Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки. У її заповіті на випадок смерті зроблено заповітне розпорядження, що усе майно, яке буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право заповідається [PERSON]. У передбачений законом строк вона до нотаріальної контори, після смерті [PERSON], не зверталася, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. На час смерті [PERSON] вона постійно проживала разом з нею. Отже, вона як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті і відповідно має право на спадкове майно. Позивач надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Представник Старогнилицької сільської ради Чугуївського району Харківської області надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 12 квітня 2007 року Старогнилицькою сільською радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 5,3697 гектара в межах згідно з планом, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Старогнилицької сільської ради, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 28 грудня 2002 року на підставі розпорядження Чугуївської районної державної адміністрації від 09 грудня 2002 року №332 (а.с. 9-10). Відповідно до частини 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У заповіті [PERSON] на випадок її смерті зроблено заповітне розпорядження, що усе майно, яке буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право заповідається [PERSON] (а.с. 11). Згідно частини 1 статті 1223ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У передбачений законом строк позивач до нотаріальної контори, після смерті [PERSON], не зверталася, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Відповідно до інформації, наданої Виконкомом Старогнилицької сільської ради Чугуївського району Харківської області, у будинку [ADDRESS] на день своєї смерті була зареєстрована лише [PERSON], [INFO].(а.с. 12). На час смерті [PERSON] позивач постійно проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] У відповідності до положень частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Отже, [PERSON], як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті і відповідно має право на спадкове майно. Для оформлення спадщини за заповітом після померлої [PERSON], позивачем надано до нотаріальної контори усі необхідні документи, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з необхідністю встановлення факту проживання зі спадкодавцем та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі викладеного,

Outcome: approved