Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Перший Український міжнародний банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального кругу Хара Наталії Станіславівни, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна в якому просив суд: визнати виконавчого напис таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ПАТ «Перший Український міжнародний банк» безпідставно списані кошти в розмірі 10 148,40 грн.; стягнути з відповідачів в солідарному порядку понесені позивачем судові витрати. У обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що ним у відділенні ПУМБ Павлоградське № 1 відкрито рахунок (кредитна лінія) № [NUMBER] та рахунок для зарахування заробітної плати № [NUMBER] . В період з 13.00 10.11.2018 року до 15.00 11.11.2018 року невідома особа без його згоди, скориставшись його номером телефону викрала грошові кошти в сумі 22 945 грн. з кредитного рахунку та 7 878 грн. з розрахункового рахунку. Про вказану подію він проінформував банк. Однак ПАТ ПУМБ безпідставно нарахував йому відсотки за користування кредитом та зняв із зарплатного рахунку 3000 грн. за кредит який він не брав. За результатами внутрішнього розслідування ПАТ ПУМБ не побачив підстав для відшкодування збитків. 03.04.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального кругу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис № 12055 на підставі якого приватним виконавцем Юхименко О.Л. 28.04.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 61930314. За місцем роботи позивача з його заробітної плати було стягнуто 10 148,40 грн. Вважає, що вимоги ПАТ ПУМБ щодо стягнення коштів за користування кредитом, який позивач не отримував та не користувався є неправомірними. Крім того, дії нотаріуса не відповідають вимогам Закону України «Про нотаріат» оскільки документи надані банком не свідчать про безспірність вимог стягувача. Позивач та його представник адвокат Ілющенко А.А. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі просили позов задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ПАТ ПУМБ в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального кругу Хара Н.С., в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи без його участі не надала. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач є клієнтом ПАТ ПУМБ та має відкриті рахунки : № [NUMBER] кредитний рахунок та розрахунковий рахунок № [NUMBER] . (а.с. 13-15) Як зазначає позивач у позові 10.11.2018 року з 13.00 до 15.00 11.11.2018 року 09.10.2020 року невідома особа таємно, без його згоди скориставшись його номером телефону, щоб був указаний в анкеті банку увійшла до інтернет-банкінгу та викрала грошові кошти в сумі 22 945 грн. з кредитного рахунку та 7 878 грн. з розрахункового рахунку. 13.11.2018 року позивач звернувся до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області і 14.11.2018 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 12018030370002243. Попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 185 КК України. (а.с. 18) Крім того, про зняття коштів з рахунку позивачем було повідомлено ПАТ ПУМБ. Однак згідно відповіді від 21.11.2018 року та 07.12.2018 року відповідачем було відмовлено у відшкодуванні коштів. (а.с. 16,17) 03.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. видано виконавчий напис № 12055 про стягнення [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 27 030 грн. 50 коп. На підставі виконавчого напису 28.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною відкрито виконавче провадження № 61930314 та винесена постанова арешт коштів боржника і про стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 25, 33, 34) Відповідно довідки ТОВ «Першотравенський ремонтно-механічний завод» з [PERSON] на підставі ВП № 61930314 за травень, червень, липень 2020 року на користь АТ «ПУМБ» стягнуто 8773, 56 грн., на користь приватного виконавця Юхименко О.Л. стягнуто 1374,84 грн. (а.с. 22,23) За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів, до нотаріусів подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. У матеріалах справи відсутні докази, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед ПАТ «ПУМБ» за відповідним договором, шляхом отримання первинних бухгалтерських документів щодо надання кредитних коштів (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним. Крім того, на думку суду, сам факт звернення позивача з цим позовом також може свідчити про наявність спору щодо наявності та розміру заборгованості. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що виконавчий напис, вчинений 03.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 12055, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 27 030, 52 грн., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того, на підставі постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника з заробітної плати позивача безпідставно утримано на користь АТ «ПУМБ» 10 148 грн. 40 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами витрати на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України) У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України) При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи №200/3452/17 сформував позицію про те, що приватний нотаріус є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом (Постанова КЦС ВС від 12.11.2020р. по справі № 200/3452/17 (61-18790св19)). У зв`язку з тим, що приватний нотаріус є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Отже понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з ПАТ «ПУМБ». Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ПАТ «ПУМБ» підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмір 1816, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial