Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1 200,00 грн. на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що в період з 2010 року по 2015 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від спільного проживання з яким [INFO] народилась донька [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] .. На теперішній час діти мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні, оскільки з початку 2015 року [PERSON] участі у їхньому вихованні не приймає, коштів на утримання не надає з посиланням на нерегулярні заробітки. [PERSON] зазначила, що інших неповнолітніх дітей відповідач на утриманні не має. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання [PERSON] , який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно матеріалів справи, [INFO] народилась [PERSON] , [INFO] народився [PERSON] , батьками яких в Свідоцтві про народження Серії [NUMBER] від 23 березня 2011 року та Свідоцтві про народження Серії [NUMBER] від 24 жовтня 2012 року, відповідно, записано сторін по справі. Державна реєстрація дітей проведена відповідно до ст. 126 СК України, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №№ 00022452570 та 00022452449). Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Домовленості між сторонами з приводу сплати аліментів на утримання спільних дітей матеріали справи не містять. За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено та підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 08 лютого 2019 року, що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мешкають разом з матір`ю - позивачем у справі. Відповідач самоусунувся від виконання передбаченого законом обов`язку щодо утримання дітей. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України закріплено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», з 1 липня 2019 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць в розмірі 1 699 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено [PERSON] в позові, остання працює прибиральницею в Дитячому навчальному закладі (ясла-садок) № 377 м. Харкова, [PERSON] інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Положеннями частини першої статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1 200,00 грн. на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 березня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Одночасно сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. За частиною шостою вищевказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що [PERSON] звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved