Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина. [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гончаренко Л. А. 16.07.2010 року за реєстровим № 3-614. Право власності на вказану квартиру зареєстровано комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 01.09.2010, реєстраційний номер 30837159. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошеїною І. М. 09.01.2018 за реєстровим № 45, відповідно до якого все належне їй майно заповіла позивачу. 29.01.2018 [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. 24.06.2020р. державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К. В. їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку спірної квартири та зареєстровано право власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На іншу Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки був спадкоємець, який має право на обов`язкову частку у спадщині, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, про що винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 929/02-31 від 24.06.2020 р. Представник позивача в судове засідання з`явився. Подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не з`явився. Про слухання справи повідомлялись належним чином. Подали до суду відзив на позовну заяву в якому просили у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю, вказавши, що спадкоємцем, який мав право на обов`язкову частку у спадщині був чоловік спадкодавця померлої [INFO] [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] свідоцтво про право на спадщину не отримував, до нотаріальної контори не звертався. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї і посилання позивача на той факт, що до своєї смерті [PERSON] не встиг оформити право власності на спадкове майно - 1/2 квартири [ADDRESS] не спростовує той факт, що йому належала дана частина квартири, оскільки він прийняв спадщину як особа, яка постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а також має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , отже позивач повинна була звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 03 грудня 2018, але матеріали справи не містять інформації щодо звернення [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому вважають позовні вимоги позивача не обґрунтованими. Представник третьої особи - Другої державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Надали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Заперечень, щодо позову не надавали. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 25.01.18. На час смерті [PERSON] квартира [ADDRESS] належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гончаренко Л. А. 16.07.2010 року за реєстровим № 3-614. Право власності на вказану квартиру зареєстровано комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 01.09.2010, реєстраційний номер 30837159. Її спадкоємцем є [PERSON] , так як за життя, 09 січня 2018 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошеїною І. М. 09.01.2018 за реєстровим № 45, відповідно до якого все належне їй майно заповіла [PERSON] . Спадщину [PERSON] прийняла шляхом подачі 29.01.2018 до Другої Харківської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, на підставі якої була заведена спадкова справа № 29/2018 після померлої [INFO] [PERSON] . 24.06.2020р. державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К. В. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на Ѕ частку вказаної квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.06.2020р. Також, 24.06.2020р. державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К. В. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 929/02-31, відповідно до якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , мотивована тим, що був спадкоємець, який має право на обов`язкову частку у спадщині, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем - чоловік спадкодавця [PERSON] , [INFO] (шлюб зареєстровано 05.03.2010 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 51), який спадщину прийняв шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформив спадкових прав та помер [INFO] . Факт прийняття спадщини [PERSON] після померлої [INFO] дружини [PERSON] підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 18.11.2019, згідно якої на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] , проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Спадщина після померлої [PERSON] складається з квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Харківською державною нотаріальною конторою 16.07.2010 за реєстровим № 3-614. Таким чином, після померлої [INFO] [PERSON] як непрацездатний чоловік спадкодавця, [PERSON] має право на Ѕ частку спадкового майна (обов`язкова частка), тобто на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , а Ѕ частка вказаної квартири спадкується за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кривошеїною І. М. 09.01.2018 за реєстровим № 45, [PERSON] . Факт смерті [PERSON] [INFO] також підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 04.06.18. 02.02.2018 [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гуркаленко І. В. за реєстровим № 4-55, відповідно до якого все належне йому майно заповів позивачу, [PERSON] . Статтею 1216 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1220 Цивільного Кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 Цивільного Кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, [PERSON] , яка спадщину прийняла, у встановлений строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернулась до нотаріуса та 24.06.2020р. державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К. В. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 ст. 263 ГПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах верховного Суду. Стосовно спадкування обов`язкової частки, Верховним Судом в постанові від 04.09.2019 року у справі № 450/328/15-ц зроблено правовий висновок, відповідно до якого спадщина у вигляді нерухомого майна, яка відкрилась на користь спадкоємця із обов`язковою часткою, не переходить до нього автоматично. Такий спадкоємець повинен зареєструвати належне йому право власності в Державному реєстрі прав. Право на обов`язкову частку визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої зазначеної статті малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). До складу спадщини, на яке спадкоємці за законом одержують право на спадкування, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), окрім випадків, встановлених у статті 1219 Цивільного Кодексу України. Стаття 1268 Цивільного Кодексу України визначає особливості прийняття спадщини окремими особами. Так, відповідно до частини третьої цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 4 статті 1268 Цивільного Кодексу України встановлює, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Співставлення переліку осіб, за якими визнається право на обов`язкову частку, та осіб, які вважаються такими, що прийняли спадщину в контексті частини 4 статті 1268 Цивільного Кодексу України, свідчить, що їх коло співпадає лише частково. У разі, якщо майно спадкується вищевказаними особами (які вважаються такими, що прийняли спадщину), порядок спадкування і набуття ними права на спадкове майно має обов`язково враховувати особливості правового режиму відповідного майна. Якщо об`єктом спадкування виступає нерухоме майно, то відповідно до частини першої статті 182 Цивільного Кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав (крім іпотеки) проводиться у строк, що не перевищує п`ята робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав. Зі змісту наведених норм слідує, що спадщина у вигляді нерухомого майна, яка відкрилась на користь спадкоємця із обов`язковою часткою, не переходить до нього автоматично. Нерухоме майно, право власності на яке не виникло у спадкодавця, не може бути включено до спадкової маси, оскільки відповідна державна реєстрація не проведена. До складу спадкової маси включається не обов`язкова частка як така, а конкретне майно, право власності на яке належало спадкодавцю відповідно до розміру цієї частки. Обов`язкова частка не входить до складу спадщини, спадкуванню підлягає саме майно. Право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер у тому розумінні, що цим правом наділяється виключно певне вичерпне коло спадкоємців першої черги, які є найбільш уразливими у задоволенні їх майнових інтересів (стаття 1241 ЦК України). Зокрема відповідним правом наділені особи, які в силу свого фізичного стану об`єктивно позбавлені здатності рівної, поруч з іншими особами, реалізації своїх прав, що вимагає додаткового їх захисту з боку держави. Тому право на обов`язкову частку прямо виключено зі спадщини, яка переходить до спадкоємців особи, що мала це право. Разом із тим, якщо спадкоємець, що мав право на обов`язкову частку, прийняв спадщину і після цього помер, то його спадкоємці успадковують майно, до якого ввійшла прийнята обов`язкова частка. У такому випадку буде мати місце не перехід права на обов`язкову частку до спадкоємців, а прийняття спадщини у загальному порядку. З урахуванням наведеного, слід дійти висновку, що право на обов`язкову частку у спадщині не входить до складу спадщини (спадкова маса) і не може бути передано спадкоємцеві в порядку спадкування. Відповідно до ч. 4 ст. 25 Цивільного Кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Таким чином, надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим судом фактичним обставинам справи, враховуючи те, що [PERSON] , непрацездатний чоловік померлої [PERSON] , який мав право на обов`язкову частку, право на спадщину, яка відкрилась на його користь у вигляді Ѕ частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за життя не зареєстрував, в зв`язку із смертю [PERSON] його право на обов`язкову частку припинилось, право на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] в цілому. Оскільки нотаріусом позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом лише на Ѕ частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позов підлягає задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved