 16.12.1994 року. У шлюбі в них народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки між сторонами розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб між ними існує формально, а тому його збереження суперечитиме їх інтересам. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. Просила: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований в м. Умань міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черкаською області, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу 16 грудня 1994 р. зроблено відповідний актовий запис за № 678. Ухвалою судді від 20 лютого 2019 року, після надходження до суду інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі. Згідно ухвали суду від 20 березня 2019 року закрито підготовче провадження у справі і справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що 16 грудня 1994 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, в якому народилося двоє дітей. Син на даний час неповнолітній. Вже 9 місяців як шлюб у неї з відповідачем фактично припинився, і близько півроку вона з відповідачем разом не проживає. Шлюб носить лише формальний характер. Син проживає з нею у матері позивача. Ініціатором розірвання шлюбу був відповідач, який запропонував розірвати шлюб у жовтні 2018 року. Проте через тиждень передумав, однак вона вже була проти збереження шлюбу. Однією з підстав припинення шлюбу слугувало те, що відповідач не цікавився дітьми, і на даний час батько та син один одного належним чином не сприймають. Вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам їх спільної неповнолітньої дитини, так як дитина фактично з батьком не спілкується, і у них немає спільних інтересів. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище, судові витрати на її користь з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Пояснив, що, дійсно, 5 жовтня 2018 року він запропонував позивачеві розірвати шлюб. Така його позиція, на його думку, була спровокована. Однак потім, він передумав. Зазначив, що з грудня 2018 року позивач з дитиною пішли з їхнього спільного місця проживання, потім він дізнався, що вони ночують у матері позивача. Він намагався відновити шлюбні відносини, однак не вдалося. Визнав, що можливо він не приділяв належної уваги дитині, однак це було пов`язано з тим, що він працював, щоб забезпечити дітей. На даний час він зробив відповідні висновки. На його думку, розірвання шлюбу не буде в повній мірі відповідати інтересам їхньої дитини, так як дитині потрібен батько. Суд, заслухавши вступне слово сторін, дослідивши докази, надані позивачем, встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 16 грудня 1994 року у м. Умань в міському відділі РАГС Черкаської області, актовий запис №678. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] Вказане підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 16.12.1994 року в м. Умань міським відділом РАГС Черкаської області, серії [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції черкаської області, актовий запис № 478. Батьками записані: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно із статтею 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Стаття 112\~СК України\~визначає,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя.\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Частина 4\~ст. 206 ЦПК України\~визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.\~ За результатами вивченням позовної заяви та доказів, які були надані позивачем, суд не встановив підстав для відмови у прийнятті визнання позову\~відповідачем. На думку суду розірвання шлюбу не вплине негативно на інтереси неповнолітньої дитини сторін, так як після розірвання шлюбу відповідач не буде позбавлений можливості спілкуватись з дитиною, приймати участь у її вихованні, розвитку, матеріальному забезпеченні, а збереження шлюбу за таких відносин, які виникли між сторонами, навпаки, може негативно вплинути на дитину. З урахуванням викладеного, позов підлягає до задоволення. Враховуючи позицію позивача, суд не стягує на її користь з відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі статей 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved