Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його доходу, посилаючись на те, що від незареєстрованого шлюбу в них мається спільний малолітній син [PERSON], [INFO]; в даний час вона з відповідачем спільно не проживають, дитина залишилася з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач не бере участі у вихованні сина, матеріальну допомогу на його утримання не надає, хоча спроможний це робити. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що вона у телефонній розмові повідомляла відповідача про дату розгляду справи, але він з'явитися в судове засідання не побажав; згодна на заочний розгляд справи. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи за місцем реєстраційного обліку (ч.5 ст.74 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про направлення поштового відправлення, але в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач являються батьками малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки Шаповалівської сільської ради Борзнянського району №354 від 23.05.2016р. проживає з матір'ю. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує відповідну щомісячну державну допомогу в розмірі 860 грн., інших джерел доходів не має. Відповідач проживає окремо від сім'ї, є особою працездатного віку, явку в судове засідання проігнорував, відомостей про свої доходи та інших утриманців не надав, матеріальну допомогу на утримання дитини не виділяє. Крім того, відповідачем всупереч положенням ст.60 ЦПК України не було надано суду жодних доказів неможливості сплати ним аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи неподання відповідачем заперечень проти позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved