Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO] .Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що з 21.10.2011 року до 16.12.2004 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилася донька [PERSON]. Також зазначила, що відповідач вже чотири з половиною роки ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться життям доньки, не бере участі у її фізичному та духовному розвитку, а також не надає матеріальної допомоги. Позивач та представник позивача [PERSON] позов підтримали з викладених в позовній заяві підстав. Відповідач в судовому засіданні не з'явився, про його проведення повідомлений належним чином. Представник Служба у справах дітей та сім'ї Тетіївської районної державної адміністрації Київської області в судовому засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, повно та всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 21 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. [INFO] року в подружжя народилася донька -[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Тетіївського районного управління юстиції. В свідоцтві зазначено, що батьком дівчинки є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 16 грудня 2004 року шлюб між сторонами розірвано. В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 14 серпня 2015 року, в якій він надає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки - [PERSON]. Згідно висновку Тетіївської районної державної адміністрації Київської області від 16 вересня 2015 року [PERSON] з донькою не зустрічається, її життям не цікавиться, коштів в добровільному порядку на її утримання не надає. Крім того, він надав нотаріально посвідчену згоду на позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку піклуватися щодо неї. Згідно ч. 1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно ст. 164 СК України мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо: він (вона) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а також те, що батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами, жорстоко поводяться з дитиною, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно п.п. 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що відповідач не цікавиться життям доньки, не піклується про її духовний та моральний розвиток та не надає матеріальної допомоги, крім того написав заяву посвідчену нотаріально про відмову від батьківських прав відносно доньки - [PERSON], а тому позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved