Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Малохатської сільської ради про встановлення факту спільного проживання та визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, у якому просить суд встановити факт проживання її з сином [PERSON] з літа 2006 року по день його смерті 23 лютого 2011 року, визначити їй додатковий строк до 31 січня 2016 року, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, пропущений з поважної причини, на прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 23 лютого 2011 року на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0024739 розміром 10,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 021844 від 28.02.2003 року за реєстраційним № 644 площею 6,5189 гектарів. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що її дівоче прізвище [PERSON]. 18 червня 1977 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу у них 19 листопада 1978 року народився син [PERSON]. 21 вересня 1985 року вона розірвала шлюбні відносини з [PERSON] та 07.12.1985 року вдруге вступила до шлюбу з [PERSON]. Ії син [PERSON] працював у КСП ім. Артема, який розташовувався на території Малохатської сільської ради Старобільського району Луганської області та отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право приватної власності на землю. 23 лютого 2011 року її син [PERSON] помер, що для неї стало тяжкою втратою, а через незначний час вона втратила ще й чоловіка [PERSON], який помер 19 квітня 2012 року. Більш того, так як вона мешкає у м. Лисичанськ, яке знаходиться в зоні АТО та на території якого відбувалися обстріли, вона через переляк та нервове переживання втратила ще й голосову розмову. Тому усі ці обставини не надали їй можливості своєчасно звернутися до нотаріальних органів за письмовою подачею заяви про прийняття спадщини. Вона вважає, що фактично прийняла спадок після смерті сина [PERSON], так як з ним мешкала в одному будинку упродовж довготривалого часу. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача - Малохатської сільської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно 16.11.1990 року, [PERSON] народилася 06 травня 1959 року (а.с. 4) Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, на російській мові «Лопата Сергей Николаевич» одружився з «Лысак Татьяной Анреевной» та після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 22.11.1978 року, [PERSON] народився 19 листопада 1978 року, його матірю вказана російською мовою «Лопата Татьяна Андреевна», а батько зазначений російською мовою «Лопата Сергей Николаевич» (а.с. 6). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що 21.08.1985 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, на російській мові «Горобец Петр Иванович» одружився з «Лопата Татьяной Анреевной» та після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 11). У свідоцтві про смерть вказано, що [PERSON] помер 23 лютого 2011 у віці 32 років (а.с. 9). З довідки КП ЛЖЕК-5 від 23.10.2015 р. вбачається, що за адресою: кв. Жовтневої революції, 35/108, м. Лисичанськ Луганської області позивач [PERSON] фактично довготривалий час проживала і вела сумісне господарство з померлим сином [PERSON] по день його смерті (а.с. 10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Артема та земельної ділянки (паю) площею 6,5189 га. Факт належності спадкового майна померлому [PERSON] підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай), листом Відділу Держгеокадастру у Старобільському районі Луганської області (а.с. 8, 13). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач [PERSON] довготривалий час з літа 2006 року по 23 лютого 2011 року жила разом з сином [PERSON] за адресою: кв. Жовтневої революції, 35/108, м. Лисичанськ. Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Обєктом права спадкування є спадок. До складу спадщини входять ті права та обовязки, які переходять до спадкоємців. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Що стосується вимог позивача [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, то в цій частині в задоволенні позову суд відмовляє у звязку з наступним: Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом з сином [PERSON] за адресою: кв. Жовтневої революції, 35/108, м. Лисичанськ та вона не заявила про відмову від спадщини після смерті сина [PERSON], то відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивач [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті сина [PERSON] та це не потребує визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: partial