Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, де зазначає, що до 04.10.2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. За час спільного подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач, починаючи з 2006 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а відповідач будучи батьком дитини не надає допомоги на її утримання. На теперішній час дочка досягла повнолітнього віку та навчається на денній формі навчання на другому курсі Дніпропетровського державного аграрного університету, у зв'язку з чим потребує додаткових коштів на оплату навчання, харчування та проживання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки після досягнення нею повнолітнього віку не надає, хоча має стабільне матеріальне становище, оскільки працює та в силу цього має постійний та стабільний дохід, інших утриманців не має. Сама ж позивачка має тяжке матеріальне становище та не має можливості належним чином утримувати дитину. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, визначивши розмір аліментів, що буде стягуватися у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дочкою 23 років, або до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вказує, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в тому розмірі, який просить позивач, оскільки дійсно дитина потребує його допомоги. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Як вбачається з пояснень позивача, не заперечується відповідачем та підтверджено матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON]. Згідно довідки від 26.09.2017 року №26/4519 [PERSON] є студенткою другого курсу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету та навчається на денній формі. У зв'язку з навчанням дочки, позивач потребує додаткових витрат на утримання дитини які складаються з витрат на оплату послуг пов'язаних з навчанням, проживанням, витрат на проїзд до місця навчання, витрат лікування. У зв'язку з чим суд вважає доведеним факт потребування додаткових коштів на утримання дитини у зв'язку з навчанням. Підставою звернення з цим позовом до суду є обставини неможливості позивачу самостійно матеріально утримувати дочку у період навчання, оскільки дохід, що отримує позивач не дозволяє в достатній мірі забезпечувати навчальний процес дочки. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги відсутність у відповідача стягнень за виконавчими листами, а також стабільне матеріальне становище, з урахуванням того, що відповідач позов визнав повністю, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та з відповідача підлягає стягненню аліменти, в розмірі, що відповідатиме інтересам дитини та позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом. На підставі ст.ст. 182, 183, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved