Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина, що складалася з земельного паю, що розташований на землях Торканівської сільської ради та 1/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Мати позивача, [PERSON], як спадкоємець першої черги по закону, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка та оформила свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Оформити частку в майні колгоспного двору вона не змогла у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. [INFO] року померла мати позивача, [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді двох земельних ділянок та 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами. [PERSON] є спадкоємцем майна матері по закону і по заповіту. Вона своєчасно прийняла спадщину, оформила дві земельні ділянки, отримавши свідоцтво про право на спадщину на них. Оформити 2/3 частини житлового будинку по [ADDRESS] не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на даний житловий будинок. Спадковий будинок відноситься до категорії колгоспних дворів та станом на 15.04.1991 року до складу двору входили: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина та [PERSON] - дочка. Її мати володіла, користувалася та розпоряджалася 2/3 частинами майна колгоспного двору, як до 1991 року так і до дня смерті. [PERSON] являється власником 1/3 частини майна даного колгоспного двору та з моменту прийняття спадщини до неї перейшло право володіння 2/3 частинами вищевказаного будинку. В нотаріальній конторі оформити частину спадкового майна не може у зв'язку з відмовою. Таким чином, позивач звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просила суд їх задовольнити (а.с.52). Представник відповідача Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав та просив справу розглянути без його участі (а.с.37). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що кожний із них скористався своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи №948/2000 року до майна померлого [INFO] року [PERSON], матеріали спадкової справи №457/2015 року до майна померлої [INFO] року [PERSON], оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно довідки Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області №281 від 31.10.2016 року, житловий будинок [ADDRESS] згідно погосподарської книги №5 відносився до категорії колгоспних дворів. Станом на 15.04.1991 року до складу його двору входили: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина, та [PERSON] - дочка (а.с.18). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від [INFO] року, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.16). Після його смерті, в порядку ст. 549 ЦК УРСР, спадщину прийняла [PERSON], однак належним чином право власності на частину будинку не оформила. Отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на земельну частку (пай) в КСП ім. Чкалова с. Торканівка, належного померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] Даний факт підтверджується оглянутою в судовому засіданні спадковою справою №948/00 до майна померлого [INFO] року [PERSON] (а.с.41-50). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 05.08.2015 року, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.15). З дня смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. При житті, 19.08.2014 року, [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати їй на момент смерті і на що матиме право, заповіла [PERSON]. Даний заповіт на день смерті [PERSON] не змінений і не скасований (а.с.17). Як вбачається з матеріалів оглянутої спадкової справи до майна померлої [PERSON] спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняла спадщину, подавши у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Факт перебування [PERSON] з померлою [PERSON] у родинних відносинах підтверджується свідоцтвом про народження позивача, де в графі мати записано «[PERSON].» та свідоцтвом про шлюб з [PERSON], в результаті якого позивач змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.14). Таким чином, спадкоємець після смерті [PERSON], який успадкував 2/3 частини спірного житлового будинку була дочка померлої [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що в с. Торканівка, не отримала. Отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема на земельні ділянки площею 2,5280, 2,1723 та 2,1192 гектарів в межах, згідно з планом, розташованої на території Торканівської сільської ради Тростянецького району, належних спадкодавцю на підставі Державних актів на право приватної власності (а.с.22,23,25). У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини житлового будиноку з господарськими спорудами по [ADDRESS] позивачу [PERSON] у Тростянецькій державній нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок (а.с.19). Факт належності спадкодавцю 2/3 частини житлового будинку «А», загальною площею 102,4 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., допоміжною площею 60,4 кв.м., веранда - літера «а», житлова прибудова - літера «а1», житлова прибудова - літера «а2», гараж - літера «А1», господарська будівля - літера «Б», піднавіс - літера «б», господарська прибудова - «б1», господарська прибудова - «б2», господарська будівля - літера «В», господарська прибудова - літера «в», відмощення - «І», вхідний майданчик - «ІІ», тротуарна доріжка - «ІІІ», хвіртка - «1», брама - «2», огорожа - «3», підтверджується технічним паспортом на дане будинковолодіння (а.с.6-13), довідкою Торканівської сільської ради Тростянецького району №281 від 31.10.2016 року. Зазначений будинок відноситься до суспільної групи колгоспників, станом на 15.04.1991 року до складу його двору входили: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина, та [PERSON] - дочка (а.с.18), що підтверджується випискою з погосподарської книги №5 особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.20). Померла [PERSON] документа на право власності на житловий будинок не виготовляла, що підтверджується довідкою КП «Тульчинське МБТІ» № 913 від 30.11.2016 року (а.с.39). Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме: 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] Власником 1/3 частини майна даного колгоспного двору є позивач [PERSON], що підтверджується випискою з погосподарської книги за 1991-1995 роки по Торканівській сільській раді та довідкою № 281 від 31.10.2016 року, виданої виконавчим комітетом Торканівської сільської ради (а.с.18,20). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Таким чином, за викладених обставин, враховуючи, що станом на 15.04.1991 року [PERSON] була власником 2/3 частини майна колгоспного двору (ст.120 ЦК Української РСР в редакції 1963 року), позивач [PERSON], являється спадкоємцем за заповітом до майна померлої, своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно після смерті своєї матері, фактично прийняла спадщину - 2/3 частини спірного житлового будинку, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкування за заповітом після смерті [PERSON], а тому її вимоги про визнання за нею права власності на даний житловий будинок підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved