Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за заповітом права власності на 1/2 частку нерухомого майна, яке складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 82,3 кв.м., у тому числі житлової площі 36,5 кв.м., і господарських будівель та споруд: водопроводу - №1, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , й до дня смерті належало [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що після смерті [PERSON] вона є спадкоємцем за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Для належного оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до Приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочки Р.О., яка відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, оскільки не надано нотаріусу оригінал документа, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. На даний час позивач не має можливості прийняти спадщину за заповітом. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 57-59, 61, 63, 67-69). Позивач подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 66). Відповідач Котелевська селищна рада Полтавської області 19.11.2019 року подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 76). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON] 12.11.2019 року подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надав (а.с. 65). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON] 12.11.2019 року подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надала (а.с. 64). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 04.02.2019 року Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 17). Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі на 1/2 частку житлового будинку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою Виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 07.10.2019 року №6074, домоволодіння в [ADDRESS] ( [ADDRESS] [ADDRESS] ), згідно будинкової книги та трудової книжки колгоспника №26 від 11.03.1969 року, відносилося до колгоспного двору, його членами станом на 01.07.1990 року є: [PERSON] , [INFO] ; та [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно з ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням належності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Отже, враховуючи вищевикладене, членам колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] належало на праві приватної власності по 1/2 частці домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 27.04.2016 року справа 535/245/16-ц визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і до дня смерті належало [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 27-29), що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.06.2016 року №60939760 (а.с. 30). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області від 01.10.2019 року за №5999, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . При цьому на час відкриття спадщини [PERSON] за вище вказаною адресою була зареєстрована одна (а.с. 18). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочкою Р.О. 01.08.2016 року за реєстраційним №571, [PERSON] , [INFO] , уродженка та мешканка [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків1411127046, належну їй частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповіла повністю [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Позивач не має можливості прийняти спадщину у вигляді спірного нерухомого майна, оскільки Приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочкою Р.О. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не надано нотаріусу оригінал документа, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 21, 22). Спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , заведена 24.07.2019 року за №54/2019 на підставі заяви про прийняття спадщини від імені [PERSON] . У матеріалах спадкової справи міститься заява про прийняття спадщини на підставі заповіту від імені [PERSON] , та заява про відмову від прийняття спадщини від [PERSON] . Інших заяв про прийняття або про відмову від прийняття спадщини у спадковій справі не міститься (а.с. 75) Стаття 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved