Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Бориспільської міської ради Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, третя особа - Бориспільська районна державна нотаріальна контора Київської області. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина за законом, яка складається з грошового вкладу з усіма видами компенсацій та нарахуваннями на рахунку № [NUMBER] у АТ «Ощадний банк України» у відділенні м. Бориспіль. Станом на 26 березня 2018 року (на момент смерті спадкодавця) залишок на рахунку грошових коштів становив 89 608, 68 гривень. За життя спадкодавець також склала заповіт від 11.03.2008 року на [PERSON] , якому заповіла належну частину будинку [ADDRESS] , а також земельну ділянку, яка прилягає до цього будинку. 08 травня 2018 року позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори та отримала Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 51832808. 26 жовтня 2018 року нотаріусом було видано постанову про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошовий вклад, який належав [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що не надані необхідні документи для вчинення нотаріальної дії (оригінал заповіту). У зв`язку з чим позивач звернулася до суду за захистом своїх прав з даним позовом та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на грошовий вклад з усіма видами компенсацій та нарахуваннями на рахунку у відділенні по місту Бориспіль Київської області АТ «Ощадний банк України» за адресою: [ADDRESS] місто Бориспіль, вул . Нижній Вал, 2, що належав її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Бориспільської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача Бориспільської міської ради Київської області. Представник третьої особи Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, та ухвалення рішення на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ворошиловградським бюро ЗАГС, [PERSON] (російською мовою) народилася [INFO] в м. Ірміно Кадіївського району Ворошиловградської області, актовий запис 464. Батьком якої записаний [PERSON] (російською), матір`ю - [PERSON] (російською). Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 29.08.1970 «Палацем одруження» м. Кадіївки Ворошиловградської області, [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською) уклали шлюб 29.08.1970 року, актовий запис № 856. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.05.2018 Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Ірміно Луганської області, актовий запис № 326. Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51832808 від 08.05.2018, до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис - реєстрація спадкової справи № 62384455, номер у нотаріуса 155/2018, спадкодавець [PERSON] , померла [INFO] . Згідно з копією заповіту від 11.03.2008 року посвідченого державним нотаріусом Другої Стахановської державної нотаріальної контори Прилуцьким С.В., [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті заповіла належну їй частину житлового будинку [ADDRESS] , а також земельну ділянку, яка прилягає до цього будинку. Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1814/02-31 від 26.10.2018, державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори Черненко Н.Б. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошовий вклад, належний [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано нотаріусу документи необхідні для вчинення нотаріальної дії - неможливо визначити коло спадкоємців, склад спадкового майна за законом. Згідно з довідкою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 46-13/1211/1302БТ від 12.02.2020, на ім`я [PERSON] , [INFO] , в АТ «Ощадбанк» відкриті рахунки: в філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (МФО 304665): номер рахунку (IBAN) [NUMBER] з фактичним залишком 13 127, 09 грн., номер рахунку (IBAN) [NUMBER] з фактичним залишком 0, 00 грн.; в філії Головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (МФО 322669): номер рахунку (IBAN) UА [NUMBER] з фактичним залишком 88 656, 98 грн. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом після смерті її матері. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України визначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернулася до державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] [PERSON] , однак нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, через ненадання нотаріусу документів необхідних для вчинення нотаріальної дії - неможливості визначити коло спадкоємців, складу спадкового майна за законом. Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що остання вчинила всі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовними вимогами про визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування. Позивач [PERSON] , як спадкоємець померлої [PERSON] першої черги, має право на спадкування за законом спадкового майна у вигляді грошових коштів на відкритих рахунках в АТ «Ощадбанк», яке залишилось після смерті останньої, та яке не охоплено заповітом, оскільки окрім позивача з заявами про прийняття вказаної спадщини за законом до нотаріальної контори інші спадкоємці не звертались, а позивачка прийняла належну їй спадщину за законом, оскільки у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Отже, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачкою у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивачки, якою судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved