Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла двоюрідна баба позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] у 2005 році склала заповіт на вказане нерухоме майно на ім`я позивача, а в 2008 році новий заповіт на відповідача [PERSON] , який у шестимісячний строк після смерті [PERSON] до нотаріуса не звернувся з заявою про прийняття спадщини та на час відкриття спадщини зі спадкодавцем не проживав. Відповідач [PERSON] , яка є двоюрідною онукою [PERSON] , у встановленому законом порядку спадщину не прийняла та жодних дій для цього не вчиняла. Спадкоємців першої, другої, третьої, четвертої черг за законом та за правом представлення немає. Вказуючи, що вона належить до спадкоємців п`ятої черги за законом, подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної баби [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, 11 лютого 2020 року представник позивача Гут Б.А [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить розглядати справу без його участі та за відсутності позивача (а.с. 66). Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень частини одинадцятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України належним чином були повідомлені (а.с. 74-77), про причини неявки суд не повідомляли, відзив на позов не подавали. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 5 березня 2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Згідно з частиною першою статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 12). Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується довідкою Луківської селищної ради Турійського району Волинської області № 1290 від 12 листопада 2019 року (а.с. 24). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 25). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А1» з прибудовою «а1», загальною площею 87,4 кв. м, житловою площею 57,9 кв. м, літня кухня «Б1», хлів «В1» з прибудовою «в1», хвіртка «1», огорожа «2, 3, 4», колонка питна «5» (а.с. 20-22). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень частини першої статті 1265 Цивільного кодексу України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 1272 Цивільного кодексу України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Встановлено, що [PERSON] 5 грудня 2005 року склала заповіт, яким усе належне їй майно, зокрема, і житловий будинок, заповіла [PERSON] , яка після одруження в 2007 році змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 13, 16). 14 січня 2008 року [PERSON] склала новий заповіт, яким належний їй житловий будинок заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Позивач є двоюрідною онукою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується судовим рішенням від 29 січня 2019 року та свідоцтвами про народження позивача та її батька [PERSON] (а.с. 15-18). [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) проживала одна по [ADDRESS] (а.с. 12). 26 січня 2009 року позивач подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 58), на підставі чого було заведено спадкову справу. Свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після смерті [PERSON] не видавалося, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 56). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як двоюрідна онука спадкодавця, є єдиною спадкоємницею п`ятої черги за законом, яка в контексті положень статей 1269, 1270 Цивільного кодексу України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 31 серпня 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 19). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 24/09 до майна померлої [PERSON] (а.с. 57-64), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає, а тому відповідачі у цій справі в контексті положень частини першої статті 1272 Цивільного кодексу України є такими, що не прийняли спадщину. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів у рівних частинах слід стягнути на користь позивача сплачений при поданні позову судовий збір. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved