Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів із [PERSON] посилаючись на те, що вони перебували у шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] , - на утримання якого відповідач не надає належної та необхідної матеріальної допомоги, хоча має в тому зобов`язання. У зв`язку з наведеним позивач просила присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання сина у розмірі ј частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити, оскільки відповідач добровільно у бухгалтерію за місцем праці звернувся із заявою про добровільне стягнення аліментних зобов`язань у розмірі шістнадцяти відсотків, а вона наполягає на стягненні двадцяти п`яти відсотків та, виключно за судовим рішенням, бо в цьому питання відповідач як боржник є неточним. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив проти присудження аліментів з нього у розмірі 1/4 частки його доходів, проте відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу адвоката заперечив. Вислухавши пояснення учасників, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що від цього шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані\~докази,\~пояснення сторін,\~враховуючи інтереси\~дитини, те що визнання відповідачем\~позову не\~суперечить закону\~та не\~порушує прав,\~свобод чи\~інтересів інших\~осіб,\~суд дійшов\~висновку в\~необхідності присудити\~стягувати аліменти\~із відповідача\~в користь\~позивача в\~розмірі 1/4\~частки від\~його заробітку\~(доходу)\~щомісячно на\~утримання дитини\~до досягнення\~ним повноліття\~з часу\~пред`явлення такого\~позову,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~роз`яснивши,\~що визначений\~розмір аліментів\~може бути\~згодом збільшений\~чи зменшений\~(припинений)\~судом на\~вимогу платника\~або одержувача\~аліментів;\~що [PERSON] вправі звернутись із окремим позовом про участь батька у додаткових витратах на дитину. Разом з тим суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 1050грн., оскільки позивачем з цього приводу не представлено доказів на підтвердження, а за основне - акту виконаних робіт.

Outcome: partial