Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини. [INFO] в м. Донецьку померла її мати, [PERSON] , громадянка України, [INFO] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 169, виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Донецька. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р, м. Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження та відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252- VII та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VII, таким чином, м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією, медичних установ підконтрольних уряду України у місті не має, тому отримати у м. Донецьку медичний документ про смерть, який відповідає встановленим законодавством України вимогам, неможливо. Після смерті матері заявник звернулася з заявою до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з метою реєстрації смерті [PERSON] та видачі їй свідоцтва про смерть. Однак, їй відмовили у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою, а тому провести реєстрацію факту смерті на підставі наданих заявником документів неможливо. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявникові для належної державної реєстрації смерті [PERSON] та отримання допомоги на поховання. Просила встановити факт смерті її матері, [PERSON] , громадянки України, [INFO] , уродженки с. Нахабіне Істринського району Московської області, Російська Федерація, визнавши датою її смерті [INFO] , місце смерті - м. Донецьк, Донецька область, Україна. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заявника у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник заінтересованої особи - Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] в м. Донецьку Донецької області, Україна померла [PERSON] , громадянка України, [INFO] , причина смерті: церебральний атеросклероз, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 169, виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Донецька.. Вказаний документ був виданий на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим не відповідає встановленим вимогам законодавства України. [PERSON] є уродженкою с. Нахабіне Істринського району Московської області, Російська Федерація. [PERSON] є матір`ю заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 03.06.1963, актовий запис №874. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникові для державної реєстрації смерті [PERSON] органом державної реєстрації актів цивільного стану та отримання допомоги на поховання. Частиною 1 ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява заявою [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та,

Outcome: approved