Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно свого колишнього чоловіка [PERSON] , в якій, посилаючись на те, що заінтересована особа постійно погрожує їй насильством, неодноразово бив її та здійснював психологічний тиск, самовільно без її згоди заселився до належної їй на праві приватної власності квартири та відмовляється її покидати, користується її речами, постійно викрадає у неї кошти, погрожує відправити її в психлікарню, просила видати стовно заінтересованої особи [PERSON] обмежувальний припис на строк шість місяців, яким заборонити заінтересованій особі перебувати у місці її проживання за адресою [ADDRESS] , зобов`язати заінтересовану особу усунути перешкоди у користуванні її майном, що є особистою приватною власністю, - квартирою [ADDRESS] , заборонити заінтересованій особі вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судовому засіданні заявник підтримала подану заяву та просила її задовольнити. Посилалася на те, що заінтересована особа дійсно застосовує до неї фізичну силу, влаштовує скандали, обмежує її право користування належною їй квартирою, а оскільки вона має проблеми зі здоров`ям, то заінтересовану особу необхідно обмежити у доступі до заявника. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти поданої заяви та вказував на те, що між заявником та заінтересованою особою виникають конфліктні ситуації, як колишнім подружжям, які створює сам заявник. Зазначив, що така поведінка заявника є наслідками перенесеного інсульту. Натомість, вказав, що вони з заявником проживають в одній квартирі, і вона чинить на нього тиск, на підтвердження чого надав терміновий заборонний припис стосовно заявника. Повідомив, що він до адміністративної відповідальності за вчинення насильства не притягався. Вказував на те, що за останній час заявник більше 25 разів здійснював виклик працівників поліції по приїзду яких, не було зафіксовано вчинення заінтересованою особою насильства відносно [PERSON] . Відмітив, що дільничний інспектор поліції просив заявника не турбувати поліцію без нагальної на те потреби, однак заявник продовжувала безпідставні виклики. У зв`язку із безпідставними викликами працівників поліції, відносно заявника та заінтересованої особи, було складено однакові термінові заборонні приписи, які не були реалізовані. Заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заявник та заінтересована особа є колишнім подружжям, шлюб між якими розірвано 07.03.1997. Згідно свідоцтва про право власності від 29.06.2004, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. З матеріалів справи убачається, що заявник зверталась до правоохоронних органів та до прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 162 КК України та ст. 126-1, в якій зазначала, що її колишній чоловік неодноразово погрожує їй фізичним насильством, б`є її, самовільно заселився до належної їй квартири та відмовляється її залишати, користується її речами, постійно викрадає у неї кошти, погрожує відправити до психлікарні. Просила прийняти вказану заяву та внести до ЄРДР відповідні відомості. Будь-яких доказів прийняття до розгляду та наслідків розгляду вказаної заяви заявником не надано. Згідно термінового заборонного припису серія АА №006782 від 30.10.2020 стосовно [PERSON] , його виписано у зв`язку із скоєнням домашнього насильства по відношенню до [PERSON] , а саме внаслідок того, що він обзивався та виражався нецензурною лайкою щодо неї. Припис видано строком на два дні з 30.10.2020 до 01.11.2020 шляхом заборони в будь-який спосіб контактувати з [PERSON] . В судовому засіданні було встановлено, що 30.10.2020 було винесено терміновий заборонний припис серії АА№006750 стосовно кривдника [PERSON] відповідно до змісту якого, [PERSON] є постраждалою особою внаслідок психологічного насильства [PERSON] . В судовому засіданні заявник пояснила, що не повідомляла суд про винесення зазначеного вище заборонного припису відносно неї, оскільки їй так порекомендував адвокат. Не заперечувала того факту, що їй відомо про вказаний припис. Згідно інформаційного порталу Національної поліції України в Оболонському управлінні поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві від [PERSON] надійшло чотирнадцять звернень, зокрема, і щодо конфліктів із заінтересованою особою [PERSON] . За результатами проведеної перевірки прийнято рішення про списання матеріалів до справи управління. Суд звертає увагу на те, що Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» набрав чинності 07.01.2018, а більшість наданих заявником відомостей, стосуються подій, які, передували введенню в дію вказаного закону. Інші докази, на які посилається сторона заявника, створені фактично штучно. Жодного встановленого факту побиття [PERSON] заявниці матеріали справи не місять, оскільки їх немає, тому що заінтересована особа жодного разу не притягалася ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності за конфлікти з колишньою дружиною. Заявник в судовому засіданні пояснила, що за наслідками дій заінтересованої особи, вона жодного разу не зверталася за медичною допомогою. Заінтересована особа в судовому засіданні пояснила, що у зв`язку із перенесеними інсультами, заявнику було рекомендовано приймати відповідні ліки, чого остання не робить, що і є частковою підставою її невдоволення діями [PERSON] , який наполягає на необхідності виконання рекомендацій лікаря. Вказаних обставин заявник не заперечувала. Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Таким чином, матеріали справи не містить достатніх доказів того, що саме заінтересована особа є беззаперечним кривдником, а підстав вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявника у зв`язку з відмовою у видачі обмежувального припису, відсутні. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що подана заява не підтверджена належними та допустимими доказами, тому задоволенню не підлягає. Інших належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду, учасниками надано не було. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed