Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її сина [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтуванні заявлених вимог посилається на те, що вона є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим Новоолексіївською селищною радою 15.10.1974 року, актовий запис №37. [INFO] [PERSON] помер у м.Донецьку Донецької області, яке знаходиться на не підконтрольній Україні території, про що 08.01.2019 року було видане свідоцтво про смерть, актовий запис № 24, на бланку невизнаної ДНР. У зв'язку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції та захопленням міста бойовиками, відділи державної реєстрації актів цивільного стану управління юстиції України не працюють, у зв'язку чим заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть свого сина, встановленого законодавством України зразка, тому просила суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця селища Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області, який помер [INFO] у м.Донецьку Донецької області, Україна, для отримання свідоцтва про смерть на підконтрольній території України. Заявниця у судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, якою підтримала заявлені вимоги, просила справу слухати у її відсутність. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, якою просив справу слухати у відсутності представника відділу РАЦС. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим Новоолексіївською селищною радою 15.10.1974 року, актовий запис №37. [INFO] [PERSON] помер у м.Донецьку Донецької області, яке знаходиться на не підконтрольній Україні території, про що 08.01.2019 року було видане свідоцтво про смерть, актовий запис №24, на бланку невизнаної ДНР. У зв'язку із захопленням міста бойовиками, встановленням на території міста влади невизнаної ДНР та проведенням на території Донецької області антитерористичної операції, відділи державної реєстрації актів цивільного стану управління юстиції України у Донецькій області не працюють, а будь-які акти (рішення, документи), видані органами, їх посадовими або службовими особами на тимчасово окупованій території, є незаконними, тому заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть свого сина, про що Амур-Нижньодніпровський районний у м.Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомив заявницю у своїй відмові від 15.03.2019 року за вих. №910/14.1-148. Факт смерті [PERSON] доведений у суді та підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №24, та іншими документами, які знаходяться в матеріалах справи. В силу ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з наказами Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 року та №935/5 від 17.06.2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01.12.2014 року вважаються недійсними. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом МіністрівУкраїни. За ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до пп.1 п.5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000р. № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010р. № 3307/5) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім ипредставниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Встановлення факту смерті для заявниці має юридичне значення, оскільки державна реєстрація смерті її батька проводилася органом державної реєстрації актів цивільного стану, нині розташованим на тимчасово окупованій території, що на даний час не підконтрольна чинній владі України, у зв'язку з чим у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відомості щодо смерті [PERSON], відсутні. Згідно з ч.4 ст.257-1 ЦПК України, п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved