Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до державного нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Зімніцької Вікторії Павлівни, в якому просить визнати незаконною постанову державного нотаріуса одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Зімніцької В.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії за номером 355102/31 від 08 червня 2018 року; зобов`язати відповідача видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати, [PERSON] . На момент її смерті вона проживала з матір`ю, тому відповідно до ст. 1268 ЦК України заяву про прийняття спадщини не подавала та є єдиною спадкоємицею її матері. У червні 2018 року позивач звернулася до державного нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Зімніцької Вікторії Павлівни для отримання свідоцтва про право на спадщину. Спадщина перейшла померлій від її тітки, [PERSON] , яка померла [INFO] , та складалася з земельної частки (паю), який знаходиться у с. Жовтневе, Вовчанського району, Харківської області, про що мається відповідний сертифікат, серія ХР № 0051903, виданий на підставі рішення Вовчанської районної державної адміністрації № 386 від 10 липня 1996 року. Розмір земельної частки (паю) складає 6,31 умовних кадастрових гектарів. Нотаріус Зімніцька В.П. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на тій підставі, що її мати не надала відомостей про фактичне прийняття спадщини або постійного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини між померлими, про що була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за номером 355102/31 від 08 червня 2018 року. Дії нотаріуса позивач вважає незаконними з наступних підстав. На момент смерті [PERSON] , її племінниця [PERSON] постійно проживала з померлою, про що є довідка, видана Виконавчим комітетом Червоноармійської першої сільської ради за номером 1043 від 03.10.2002 року. Таким чином, мати позивача прийняла спадщину за ознакою постійного проживання з померлою та на підставі того, що не заявляла про відмову від спадщини. З 1997 року по 2017 рік позивач та її мати користувалися цією ділянкою і не мали ніяких нарікань та зауважень ні з боку фізичних та юридичних осіб, ні з боку органів державної влади. Після смерті матері, оскільки позивач є єдиною спадкоємицею та на підставі постійного проживання згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України, має право отримати свідоцтво про право на спадщину. Ухвалою суду від 25 червня 2020 року залучена в якості правонаступника відповідача державного нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Зімніцької Вікторії Павлівни - Державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Зімніцьку Вікторію Павлівну у цивільній справі за позовною заявою державного нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Зімніцької Вікторії Павлівни про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Крім того зазначила, що станом на 1997 рік мати позивача [PERSON] мешкала зі своєю тіткою [PERSON] в с. Пролетарське, Вовчанського району, Харківської області, доглядала за нею, однак залишалася прописаною в [ADDRESS] . Позивачу в той час було 11 років, її брату [PERSON] - 16 років, вони мешкали в м. Харкові зі своїм батьком, ходили в школу. Їх батько помер в 2009 році. Надала письмові пояснення щодо заперечень відповідача на позов (а.с.18-19). Відповідач - державний нотаріус Зімніцька В.П. та її представник - адвокат Захарова Л.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у позові в повному обсязі. Також зазначили, що позивачем [PERSON] не надавалася нотаріусу довідка, видана Виконавчим комітетом Червоноармійської першої сільської ради за номером 1043 від 03.10.2002 року. Крім того, довідка видана стосовно [PERSON] , хоча позивач зазначає, що ім`я тітки її матері - [PERSON] . Нотаріус не встановлює факти, які мають юридичне значення, і при наявності суперечностей виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Надали письмові заперечення на позов [PERSON] (а.с.16-17). Суд, заслухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши матеріали цієї справи, спадкової справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 01.01.1989 року по день смерті. 24 січня 2018 року до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері звернулася позивач [PERSON] , заява була зареєтрована у книзі обліку та реєстрації за № 209, на її підставі заведено спадкову справу № 92/2018. В матеріалах спадкової справи № 92/2018 містяться відомості, надані з реєстру територіальної громади, а саме: [PERSON] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] з 01.01.1989 року по день смерті. На ім`я [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] та постійно мешкала, відповідно до інформації з повного витягу з Державного реєстру РАГС про смерть, на день смерті: с. Пролетарське, Вовчанського району, Харківської області, залишила заповіт, посвідчений Телешенко К.М. секретарем виконавчого комітету Червоноармійської Першої сільської ради народних депутатів Вовчанського району Харківської області 15.01.1997 року за р.1. Дублікат видано 19.02.2018 року [PERSON] секретарем Симинівської сільської ради за р.№12. Спадщину після [PERSON] гр. [PERSON] не прийняла, що підтверджується відповіддю Вовчанської нотаріальної контори Харківської області від 21.04.2018 року про відсутність спадкової справи після [PERSON] , постійно з нею не проживала, що підтверджується відомостями, наданими з реєстру територіальної громади, а саме: [PERSON] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] з 01.01.1989 року по день смерті, тому одночасно постійно проживати з померлою [PERSON] не могла. Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.06.2018 № 355102/31, державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Зімніцька В.П. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.10). Приймаючи постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус діяла відповідно до вимог ст.ст. 42, 67 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, пунктом 4.12 глави 10 розділу 2 якого передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі усіх необхідних документів та лише спадкоємцям, які прийняли спадщину, а документи, які стверджували б факт прийняття спадщини [PERSON] відсутні, оскільки ні фактично, ні юридично вона спадщину після померлої [INFO] [PERSON] не прийняла. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, мати позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] не прийняла. Крім того, користуватися земельною ділянкою, на яку немає правовстановлюючих документів та вона не виділена в натурі, ні померла [PERSON] , ні позивач не могли, тому що порядок виділення в натурі земельних часток (паїв) врегульовано в Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Даним Законом визначено, що виділення земельної частки (паю) в окрему земельну ділянку здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Більше того, у результаті виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевість) Законом передбачена необхідність оформлення та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] до державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори (правонаступника - Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори) Зімніцької Вікторії Павлівни про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину та в позові відмовляє за його недоведеністю.

Outcome: dismissed