Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на лікування дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем має двоє неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За період 2016-2017 роки діти важко хворіли, на їх лікування нею було затрачено грошові кошти в розмірі 3281,06 гривень. Вказує, що батько повинен приймати участь у додаткових витратах на дитину, а тому просила позов задовольнити та стягнути з відповідача витрати за понесене лікування дітей у зазначеному розмірі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити з наведених в ньому підстав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечив щодо стягнення встановленої суми в розмірі 3281,06 гривень. Вказав, що на даний час ніде не працює, має дохід лише допомогу по безробіттю, крім того, на його утриманні є двоє дітей: дочка [PERSON], яка є студенткою і потребує чималих фінансових витрат, та неповнолітній син [PERSON] Вказав, що після служби в зоні АТО має проблеми зі здоровям, тому потребує коштів на лікування. Також має 85-річну хвору матір, яка проживає сама і потребує догляду. Доповнив, що перебуваючи на роботі щомісячно сплачував на користь [PERSON] аліменти, які були достатніми на утримання та лікування дітей. З наведених підстав вважає позов [PERSON] безпідставним, в задоволенні якого просить відмовити. Суд, заслухавши сторін по справі та дослідивши подані докази, приходить до наступного висновку. В суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ЕГ № 210064 та серії І-ЕГ № 217397 відповідно. Рішенням Любешівського районного суду від 05.12.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду з 26.04.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно\~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз'яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Зі змісту позовної заяви вбачається, що на лікування дітей [PERSON] та [PERSON] позивачем було витрачено 2266,59 гривень (придбання ліків), що підтверджується наявними в матеріалах справи товарними та фіскальними чеками. Разом з тим, не підлягає вимога позивача щодо стягнення з [PERSON] витрат, понесених [PERSON] в розмірі 1000 грн за проведення операції синові [PERSON] в 2016 році, оскільки не підтверджена жодним доказом. Таким чином, всебічно, повно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки на даний час відповідач не працює, хронічних захворювань не має, разом з дружиною мають на утриманні інших дітей: повнолітню дочку [PERSON], яка є студенткою 2-го курсу факультету міжнародних відносин денної бюджетної форми навчання освітнього ступеня „бакалавр Східноєвропейського національного університету імені [PERSON], та неповнолітнього сина [PERSON], веде догляд за 85-річною матірю, сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: синів [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тому суд визначає до стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування дітей в розмірі 2/3 частини від понесених позивачем витрат, що складає 1511 гривень 06 копійок. Згідно зі статтею 88 ЦПК судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: partial