Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з даним позовом вказавши, що відповідач являється батьком їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею у с.Гримайлові Гусятинського району. Після розірвання з відповідачем шлюбу у 2012 році [PERSON] участі у вихованні та догляді за дитиною не приймає, матеріальної допомоги не надає. Більше того, безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток: відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення. Позивачка вважає що така позиція батька дитини шкодить інтересам дитини, порушує її право на гармонійний розвиток її особистості і вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами, а тому позивачка просить суд надати дозвіл їй або її офіційному представникові без згоди батька [PERSON] на виготовлення проїзного документу [PERSON], [INFO] для виїзду за межі України, а також надати дозвіл [PERSON] або її офіційному представникові, без згоди та супроводу батька [PERSON] на тимчасові поїздки за межі України разом з [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і пояснив: позивачка має дозвіл на проживання у Празі і хоче мати можливість привезти свого сина на лікування до Чехії у якомусь санаторії. На її усне та письмове звернення щодо надання згоди на виготовлення проїзного документу для дитини [PERSON] такого дозволу не дає. На даний час він також проживає у Чехії, однак нелегально. Відповідач [PERSON] в суд не з'явився. Про день і час розгляду справи сповіщений за адресою його реєстрації і на підставі ч.5 ст.74 ЦПК України вважається сповіщеним належним чином. Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав, а тому на підставі ч.4 ст.169 і ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає справу вирішувати у його відсутності, постановивши заочне рішення. Заяву від імені [PERSON], подану представником позивача з проханням розглянути справу без його участі суд оцінює критично, оскільки копія позову із додатками повернуті суду як не вручені по причині не проживання [PERSON] по місцю реєстрації. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Гусятинської райдержадміністрації не з'явився, подав заяву з проханням справу розглянути без його участі, позов підтримує. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: Позивачка [PERSON] являється матір'ю, а відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07.08.2012 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.У довідці, виданій виконкомом Гримайлівської селищної ради №471 від 30.04.2014 р. вказано, що [PERSON] проживає у [ADDRESS] без реєстрації, разом із бабусею [PERSON] Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Статтею 18 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 р. №57 із змінами і доповненнями, передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа неповнолітнього здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Таким чином, цими Правилами передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Тобто, у разі наявності відмови одного з батьків про надання дозволу на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон, такий виїзд може бути дозволено на підставі рішення суду. При цьому по даній категорії справ позивачем може бути заявлено позов про надання одноразового дозволу на виїзд за межі України з дитиною без згоди батька (матері) з туристичною метою, для участі у спортивних чи іншого роду заходів, з метою оздоровлення чи з інших мотивів одноразового характеру. Крім того, позивачем у позовній заяві має бути зазначено до якої саме країни має намір виїжджати та на який термін, які умови проживання (тимчасового перебування) матиме дитина за кордоном, чи не порушуються при цьому права відповідача на спілкування з дитиною та інше. Всупереч зазначеному, позивачем [PERSON] не дотримані вище вказані вимоги, не подані докази, які б підтвердили факти звернення її до відповідача з проханням надання дозволу та його відмови у наданні цього. Подана представником позивача копія заяви [PERSON] до [PERSON] з проханням надати дозвіл на виготовлення проїзного документу від 28.04.2014 р. не являється доказом такого звернення до відповідача, оскільки відсутні дані про отримання ним такої заяви. Твердження представника позивача про необхідність лікування [PERSON] у Чехії також не доведені жодними доказами, не конкретизовано у якому закладі, коли саме він буде лікуватися; житлові умови позивачки також не конкретизовані, оскільки при обставині оренди нею квартири невідомо про осіб, які також у квартирі проживають, чи не проживають, а такі обставини мають значення для неповнолітньої дитини. Вимога щодо надання дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за кордон до досягнення 16-річного віку без дозволу батька суперечить нормам матеріального права, які визначають рівність прав та обов'язків батьків відносно дитини. Висновком голови Гусятинської районної державної адміністрації не заперечено щодо надання дозволу неповнолітньому [PERSON] на виготовлення проїзного документу та тимчасові виїзди за межі України до досягнення ним повноліття, без згоди батька. Однак такий висновок сам по собі не може дати підстави суду для задоволення позову, виходячи із вищенаведених обставин. Проаналізувавши наведене у сукупності, суд прийшов до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення по причині їх не доведеності позивачем. На підставі ст. 313 ЦК України, ст. ст. 141, 155, 157 СК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,

Outcome: dismissed