Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , і після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняла її мати [PERSON] , шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак не оформила у встановленому законом порядку. Після смерті матері [INFO] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом сільської ради не посвідчувався. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, звернулась у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, отримала Свідоцтво про право власності за законом на частину спадкового майна, але в нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просила визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 144/2017, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] (аркуш справи 11). Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом селищної ради не посвідчувався (аркуш справи 12), позивач є спадкоємцем І черги за законом (аркуш справи 9, 26). Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса у визначений законом строк, позивач прийняла спадщину (аркуш справи 40), отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (аркуш справи 50-52). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині та які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~та спорудами,\~що знаходяться\~по [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 16). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області від 04 вересня 2019 року № 67/08.02 (аркуш справи 12) та випискою з погосподарської книги №6 за 2019 рік по Старовижівській селищній раді Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 17) підтверджується право [PERSON] , яке успадкувала за законом [PERSON] на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~та спорудами,\~що знаходиться\~по [ADDRESS] . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (аркуш справи 18-23). Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що Старовижівській селищній раді Волинської області було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 36). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Таким чином, оскільки на момент відкриття спадщини [PERSON] була спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] ,\~якому належало\~право на\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~що знаходяться\~по [ADDRESS] \~(в\~силу вимог\~статті 1218\~ЦК України),\~суд дійшов\~висновку,\~що право\~власності на\~нього переходить\~до позивача\~ [PERSON] як спадкоємця за законом після смерті [PERSON] , а тому є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~та спорудами,\~що знаходяться\~по [ADDRESS] , що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за нею у зв`язку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved