Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що 27 червня 2016 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. За умовами договору продавець (відповідач) продав та передав позивачці, а остання купила за визначену суму та прийняла будинок. Відповідно до розписки, оформленої та підписаної відповідачем та позивачкою того ж дня, за вказаний будинок відповідач [PERSON] отримав 57000 грн. На підтвердження справжності своїх намірів (домовленості) відповідач [PERSON] передав весь пакет правовстановлюючих документів на будинок та підписав акт про передачу отримання будинку. Однак, за вимогою [PERSON], останній для оформлення договору в нотаріуса не з'явився та відмовився. На підставі викладеного, позивачка просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати право власності на придбаний житловий будинок за нею. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги, викладені в заяві, підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник Великоберезнянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення позову не заперечує. Представник Костринської сільської ради в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 27 червня 2016 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] (відповідач) продав та передав позивачці, а вона купила, за визначену суму та прийняла житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. Цей факт підтверджується розпискою від 27 червня 2016 року та актом від 27.06.2016 р. Згідно ст. 655 ЦК України - за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 220 цього ж Кодексу - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За таких обставин, вимога позивача про визнання договору купівлі-продажу вказаного вище житлового будинку підлягає до задоволення. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Отже, суд дійшов до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved