Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Заява мотивована тим, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно. Заявник зазначає, що вона фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки має правовстановлюючий документ на спадкове майно, а тому, з метою оформлення спадкових прав, просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері. Ухвалою суду від 30.03.2020 відкрито провадження та призначено судове засідання у даній справі. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, заявник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, подану заяву підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 5), свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (копія на а.с. 6), копії паспорта громадянина України (а.с. 3), копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7), а також Витягу з Державного реєстру № 00025863881 від 05.03.2020 (копія на а.с. 8) встановлено, що мати заявника - [PERSON] померла [INFO] в с. Порик Хмільницького району Вінницької області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, серед якого право на земельну частку (пай) розміром 1,96 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території с. Порик Хмільницького району Вінницької області, що належало їй відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] 0076675 виданого на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 155 від 21.07.1997, зареєстрованого 07.08.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 697 (а.с. 10). Відповідно до заяви від 22.10.2019 (копія на а.с. 11) [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] . З довідки Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 276 від 04.03.2020 (а.с. 9), а також копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12) встановлено, що на день смерті [PERSON] разом з нею був зареєстрований та проживав: чоловік - [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] . Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (надалі - ЦК УРСР), чинної на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту прийняття спадщини необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті матері, вказаний факт не можливо встановити у інший спосіб чи отримати документ на підтвердження даного факту, а відтак єдиним способом підтвердження останнього є встановлення його судовим рішенням. Враховуючи те, що матеріалами справи доведено, що заявник у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину за померлою [INFO] [PERSON] , оскільки вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном, приймаючи до уваги заяву заінтересованої особи відповідно до якої вона не заперечує проти задоволення заяви, суд дійшов висновку про задоволення заяви, що не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України. Судові витрати залишити за сторонами. На підставі ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved