Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в по 1600 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що вона з відповідачем 15.10.2006 року зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Життя з відповідачем в них не склалось, а тому 19.09.2016 року рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області їх шлюб розірвано. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, хоча відповідач має таку можливість, оскільки він періодично їздить на заробітки закордон та має стабільний заробіток (дохід). На даний час вона знаходиться у дуже скрутному матеріальному становищі, а тому їй самій важко утримувати себе і їх дитину. Аліменти відповідач нікому не платить, інших осіб, які б перебували на його утриманні немає. 13.11.2019 року від відповідача [PERSON] надійшов до суду відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. Зазначає, що він не погоджується з тим, що після розлучення із позивачем він не утримував дитини, оскільки дитина після розлучення біля 2 років проживала разом з ним і саме він ніс всі витрати на утримання дитини, а не позивач. Після того, як останніх декілька місяців дитина проживає із позивачем, то він надавав матеріальну допомогу дитині і пересилав кошти на її утримання, купував одяг для дитини. Також він матеріально зобов`язаний допомагати своїм батькам і допомагає, так як його батько є інвалідом 1 групи і коштів на лікування та інші витрати їм не вистачає. Він дійсно працює і має на даний час, як вказує позивач, стабільний дохід, який становить 4182 грн. в місяць і тому сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 1600 грн. щомісячно він не має можливості, оскільки крім допомоги батькам, дитині, має витрати на придбання одягу, продуктів харчування та інші витрати. Просить суд визначити аліменти в розмірі 1/4 частки його доходів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, попередньо 25.10.2019 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо 13.11.2019 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову про стягнення з нього аліментів в розмірі 1600 грн., не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частки його доходів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.04.2009 року, виданого Староушицькою селищною радою Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області (а.с.4). Згідно копії рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.09.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.10.2006 року у Староушицькій селищній раді Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, за актовим записом №09 - розірвано (а.с.5-6). Відповідно до довідки Личковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 1197 від 03.10.2019 року [PERSON] та її син [PERSON] , 2009 року народження проживають, але не зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Тлумачення статті 184 СК України свідчить, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за наявності передбачених у законі підстав: по-перше, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами; по-друге, якщо платник аліментів частину доходу отримує в натурі; по-третє, коли існують інші істотні обставини для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, до них можуть бути віднесені обставини, коли платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті (зміна курсу іноземної валюти може істотно впливати на розмір аліментів при їхньому вирахуванні в частці від заробітку (доходу). Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження. З огляду на відсутність імперативної заборони, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду. З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась в суд з позовною заявою про стягнення аліментів та просила суд стягнути з відповідача аліменти саме у твердій грошовій сумі, оскільки вважає, що відповідач має нормальний рівень доходів, аліменти нікому не платить та інших осіб, які перебувають на його утриманні немає. Відповідач коштів на утримання сина не надає, у зв`язку з чим дитина перебуває на її утриманні. Із відзиву відповідача випливає, що в середньому його щомісячний дохід складає 4182 тисяч гривень, з яких він витрачає на проживання, харчування, допомагає батькам, тощо. Згідно довідки про доходи № 2 виданої 01.10.2019 року ФОП [PERSON] , [PERSON] із липня 2019 року по жовтень 2019 року була нарахована заробітна плата, в тому числі у натуральній формі, в розмірі 12 948 грн.(а.с.24). Згідно довідки до акта огляду медико-санітарною експертною комісією серії АВ № 0050692 від 15.10.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] має першу групу інвалідності довічно по причині - загальне захворювання (а.с.23). Відповідно до копії фіскального чека від 29.10.2019 року вбачається, що відповідачем через відділення «Укрпошта» був здійснений грошовий переказ позивачу в сумі 500 грн. (а.с.23). Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень щомісячно, оскільки доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 1600 грн. щомісячно, не представлено, а судом не здобуто. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач не в повній мірі виконує свій батьківський обов`язок утримувати сина [PERSON] , тому є підстави для часткового задоволення позовних вимог в розмірі 1300 грн. щомісячно на дитину, оскільки такій розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного з батьком обов`язку матері утримувати дітей забезпечить належні умови для утримання та проживання дитини. При цьому суд виходить також з розумності та достатності заявленого позивачкою розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік». Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»: прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: partial