Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд: 1) встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року, на праві приватної власності земельної ділянки, що розташована на території Ленінської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,442 га., кадастровий номер 5922685100:05:003:0345; 2) визнати за [PERSON] право приватної власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року у с.Ленінське Кролевецького району Сумської області. Свої вимоги вона мотивує тим, що на території Ленінської сільської ради Кролевецького району Сумської області розташована земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,442 га. На підставі розпорядження голови Кролевецької райдержадміністрації від 08 травня 2003 року за №207 було видано на ім'я [PERSON] Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії СМ №182964. Державний акт на земельну ділянку зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №542. У вищезазначеному Державному акті на право власності на земельну ділянку площа земельної ділянки зазначена кульковою ручкою та неможливо прочитати текст внаслідок пошкодження. [INFO] року у селі Ленінське Кролевецького району Сумської області померла [PERSON], залишивши після себе заповіт, в якому належну земельну ділянку площею 3,793 га, яка розташована на території Ленінської сільської ради Кролевецького району Сумської області заповіла їй, [PERSON] - дочці. У встановлений законом строк вона звернулася до Кролевецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу №37/2014. Інших спадкоємців, які на рівні з нею мають право на спадщину та спадкоємців, які б відповідно до статті 1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку в спадщині, немає. У липні 2014 року вона звернулася до Кролевецької районної державної нотаріальної контори з наявними документами для оформлення свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус роз'яснив їй, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки належний спадкодавцю державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії СМ №182964 містить описки та текст неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а документи з підчищеннями та виправленнями не приймаються для вчинення нотаріальних дій. Відділ Держземагентства у Кролевецькому районі повідомив про неможливість видачі нового державного акту на ім'я [PERSON], оскільки з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр», яким відмінені державні акти. При цьому було надано копію державного акту на право власності на земельну ділянку, в якому відсутні виправлення. Все своє життя її мати вважала себе власником земельної ділянки і здійснювала всі правомочності власника, тобто володіла, користувалася та розпоряджалася нею на власний розсуд. Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку ніким не оспорювалося. На сьогодні вона, [PERSON] не має можливості оформити свої права спадкоємця на земельну ділянку у нотаріуса та вимушена звертатись з цим питанням до суду. Враховуючи докази того, що [PERSON], яка померла [INFO] року, на законних підставах набула у власність земельну ділянку на території Ленінської сільської ради та володіла нею, тобто зазначене нерухоме майно фактично їй належало, вона, позивачка, вважає, що вказаний факт можливо встановити за рішенням суду, а за позивачкою, як за єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], можливо визнати право власності на вказане нерухоме майно - земельну ділянку на території Ленінської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити. Крім того, надала суду оригінал Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії СМ №182964, що розташована на території Ленінської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з якого убачається, що площа земельної ділянки зазначена кульковою ручкою та неможливо прочитати текст внаслідок пошкодження. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Відповідач Ленінська сільська рада Кролевецького району надав суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, заперечень проти позову [PERSON] немає (а.с. 23) Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серії СМ №182964, виданого 28 травня 2003 року, [PERSON] передано у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельна ділянка площею 1,442 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Ленінської сільської ради (а.с.13). [INFO] року у селі Ленінське Кролевецького району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 02 грудня 2013 року виданого виконкомом Ленінської сільської ради Кролевецького району Сумської області (а.с.9). За час свого життя [PERSON] склала заповіт, в якому належну земельну ділянку площею 3,793 га, яка розташована на території Ленінської сільської ради Кролевецького району Сумської області заповіла - [PERSON]. Заповіт датований 07 липня 2008 року та посвідчений секретарем Ленінської сільської ради Кролевецького району і зареєстровано в реєстрі за №39 (а.с.10) Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як вбачається із змісту ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У встановлений законом строк [PERSON] звернулася до Кролевецької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу №37/2014. Інших спадкоємців, які на рівні з нею мають право на спадщину та спадкоємців, які б відповідно до статті 1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку в спадщині, немає. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину [PERSON], до складу якої входить земельна ділянка, що розташована на території Ленінської сільської ради Кролевецького району Сумської області, однак отримати свідоцтво про право на вказану спадщину у нотаріуса вона, [PERSON], не має можливості, оскільки належний спадкодавцю державний акт на право приватної власності на землю містить пошкодження тексту у графі площі земельної ділянки (а.с.34). Такі документи за жодних обставин не можуть бути прийняті нотаріусом для вчинення нотаріальних дій, що вбачається з письмової відмови Кролевецької районної державної нотаріальної контори від 23.07.2014 за №1124/02-17 (а.с.15). Як вбачається з довідки Кролевецького районного нотаріального округу від 08.08.2014 року за №1672/01-16, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті [PERSON] була заведена 08 лютого 2014 року спадкова справа №37/2014 та видано свідоцтва про право на спадщину, реєстровий №1425 від 22.07.2014 року на земельну ділянку та свідоцтво про право на спадщину, реєстровий №11428 від 22.07.2014 на отримання пенсії. Інформація щодо заповіту посвідченого від імені [PERSON], то в Спадкому реєстрі зазначено, що заповіт посвідчений Ленінською сільською радою Кролевецького району Сумської області 07 липня 2008 року, реєстровий №39 (а.с. 31, 32, 33). Відділ Держземагентства у Кролевецькому районі листом від 08.07.2014 року Ш-4/0-4/6-14 повідомив про неможливість видачі нових державних актів на ім'я [PERSON], оскільки з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр», яким відмінені державні акти (а.с.16). Згідно зі ст.126 Земельного кодексу України (в редакції Закону №3613-VІ від 07.07.2011 року), право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно даного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ч.1 ст.126 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час отримання [PERSON] державного акту - 28 травня 2003 року) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалися державними актами. Відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка, яка розташована на території Ленінської сільської ради Кролевецького району Сумської області і належна [PERSON], зареєстрована у Державному земельному кадастрі і має відповідно кадастровий номер: земельна ділянка площею 1,442 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - 5922685100:05:003:0345 (а.с.17-19); Однак державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії СМ №182964 виданий [PERSON] містить пошкодження (підчищення) графи площі земельної ділянки, що відповідно до пункту 1 глави 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» є підставою для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Згідно із судовою практикою не підлягає встановленню факт належності документів особі, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Враховуючи докази того, що [PERSON], яка померла [INFO] року, на законних підставах набула у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,442 га., кадастровий номер 5922685100:05:003:0345, тобто зазначене нерухоме майно фактично померлій [PERSON] належало на праві приватної власності, вказаний факт, який має юридичне значення для позивача, слід встановити за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки ставиться питання про перехід права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, то позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і її права як спадкоємця підлягають судовому захисту. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців за заповітом чи за законом, або осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині судом не встановлено, тому за позивачкою слід визнати право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на вищезазначену земельну ділянку, яка на праві приватної власності належала спадкодавцю [PERSON] Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.182, 316, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved