Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 27.03.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву, де позов підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, де не заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.03.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Сімейно-шлюбні відносини не підтримують з січня 2016 року, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~ З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved