Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, участі і його вихованні не приймає. Син проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. В ході судового розгляду позивач змінила позовні вимоги, а саме просила суд стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі в розмірі 600 грн. на дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, при цьому пояснив, що не працює, а тому не має змоги сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 318928 від 18.03.2015 року. Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.04.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, сина [PERSON], [INFO], залишено на виховання матері. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує у натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Outcome: approved