Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до суду, який мотивує тим, що 28.07.2006 р. вона уклала зі своїм рідним братом [PERSON] договір займу, згідно якого вона передала в борг [PERSON] 101000 грн., 1040 грн. судових витрат. У встановлений строк [PERSON] борг не повернув. Згідно договору займу від 28.07.2006 р. сума боргу складала 20000 дол. США на день укладення договору позики, що по курсу НБУ було 101000 грн. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.06.2007 р. з [PERSON] було стягнуто на її користь борг згідно договору займу з урахуванням судових витрат - 102040 грн. [INFO] р. її рідний брат помер. Єдиним спадкоємцем після смерті брата [PERSON] залишився його син [PERSON], який успадкував будинок покійного батька. Оскільки, з 18.02.1999 р. ніхто їй не повернув борг, то вона просить суд провести перерахунок суми боргу по курсу НБУ, так як інфляція обесцінила суму боргу в розмірі 20000 дол.США; присудити будинок та земельну ділянку, площею 0,438 га, по [ADDRESS], повністю куплені за її гроші, в рахунок погашення боргу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та дала пояснення аналогічні вищевикладеному. Крім того, пояснила, що 18.02.1999 р. між її сином [PERSON] та покійним братом [PERSON] було укладено боргову розписку, згідно якої було надано [PERSON] в борг 2800 дол. США для купівлі будинку. 08.05.2001 р. вона зі своїм сином [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, згідно якого [PERSON] взяв у борг грошову суму у розмірі 2800 дол. США. 28.07.2006 р. між нею та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] прийняв у власність гроші у сумі 101000 грн., що по курсу НБУ на день посвідчення договору складало 20000 дол. США. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також представник останнього - [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та пояснили, що [PERSON] набула право власності на 1/2 частину земельної ділянки та житлового будинку по [ADDRESS], перебуваючи у шлюбі з покійним братом позивача - [PERSON], який помер [INFO] р. Єдиною стороною договору позики з позивачем був [PERSON] Фактично позивач просить замінити боржника у зобов'язанні [PERSON], у тому числі й на [PERSON] Тому, позовні вимоги стосовно [PERSON] пред'явлені до неналежного відповідача. Що стосується позовних вимог до [PERSON], то зазначили, що рішенням суду у справі 2-2006/07 від 18.06.2007 р. було стягнуто з покійного [PERSON] заборгованість по зазначеному договору позики (розписці) від 28.07.2006 р. в сумі 101000 грн., а також судових витрат в розмірі 1040 грн. Після смерті [PERSON] позивач зверталася до суду за стягненням інфляційних збитків за період з 28.07.2006 р. по 28.07.2010 р. Рішенням у справі №2-297/11 від 23.11.2011 р. позивачеві було відмовлено за необґрунтованістю. 31.01.2012 р. було замінено сторону виконавчого провадження з [PERSON] на його спадкоємця - неповнолітнього сина [PERSON] Крім наявних судових рішень, які набрали законної сили та ніким не скасовані, позовні вимоги про перерахунок заборгованості по договору позики можуть бути задоволені з тих підстав, що така позовна вимога може заявлятись лише по діючому договору, а договір позики припинив свою дію у зв'язку зі смертю позичальника і строки позовної давності минули. У зв'язку з цим, просять застосувати строки позовної давності. Щодо вимоги про присудження будинку зазначили, що ця вимога може бути задоволена лише у випадку визнання недійсними правоустановчих документів на житловий будинок та земельну ділянку. Що стосується фактичного виконання рішення суду у справі №2-2006/07 по стягненню заборгованості, то на момент заміни сторони у виконавчому провадження [PERSON] був неповнолітньою особою та не мав фінансової можливості виконувати судове рішення, однак на даний час він є повнолітнім і в добровільному порядку виконує судове рішення в межах фінансової спроможності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що в позові [PERSON] про перерахунок боргу, присудження будинку та земельної ділянки в рахунок погашення боргу необхідно відмовити, враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що 18.02.1999 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики б/н. Відповідно до даного договору позики [PERSON] взяв у [PERSON] в борг 2800 дол. США для купівлі будинку (а.с.9). 08.05.2001 р. між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до даного договору позики [PERSON] та [PERSON] надали в рівних частинах кожний [PERSON] грошову суму у розмірі 2800 дол. США (а.с.10). 28.07.2006 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до даного договору позики [PERSON] передала [PERSON] гроші у сумі 101000 грн., що по курсу НБУ на день посвідчення цього договору складало 20000 дол. США (а.с.11). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.06.2007 р. позов [PERSON] про стягнення боргу було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь позивача 101000 грн. боргу та 1040 грн. судових витрат (а.с.14). Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Кравцовою Л.А. 27.01.1999 р., [PERSON] здійснив купівлю житлового будинку №77 по вул.Засумська в м.Суми на приватизованій земельній ділянці, площею 438 кв.м (а.с.17). Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 31.01.2012 р. замінено сторону виконавчого провадження з [PERSON] на [PERSON], [INFO], який на той час був неповнолітнім, для подальшого виконання виконавчого листа №2-2006/07 від 03.07.2007 р. Ковпаківського районного суду м.Суми про стягнення боргу та судових витрат на користь [PERSON] в розмірі 102040 грн. (а.с.28). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 16.10.2013 р. визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку А-1, житловою площею 35,8 кв.м, та на 1/2 частину господарських будівель - сарай Б, сарай - В, сарай - Г, погріб п/г, що розташовані в [ADDRESS] (а.с.19-20). З довідки, виданої ДП «ПАТ СУМБУД» «Головної випробувальної лабораторії в будівництві» за №47 від 29.08.2017 р., вбачається, що з заробітної плати [PERSON] виконується відрахування на користь стягувача [PERSON] згідно виконавчого провадження №49593122 та постанови від 02.08.2017 р., виконавчий лист №2-2006 від 03.07.2007 р. (а.с.95). Суд погоджується з думкою представника відповідача, про те, що [PERSON] є неналежним відповідачем, оскільки згідно судового рішення №2-2006/07 єдиною стороною договору позики з позивачем був [PERSON], а отже позивач фактично просить замінити боржника у зобов'язанні [PERSON], у тому числі й на [PERSON], хоча згідно ухвали суду від 31.01.2012 р. замінено сторону виконавчого провадження про стягнення боргу на користь [PERSON] з [PERSON] лише на [PERSON] (а.с.28). Щодо вимоги позивача про перерахунок суми боргу в розмірі 20000 дол. США по курсу НБУ у зв'язку з знеціненням інфляції суд зазначає наступне: Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,- боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Після набрання рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.06.2007 р. законної сили у відповідача виник обов'язок сплатити саме ту суму боргу та у тій валюті, яка вказана у такому рішенні, а саме борг у сумі 101000 грн., так як позивачем було визначено зобов'язання в національній валюті - гривні, а не в дол.США, а отже, всі інші умови сплати боргу за зобов'язанням, що мали місце до ухвалення рішення суду з приводу стягнення боргу за таким зобов'язанням, фактично втрачають свою силу, перетворюючись для боржника в обов'язок виконати лише рішення суду та у випадку його невиконання - додатково сплатити кредитору визначені ст. 625 ЦК України суми, як форми відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що вимога [PERSON] про перерахунок боргу в розмірі 20000 дол. США не підлягає задоволенню, оскільки, в заявлених позовних вимогах позивач просила провести перерахунок суми боргу в розмірі 20000 дол. США, а не в розмірі 101000 грн. згідно якого було ухвалено рішення суду від 18.06.2007 р. Також суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога позивача про присудження будинку та земельної ділянки, площею 0,438 га, по [ADDRESS], оскільки є таке, яке набрало законної сили рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.06.2007 р. яким позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення боргу з [PERSON] задоволено і Законом України «Про виконавче провадження» передбачені заходи його виконання. Крім того, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] з [PERSON] не було укладено ніяких договорів в забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, а отже дана вимога є безпідставною. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України,- кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Outcome: dismissed