Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між ними, укладений 13.02.2017 року та зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 155. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявилася, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 13.02.2017 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 155, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 276161. Від шлюбу у сторін дітей немає. На сьогоднішній день між подружжям відсутнє порозуміння та взаємоповага, особисті відносини вже тривалий час мають негативний характер. Шлюбні відносини фактично припинені, шлюб між ними лише формальний, тому подальше його збереження неможливе. Надання строку на примирення не дасть позитивних результатів, оскільки погіршення відносин сторін продовжується протягом тривалого часу, а всі спроби примирення не принесли жодних результатів. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За розясненням Пленуму Верховного Суду України в постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК (п.3). З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved