Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ЮГ КРЕДИТ», [PERSON], третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. про визнання частково недійсним договору оренди транспортного засобу. В обґрунтування позову зазначено, що 03.08.2012 року нею було видано довіреність, якою вона уповноважила [PERSON] представляти її інтереси з питань володіння, користування, експлуатації та розпорядження (з правом здійснення продажу, міни, передачі у заставу, в тому числі як майновим поручителем, надання в оренду, позичку) щодо належного їй автомобіля ЗАЗ-110307, 2003 року випуску, шасі [NUMBER], д. н. [NUMBER], який зареєстровано Запорізьким МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС України 14.11.2003 року. В цей же день вказаний автомобіль було передано позивачем [PERSON] у повне фактичне володіння та користування, і жодного відношення до цього автомобіля з цього часу вона не мала. 17.03.2015 року, при отриманні в Хортицькій ДПІ довідки про доходи за 2014 рік, позивач дізналася, що у 2014 році від ТОВ «ЮГ КРЕДИТ» їй нараховувалися грошові кошти відповідно до договору оренди в сумі 3000 грн. щоквартально. В цей же день їй стало відомо, що 17.10.2013 року [PERSON], як її представник за довіреністю від 03.08.2012 року, уклав з ТОВ «ЮГ КРЕДИТ» договір оренди транспортного засобу ЗАЗ 110307 д. н. [NUMBER]. Посилаючись на те, що вона фактично вказаний автомобіль в оренду не здавала та коштів в якості орендної плати за цим договором не одержувала, а реальними наслідками цього договору було одержання орендної плати за користування автомобілем [PERSON], який на підставі довіреності від 03 серпня 2012 року фактично володіє та користується зазначеним автомобілем, позивач просила визнати недійсним договір найму /оренди/ автомобіля, укладений 17 жовтня 2013 року та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В., в частині зазначення у вступній частині вказаного договору наймодавцем автомобіля ЗАЗ 110307 2003 року випуску, шасі [NUMBER], д.н. [NUMBER], позивача [PERSON], та визнати недійсними п.2.1,2.2,2.3 - в частині зазначення, що всі питання стосовно сплати орендної плати, яка є доходом наймодавця, здійснюються [PERSON], як наймодавцю за цим договором, а також визнати наймодавцем та отримувачем доходів, а також грошових коштів за договором оренди транспортного засобу від 17.10.2013 року - [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутності. Представник відповідача ТОВ «ЮГ КРЕДИТ» подав суду письмову заяву, в якій зазначив, що з позовними вимогами він погодився у повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутності. Від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява, в якій він позовні вимоги визнає. Зазначив, що дійсно договір від 17.10.2013 року оренди автомобіля [NUMBER], яким він фактично володіє та користується на підставі довіреності, отриманої від [PERSON] 03.08.2012 року, та який використовує для своєї роботи у ТОВ «ЮГ КРЕДИТ», укладався ним з метою отримання орендної плати за використання вказаного автомобіля для потреб ТОВ «ЮГ КРЕДИТ». Фактично вказаний автомобіль наданий ним ТОВ «ЮГ КРЕДИТ» в оренду і орендну плату за договором оренди від 17.10.2013 року отримував він особисто на підставі приходних касових ордерів, виписаних на ім'я [PERSON], але їй він ніколи вказані кошти не передавав, а використовував їх на свої потреби. Просить розглядати справу у його відсутності. Від третьої особи по справі - приватного нотаріуса Коноваленко О.В. надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності. В зв'язку з неявкою сторін по справі розгляд справи у відповідності до ст.197 ЦПК України технічними засобами не фіксувався. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 03 серпня 2012 року [PERSON] видала довіреність, на підставі якої уповноважила гр. [PERSON] представляти її інтереси з питань володіння, користування, експлуатації та розпорядження /з правом здійснення продажу, міни, передачі у заставу, в тому числі як майновим поручителем, надання в оренду, позичку/ щодо належного [PERSON] автомобіля ЗАЗ-110307, 2003 року випуску, шасі [NUMBER], д. н. [NUMBER], який зареєстровано Запорізьким МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС України 14.11.2003 року. 17 жовтня 2013 року [PERSON], діючи від імені [PERSON], як представник за довіреністю від 03.08.2012 року, уклав з ТОВ «ЮГ КРЕДИТ» договір оренди автомобіля [NUMBER], який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. Відповідно до договору найму /оренди/ автомобіля, укладеного 17.10.2013 року між [PERSON], який діяв за вказаною довіреністю, та ТОВ «ЮГ КРЕДИТ» вбачається, що [PERSON], як власник автомобіля /наймодавець/, передала в оренду ТОВ «ЮГ-КРЕДИТ» належний їй автомобіль, а згідно п. 2 договору оренди встановлена орендна плата в 1000 грн. щомісяця, яка виплачується наймодавцю, за вирахуванням необхідних податків. Згідно п. п. 2.1, 2.2, 2.3 договору - орендна плата за користування автомобілем становить 1000 грн. за місяць найму (оренди), сплачується наймодавцю щомісячно через касу наймача, а наймач під час виплати на користь наймодавця орендної плати, що є доходом останнього, виступає в якості податкового агента. Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним укладеного договору оренди в частині зазначення її наймодавцем, та визнання наймодавцем і отримувачем доходів [PERSON], позивач посилалася на те, що грошових коштів за оренду вона не отримувала, про укладення [PERSON] оспорюваного договору вона не знала, у зв'язку з чим вважає, що вказаний договір в частині наймодавця та отримувача грошових коштів не відповідає положенням ч. ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що за вказаним договором оренди у період з листопада 2013 року до першого кварталу 2015 року ТОВ «ЮГ КРЕДИТ» сплачувалась орендна плата на ім'я [PERSON], яку за приходними касовими ордерами отримував особисто [PERSON] Як вбачається з письмових пояснень відповідача, вказані грошові кошти отримувались [PERSON] особисто та використовувались ним на свої власні потреби, а [PERSON] жодного відношення до передачі автомобіля [NUMBER] в оренду ТОВ «ЮГ КРЕДИТ» та отримання орендної плати не мала. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] передавши належний їй на праві власності автомобіль у фактичне користування та розпорядження [PERSON], не знала про укладення останнім від імені позивача договору оренди транспортного засобу та грошові кошти, як орендну плату за користування належним їй на праві власності автомобілем, не отримувала. Проте, статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.1-3,5,6 ст. 203 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Статтею 761 ЦК України передбачено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. Зі змісту оспорюваного позивачем договору оренди транспортного засобу вбачається, що він відповідає загальним вимогам, які пред'являються для укладення правочинів з оренди транспортних засобів. [PERSON], укладаючи вказаний договір діяв на підставі довіреності, виданої 03.08.2012 року [PERSON], в межах наданих йому повноважень, якою остання уповноважила [PERSON] на розпорядження належним їй транспортним засобом, в тому числі, і на укладання договору оренди. Факт не повідомлення позивача про укладення договору оренди транспортного засобу із ТОВ «ЮГ КРЕДИТ» та отримання протягом періоду з листопада 2013 року - перший квартал 2015 року від її імені грошових коштів за оренду транспортного засобу і використання їх на власний розсуд, на думку суду, не свідчить про недійсність оспорюваного правочину, а може стати підставою, в разі відсутності інших домовленостей між сторонами, для стягнення вказаних грошових коштів на користь позивача у справі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову про визнання частини договору оренди недійсним відсутні, у зв'язку з чим позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed