Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 2 січня 2005 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок № 6 по вул. Калініна в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області. Вона (позивач) спадщину після смерті батька прийняла, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. Крім неї спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON], який також спадщину прийняв, в судовому порядку оформив на себе право власності на 1/2 частину спадкового житлового будинку. Отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку в нотаріальній конторі вона (позивач) не може, в звязку із відсутністю на нього правовстановлюючих документів. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку № 6 по вул. Калініна в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті батька. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що житловий будинок № 6 по вул. Калініна в с. Калинівка Носівського району відносився до типу колгоспних дворів, членами якого були її батько - [PERSON], мати - [PERSON], [INFO], та баба [PERSON], [INFO]. Її (позивача) мати померла 27 жовтня 1991 року. Спадщину після смерті останньої фактично прийняв її (позивача) батько, але не оформив. 5 лютого 2002 року померла баба (мати [PERSON]М.), спадщину після смерті якої також прийняв її (позивача) батько. 2 січня 2005 року помер батько, спадщину після його смерті прийняли вона та її брат, отримали в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. В судове засідання представник Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, в.о. сільського голови направив до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти позову, просив справу розглядати без участі їх представника. Суд розглядає справу в відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 6 по вул. Калініна в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали [PERSON], [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]), що підтверджується довідками виконавчого комітету Калинівської сільської ради (а.с. 26; 29). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON], [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) належало по 1/3 частині житлового будинку № 6 по вул. Калініна в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору. В судовому засіданні встановлено, що 27 жовтня 1991 року померла [PERSON], [INFO], спадщину після смерті якої в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР прийняв чоловік [PERSON]. Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті дружини 1/3 частину житлового будинку № 6 по вул. Калініна в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області. 5 лютого 2002 року померла [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 27). З матеріалів справи вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] ([INFO]) прийняв [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) (а.с. 28). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] після смерті матері також успадкував 1/3 частину житлового будинку № 6 по вул. Калініна в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області, тобто став єдиним власником зазначеного житлового будинку. В судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєстрував за собою право власності на вищезазначений житловий будинок. [PERSON] помер 2 січня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). З матеріалів справи вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину (а.с. 18). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в судовому порядку визнав за собою право власності на 1/2 частину житлового будинку № 6 по вул. Калініна в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2007 року (а.с. 15), копією ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 3 червня 2015 року (а.с. 16) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 17). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок з тих мотивів, що в матеріалах справи відсутні документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори № 837/02-31 від 18 червня 2015 року (а.с. 19). З матеріалів справи видно, що на будинок № 6 по вул. Калініна в с. Калинівка Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 9-11). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved