Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги вмотивовані тим, що згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 19.07.2013р., визначено розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] - [INFO] та сина - [PERSON] - [INFO] , в розмірі по 450,00грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 04.06.2013р.. Рішенням Хустського районного суду від 05.10.2017р. змінено розмір аліментів, визначено розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] , для утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі - 900,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 20.07.2017 року, до досягнення дітьми повнолітнього віку. В позові позивач зазначає, що на даний час витрати на дітей в місяць складають приблизно 4000 грн., а тому дані витрати вони повинні порівну. Відповідач інших утриманців не має , отримує нестабільний мінливий дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду ствердив, що у 2014 році він одружився, і від даного шлюбу у нього [INFO] народилася дитина. Його теперішня дружина ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною. Згідний сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 1050 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що рішенням Хустського районного суду від 05.10.2017р. визначено розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] , для утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі - 900,00 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 20.07.2017 року Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, а згідно ч. 1 статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), та ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, в редакції Закону від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, з прийняттям Верховною Радою України Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», запроваджено правовий механізм зміни, за рішення суду, способу стягнення аліментів попередньо, визначений рішенням суду. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ч. 1 ст. 182 СК України, з урахуванням змін внесених згідно із Законами від 17 травня 2017 року № 2037-VIII та від 3 липня 2018 р., № 2475-VІІІ, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріальне становище дитини; стану здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведеності стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України, з урахуванням змін внесених згідно із Законами від 17 травня 2017 року № 2037-VIII та від 3 липня 2018 р., № 2475-VІІІ, гарантії прав дитини, а саме, що: - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; - мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що [PERSON] на даний час має на утриманні дружину та малолітню дитину, а також приймаючи до уваги відсутність доказів про матеріальне становище позивачки [PERSON] , беручи до уваги відсутність доказів про стан здоров`я позивача, їх спільних дітей, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з огляду на інтереси дитини, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, суд приходить до висновку, що слід позов задоволити частково та змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються, на підставі рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2017 року та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] - [INFO] , сина - [PERSON] - [INFO] в розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Крім того, аліменти, після зміни способу їх стягнення, підлягають стягненню починаючи від дня набрання чинності рішення суду і до повноліття дитини, оскільки ст. 191 СК України регламентує час, з якого присуджуються аліменти, а в даному випадку судовим рішенням не присуджуються аліменти на дитину, а змінюється спосіб їх стягнення. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768, 40 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: approved