Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за укладеним між ними договором позики в сумі 26830 грн. що станом на 28.11.2017 року за курсом НБУ становить 1000 доларів США та судові витрати понесені нею при подачі позову. В обгрунтування своїх вимог позивач вказує, що 11.09.2016 року між нею та [PERSON] був укладений договір позики від11.09.2016 року. Згідно якого [PERSON] 27.02.2015 року отримала від позивача грошові кошти в розмірі 1000 доларів США строком до 20.03.2017 року, про що була написана розписка. У вищезазначений строк відповідач позику не повернула. На прохання позивача добровільно сплатити борг [PERSON] ніяким чином не прореагувала. Сума заборгованості становить 1000 доларів США, що станом на день подачі позову до суду, в співвідношенні до гривні за курсом НБУ становить 26830 грн. Позивач заявою від 25.01.2018 року позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про розгляд справи. Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526,\~530 Цивільного кодексу України\~зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до\~ст.1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч.2\~ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 11вересня 2016 року сторони уклали договір позики, за умовами якого [PERSON] позичила у [PERSON] 27.02.2015 року грошові кошти в сумі 1000,00 дол. США, і зобовязувалася їх повернути до 20.03.2017 року. На підставі ч.2\~ст.1046 Цивільного кодексу України\~договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивачем до матеріалів справи була долучена копія боргової розписки від 11.09.2016 року, яка посвідчує факт отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 1000,00 доларів США від [PERSON] за цим договором. Вказаним договором встановлений строк повернення позики, а саме до 20.03.2017 року. Дана розписка містить умови отримання позичальником грошей, у конкретній сумі, із зобовязанням їх повернути. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Отже, у разі пред'явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов'язання. Для цього, з метою правильного застосування статей\~1046,\~1047 ЦК України\~суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Так, Верховний Суд України у своїй постанові по справі № 6-63цс13 від 18.09.2013 р. зазначив, що досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.\~\~\~\~\~\~ Надана позивачем, як доказ укладеного договору, письмова розписка свідчить про те, що в даному випадку договір позики укладений у письмовій формі. Даний договір відповідає вимогам, установленим для правочинів, які укладаються в письмовій формі, і приймається судом, як доказ, який вказує на факт наявності боргу відповідача перед позивачем. В той же час надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування. Відповідачем [PERSON] доказів, які б вказували на виконання останньою своїх зобов'язань за договором позики, або спростування написання боргової розписки, суду не надано. Згідно із \~ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з положеннями статей\~530,\~612,\~625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За приписами ч.1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Проте відповідач до теперішнього часу не виконала свої зобовязання перед позивачем за згаданим договором позики від 11.09.2016 року щодо повернення суми позики. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Курс долару США до гривні України встановлений НБУ на день подачі до суду 28.11.2017року становить 2683,5271 грн. за 100 дол. США), отже на цю дату еквівалент грошової суми в розмірі 1000,00 доларів США дорівнює 26830 грн. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами мали місце договірні зобовязання, які відповідач порушив, а саме не повернув позивачу обумовлену суму, а тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми боргу по договору позики обґрунтовані та на підставі\~ст.526 ЦК України\~підлягають задоволенню. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір в розмірі 640 гривень стягується з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved