Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] у якому просить визнати кімнату [ADDRESS] , загальною площею 44,3 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., що становить 17/1000 = 0,017 ідеальних часток від частини будівлі гуртожитку, а саме: 102-1 кухня пл. 15,3 кв.м., 102-2 житлова кімната пл. 12,6 кв.м., 102-3 житлова кімната пл. 15,8 кв.м., 102-4 кладова пл. 0,6 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку кімнати [ADDRESS] , загальною площею 44,3 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., що становить 17/1000 = 0,017 ідеальних часток від частини будівлі гуртожитку, а саме: 102-1 кухня пл. 15,3 кв.м., 102-2 житлова кімната пл. 12,6 кв.м., 102-3 житлова кімната пл. 15,8 кв.м., 102-4 кладова пл. 0,6 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період шлюбу сторонами набуто у спільну сумісну власність кімнату [ADDRESS] , загальною площею 44,3 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за відповідачем. Іншого майна, крім як нажитого у шлюбі та зокрема іншого житла у неї немає, тому вона вимушена орендувати житло, так як відповідач чинить перешкоди у користуванні спільно нажитим майном. Вважає, що дане майно підлягає поділу, оскільки набуде в шлюбі і за спільні кошти. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 13 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача - адвокат Довганик В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечив щодо його задоволення. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15 квітня 1999 року Глибочецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №2. [INFO] народився [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 03 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис №09. В графі батьки [PERSON] значиться батьком, а [PERSON] - матір`ю. 21 грудня 2011 року укладено договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С. за реєстровим № 7460, згідно якого ТзОВ «Тернопільбуд» продало, а [PERSON] купив кімнату [ADDRESS] , загальною площею 44,3 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., що становить 17/1000 = 0,017 ідеальних часток від частини будівлі гуртожитку, а саме: 102-1 кухня пл. 15,3 кв.м., 102-2 житлова кімната пл. 12,6 кв.м., 102-3 житлова кімната пл. 15,8 кв.м., 102-4 кладова пл. 0,6 кв.м., з належної ТзОВ «Тернопільбуд» частини будівлі гуртожитку загальною площею 2659,8 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] . У власність [PERSON] переходить кімната [ADDRESS] , загальною площею 44,3 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., що становить 17/1000 ідеальних часток від частини будівлі гуртожитку, а саме: 102-1 кухня пл. 15,3 кв.м., 102-2 житлова кімната пл. 12,6 кв.м., 102-3 житлова кімната пл. 15,8 кв.м., 102-4 кладова пл. 0,6 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] . Продаж вчинено за 106 080 гривень. Згідно п.13 Договору якщо майно набуте покупцем період шлюбу, воно є спільною власністю подружжя і розпорядження ним можливе лише за згоди другого з подружжя. Договором про внесення змін та доповнень до вищевказаного договору купівлі-продажу внесено зміни до п.3 договору та зазначено, що продаж вчинено за 70 720 гривень. 03 липня 2015 року за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухому майно зареєстровано право власності на придбане майно, що вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №400258841 від 08 липня 2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Судом встановлено, що спірна кімната є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбана відповідачем під час перебування у шлюбі з позивачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що презумпція спільності права власності подружжя на придбане в період шлюбу майно, за якою частки подружжя є рівними, не спростована, позивач є співвласником кімнати, оскільки вона перебуває у спільній сумісній власності колишнього подружжя та підлягає поділу, беручи до уваги визнання відповідачем позову, позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання кімнати №102, загальною площею 44,3 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., що становить 17/1000 ідеальних часток від частини будівлі гуртожитку, а саме: 102-1 кухня пл. 15,3 кв.м., 102-2 житлова кімната пл. 12,6 кв.м., 102-3 житлова кімната пл. 15,8 кв.м., 102-4 кладова пл. 0,6 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за [PERSON] право власності на 1/2 частку кімнати [ADDRESS] , загальною площею 44,3 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., що становить 17/1000 = 0,017 ідеальних часток від частини будівлі гуртожитку, а саме: 102-1 кухня пл. 15,3 кв.м., 102-2 житлова кімната пл. 12,6 кв.м., 102-3 житлова кімната пл. 15,8 кв.м., 102-4 кладова пл. 0,6 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] . У зв`язку із задоволенням позовних вимог - понесені позивачем судові витрати, які полягають у сплаті судового збору в розмірі 908 гривень слід покласти на відповідача відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved