Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Богуславського комунального дошкільного навчального закладу дитячого садка «Сонечко» про встановлення факту нещасного випадку, повязаного з виробництвом, про визнання акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом недійсним, про зобовязання вчинити певні дії. В ході судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги та просила суд : встановити факт нещасного випадку, повязаного з виробництвом, а саме того що 27 червня 2014 року об 11.00 годині у вітальні Богуславського комунального дошкільного навчального закладу дитячий садок «Сонечко» загального розвитку під час виконання трудових обовязків помічник вихователя [PERSON] впала та отримала травму у виді перелому лівого стегна; визнати недійсним і скасувати акт № 2 за формою Н-1 від 01 грудня 2015 року про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, складений Богуславським комунальним дошкільним навчальним закладом дитячий садок «Сонечко» загального розвитку, про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, який мав місце 27 червня 2014 року з помічником вихователя [PERSON] та акт форми Н-5 від 01 грудня 2015 року складений тим же закладом; зобовязати Богуславський комунальний дошкільний навчальний заклад дитячий садок «Сонечко» загального розвитку скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, що стався 27 червня 2014 року об 11.00 годині з помічником вихователя [PERSON], з записом діагнозу у розділі 9 акту : «перелом шийки лівого стегна». В обгрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначила, що 01.09.2006 року вона була прийнята на роботу до відповідача на 0,5 ставки опалювача з виконанням обовязків помічника вихователя та на 0,25 ставки помічника вихователя. 27.06.2014 року об 11.00 год. при виконанні трудових обовязків, під час переходу від туалетної кімнати до вітальні в приміщенні садочку вона зачепилася за дитячий стільчик, впала на підлогу і відчула нестерпний біль у лівій нозі. Вихователь [PERSON] та медсестра [PERSON] надали їй допомогу і повідомили про її падіння завідуючу [PERSON] , яка запропонувала їй піти додому. В цей же день її чоловік повіз її до Богуславської лікарні. Лікар [PERSON] оглянув її та направив до травматолога КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4» де її оглянув лікар [PERSON] Їй був зроблений рентген ноги і встановлений діагноз: пошкодження зв'язок лівого гомілковоступеневого суглобу та забій лівого стегна. Після обстеження вона знаходилася на лікуванні але біль не вщухала, а стан здоровя погіршувався. 28.06.2014 року вона в котрий раз звернулася до районної лікарні і їй вперше з дня отримання травми було зроблено рентген тазу та виявлено зростаючий перелом шийки лівого стегна. Через те, що вона не була належним чином обстежена щодо отриманої травми, це призвело до внесення неповної інформації в висновок комісії з розслідування нещасного випадку та до акту за формою Н-1 від 05.09.2014 року. При складанні акту відповідачем не було внесено даних про отриману травму : зростаючий перелом шийки лівого стегна. Дії відповідача були оскаржені нею до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України. 01 грудня 2015 року відповідачем було проведено повторне розслідування та складено акт № 2 та акт форми Н-1 в якій так і не було внесено діагноз у вигляді : перелому шийки лівого стегна. Невідповідність діагнозу вказаного відповідачем впливає на визначення відсотка втрати працездатності та визначення потреби у додаткових видах отримання допомоги у звязку з виробничою травмою, що є підставою для визначення недійсним та скасування акту № 1 за формою Н-1 від 01.12.2015 року про нещасний випадок. В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги, посилаючись на доводи викладені в уточненій позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що нещасний випадок стався 27.06.2014 року, а діагноз «зрощений перелом шийки лівого стегна» був встановлений тільки 28.07.2014 року. Весь цей час позивач перебувала на лікарняному та у відпустці і за цей час вона могла будь-де отримати травму. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає що відповідачем були виконані всі вимоги закону, проведено повторне розслідування, були залучені фахівці, проведені консультації з лікарями. За підсумками роботи комісії були складені акти Н-1 та Н-5. Просила у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи ВВД ФССНВ та ПЗ в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що відсутні прямі докази підтверджуючі, що ушкодження які вона отримала були саме при виконанні нею службових обовязків. З 27.06.2014 року до дати встановлення остаточного діагнозу пройшов великий проміжок часу за який вона могла отримати ці ушкодження. Спочатку позивач перебувала на лікарняному, який був закритий та вона виписана до праці. Вона самостійно без сторонньої допомоги та допоміжних засобів принесла лікарняний до дитячого садка і це бачили свідки. А вже через проміжок часу який позивач перебувала у відпустці зявляється новий діагноз. Дійсно, як вбачається з медичних документів позивач отримала травму у вигляді перелому стегна, однак докази про те, що це сталося на робочому місці відсутні. Просила відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила, що комісією були допущені порушення, а саме не був залучений представник профкому підприємства, що є порушенням порядку. Крім того, зазначила що документи досліджені комісією односторонньо не взяті до уваги висновок експертизи, довідки з ЦМЛ № 4. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що дійсно комісією не був залучений до участі представник профкому дитячого садка, посилання представників відповідача на те, що [PERSON] є представником трудового колективу є тільки їх особистою думкою, а документи свідчать про інше. Акт складений з грубими порушеннями, комісією проігнорований висновок експерта вони керувалися тільки своїми висновками та припущеннями. Діагноз позивача підтверджений і жодного доказу про його спростування немає. Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вислухавши учасників процесу, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що на підставі наказу № 22 від 01.09 2006 року [PERSON] була прийнята до дитячого дошкільного закладу «Сонечко» на ,05 ставки опалювача з виконанням обовязків помічника вихователя та на 0,25 ставки помічника вихователя з 01.09.2006 року (а.с. 6) 27 червня 2014 року [PERSON] перебуваючи на робочому місці і виконуючі обовязки помічника вихователя КДНЗ дитячого садка «Сонечко» приблизно об 11.00 год. у вітальні з власної необережності впала зачепившись за дитячий стільчик. Як пояснювала позивач у судовому засіданні у момент її падіння поруч нікого не було, однак вихователь [PERSON] бачила як вона сиділа на підлозі. Їй допомогли піднятися посадили на стільчик потім викликали медичну сестру та завідуючу. Завідуюча запропонувала їй їхати додому. В той же день позивач звернулась за медичною допомогою до КЗ Павлоградська міська лікарня № 4» була обстежена лікарем [PERSON] Відповідно до довідки № 6446 цілодобового травмпункту, [PERSON] звернулася 27.06.2014 року в 15.00 год., встановлений діагноз: «пошкодження зв'язок лівого гомілково-ступеневого суглобу, забій лівого стегна». (а.с. 48) 01 липня 2014 року позивач звернулась за медичною допомогою за місцем мешкання до Центральної районної лікарні зі скаргами на біль в області лівого гомілково-ступеневого суглобу, була оглянула лікарем [PERSON], ним був встановлений діагноз : «пошкодження зв'язок лівого гомілково-ступеневого суглобу, забій лівого стегна», призначено лікування (а.с. 18,19) З 01 липня 2014 року по 16 липня 2014 року позивач перебувала на лікарняному, 17 липня 2014 року виписана до праці (а.с. 56) 16 липня 2014 року позивачем було надано лікарняний лист відповідачу. Як пояснювала позивач у звязку з тим, що вона була виписана до праці, однак почувала себе не добре, не могла пересуватися, завідуюча [PERSON] запропонувала їй 17 -18 липня 2014 року на роботу не виходити, а з 21 липня 2014 року у [PERSON] була щорічна відпустка і вона могла підлікуватися. На що позивач погодилася. 28 липня 2014 року [PERSON] було встановлено діагноз: зрощений перелом шийки лівого стегна (а.с. 17) остання була госпіталізована до Центральної районної лікарні. 05 вересня 2014 року Богуславським КДНЗ дитячим садком «Сонечко» був складений акт № 1 за формою Н-1, про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, де вказаний діагноз : пошкодження зв'язок лівого гомілково-ступеневого суглобу забій лівого стегна. (а.с. 4, 5) 06 жовтня 2014 року позивачу ВВД ФССНВ та ПЗ в м. Павлограді було видано направлення на огляд МСЕК (а.с. 16) Згідно із довідкою до акту огляду МСЕК від 09 жовтня 2014 року [PERSON] встановлена друга група інвалідності на строк до 01 листопада 2015 року ( а.с. 15) Відповідно до висновку експерта № 60 від 19.03.2015 року, встановлено, що враховуючи характер змін в області шийки лівої стегнової кістки (перелом з елементами консолідації), тобто - зрощений, судово-медична експертна комісія вважає, що термін виникнення цього пошкодження не суперечить терміну 27.06.2014 року… Крім того, враховуючи характер та локалізацію перелому, вважають що це пошкодження могло виникнути при падінні потерпілої на лівий бік, що супроводжувалося переломом шийки лівого стегна. Тобто, зазначений механізм, не суперечить механізму, вказаному в матеріалах справи, в тому числі і зазначені в акту № 1 за формою Н-1 (а.с. 23-30) 23 червня 2015 року позивач звернулася до Територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області. 13 жовтня 2015 року листом № 624 Державна гірнича служба нагляду та промислової безпеки України доручила комісії підприємства провести повторне розслідування нещасного випадку що стався з [PERSON] Відповідно до наказу № 27-ОД від 16 жовтня 2015 року Богуславського КДНЗ дитячого садка «Сонечко» була створена комісія повторного розслідування нещасного випадку з [PERSON] (а.с. 62-63) Як вбачається з довідки виданої КЗ «Павлоградська центральна районна лікарня» ДОР на запит Завідуючої КДНЗ «Сонечко», 1) остаточний діагноз у [PERSON] зрощений перелом шийки лівого стегна, посттравматичний коксартроз лівого кульшового суглобу; 2) згідно висновку експерта № 60 від 19.03.2015 року це пошкодження отримано [PERSON] 27.06.2014 року при падінні; 3) рішенням МСЕК від 09.10.2014 року [PERSON] визнана інвалідом ІІ групи з 07.10.2014 року; 4) травма отримана [PERSON] відноситься до тяжких. (а.с. 130) 01 грудня 2015 року Богуславським КДНЗ дитячий садок «Сонечко» складений акт проведення повторного розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (а.с. 51- 60). Та акт № 2 за формою Н-1, де у п. 9 зазначений діагноз : пошкодження зв'язок лівого гомілково-ступеневого суглобу та забій лівого стегна. (а.с. 61-67) В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 27.06.2014 року після 12 год. дружина зателефонувала йому та повідомила що впала. Їх донька на автомобілі забрала матір до дому. О 14.00 год. він приїхав додому, дружина лежала у ліжку та сказала, що не може встати. Він її підняв і вони вирішили їхати до лікарні. Спочатку заїхали до Богуславської лікарні, лікар оглянув та направив до ЦМЛ № 4. У лікарні її оглянули, зробили рентген. 01.07.2014 року вони поїхали до районної лікарні за місцем мешкання, [PERSON] її оглянув виписав лікування. 16.07.2014 року дружину виписали на роботу, однак їй було дуже боляче ходити. По дорозі додому вони завезли до дитячого садка лікарняний. Дружина потім розповіла, що завідуюча її побачила та сказала що в неї немає для жінки роботи бо вона погано ходить, запропонувала їй 17,18 липня не виходити, а з 21 липня жінка була у відпустці. У відпустці стан дружини ставав все гірше і 28.07.2014 року вони поїхали до лікарні, там її оглянув інший лікар [PERSON], направив на рентген. За результатами рентгену він встановив діагноз «зростаючий перелом шийки стегна» і госпіталізував дружину. Завідуюча під час лікування дружини постійно їй телефонувала та просила, щоб вона не казала що впала на роботі. Вони з дружиною вирішили зазначити в пояснювальній так як було насправді. Ніяких інших травм з 27.06.2014 року до 28.07.2014 року у дружини не було, весь цей час вона була на знеболюючих препаратах, нічого по господарству не робила тільки лежала, іноді вставала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює двірником у дитячому садочку, знає позивача близько 10 років. 16 липня 2014 року вона бачила [PERSON] як вона йшла до садочка з чимось у руці. При ходьбі вона шкандибала. Чоловік її привіз на машині а з хвіртки до дверей вона йшла сама. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює вихователем ДНЗ «Сонечко», працювала разом з [PERSON] 27.06.2014 року вона була з дітьми, пішла глянути питний режим і побачила [PERSON], яка сиділа на підлозі і трималася за ліву ногу. Вона допомогла їй піднятися та сісти на стільчик, деякий час вона сиділа а потім треба було накривати на стіл і [PERSON] пішла накривати. Вона повідомила завідуюча ще приходила медсестра. Потім позивача забрали додому, зі столу посуд прибирала вже сама. Було видно що у [PERSON] боліла нога. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює завгоспом у дитячому садочку. 16 липня 2014 року вона йшла з гос.двору та зустрілася з [PERSON] Вона [PERSON] запитала у неї чи болить у неї нога, на що [PERSON] відповіла що нога болить. Тоді вона спросила чому вона не ходить з палицею. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює експертом по охороні праці. Приймав участь у роботі комісії і в перший раз і по повторному розслідуванню. Зазначив що комісією всебічно було розглянуті всі документи. До участі комісії були залучені фахівці, були опитані лікарі які надавали лікування потерпілій, а саме лікар [PERSON] зазначав, що хвора скаржилася на біль в області гомілково-ступеневого суглобу на біль у стегні не скаржилася. Комісією були у зроблені запити до КЗ ЦРЛ, КЗ ПМЛ № 4. Було встановлено, що протягом 3 тижнів позивач лікувала пошкодження зв'язок лівого гомілково-ступеневого суглобу і тільки через місяць було встановлено діагноз : перелом шийки лівого стегна. Висновок експертизи також був досліджений, однак експертами у висновку не надано однозначної чіткої відповіді щодо причинного звязку падіння та встановленого остаточного діагнозу. При бесідах і консультаціях з лікарями було зазначено, що людина з переломом шийки стегна не може не відчувати біль в області стегна та не може ходити без допоміжних засобів. Потерпіла як зазначено в медичних документах 3 тижні скаржилася на біль саме в області гомілково-ступеневого суглобу. Можливо припустити що за цей період 3 тижні позивач могла отримала іще травму, оскільки саме через 3 тижні у неї зявився біль в області стегна. Свідок [PERSON] в судовому зсіданні пояснив, що він працює начальником відділу МСЕК у ВВД ФССНВ та ПЗ. Він був членом комісії по розслідуванню нещасного випадку, ними були розглянуті всі наявні медичні документи та встановлено що остаточний діагноз виник тільки через 1 місяць після травми. Як лікар зі стажем зазначив, що в день травми та максимум на наступний день людина з переломом шийки стегна може ще рухатися, однак потім з таким діагнозом самостійно рухатися неможливо. Отже він вважає, що немає обєктивних даних про те, що перелом шийки стегна було отримано позивачем в момент падіння. Відповідно до змісту ст. 22 Закону України «Про охорону праці», п.п. 10, 11, 38 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року, роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого, зобовязаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку. У разі незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, із змістом акту форми Н-5 або формою НВП, або незгоди з висновком розслідування про обставини та причини нещасного випадку рішення комісії може бути оскаржене до суду. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообовязковому державному соціальному страхуванню Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме висновком експертизи № 60, відповіддю «Павлоградської ЦРЛ» від 24.09.2015 року, встановлено, що факт нещасного випадку, який стався з потерпілою [PERSON]Г 27 червня 2014 року о 11.00 год. під час виконання нею трудових обовязків, пов'язаний з виробництвом. У звязку з чим, підлягають визнанню недійсними та скасуванню акт № 2 по формі Н-1, та акт за формою Н-5 від 01 грудня 2015 року. Крім того, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві що стався з позивачем з зазначенням діагнозу : перелом шийки лівого стегна Доводи представників відповідача, представника ВВД ФССНВ та ПЗ про те, що перелом шийки лівого стегна не пов'язаний з падінням на робочому місці, а міг мати місце в будь-якому іншому місці нічим не підтверджуються і є тільки припущеннями. Діагноз позивачу встановлений, жодного доказу на його спростування немає. Таким чином, всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір з урахуванням положень абзацу 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved