Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, в якому зазначає, що з 21.09.1996 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю - позивачем по справі, і перебувають на її утриманні. Сторони мешкають окремо з 2012 року. Відповідач матеріальної допомоги дітям не надає. За таких обставин позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав заперечення проти позову, вважає заявлену позивачем суму аліментів значно завищеною, визнає позов частково, оскільки має можливість сплачувати щомісячно на кожну дитину аліменти у розмірі 390 гривень. Представник відповідача - [PERSON] - у судовому засіданні позов визнав частково, просить суд зменшити розмір заявленої позивачем суми утримання з підстав, зазначених у запереченні проти позову. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21.09.1996 року між сторонами у Кириківській селищній раді В.Писарівського району Сумської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 20, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у відповідності до свідоцтв про народження яких (а.с.7,8) в графі «батько» значиться [PERSON]. На даний час сторони спільно не проживають з 2012 року, шлюб між ними розірваний заочним рішенням В.Писарівського районного суду Сумської області від 28.03.2014 року, неповнолітні діти проживають разом з матір'ю - позивачем по справі та знаходяться на її утриманні (а.с.9). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Утримання неповнолітньої дитини являється обов'язком як матері, так в рівній мірі і батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). При цьому, ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач працює за договором на посаді сторожа в ДГ «Правдинське», де отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 1372,25 грн. (а.с.10), інших джерел доходів не має, тому не має можливості самостійно надавати неповнолітнім дітям належне матеріальне утримання та забезпечувати власні потреби. Із поданого відповідачем заперечення проти позову вбачається, що він постійного місця роботи та заробітку не має, його дохід становить 1400 гривень на місяць, крім того, він надає матеріальну допомогу на утримання своєї матері, яка являється пенсіонером, однак на підтвердження вказаних обставин жодних доказів не надав. При цьому судом також встановлено, що відповідач має задовільний стан здоров'я, інвалідом не являється, має тимчасові заробітки, інших неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, не має, стягнення за виконавчими листами з нього не провадяться, тому відповідач має можливість надавати на утримання неповнолітніх дітей матеріальну допомогу, оскільки сама по собі відсутність постійного місця роботи та заробітку не позбавляє відповідача аліментного обов'язку, покладеного на нього законом. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи обставини справи, приписи ст.184 СК України, з урахуванням позицій сторін та їх сімейного і матеріального стану, суд вважає за можливе позов задовольнити частково і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, а також стягнути з нього судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст. 180,181,182,184,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial