Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 06.03.2013 року було вирішено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі по 650 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. На даний час цих коштів для належного утримання та забезпечення всіх потреб дитини не вистачає. Просить збільшити розмір стягуваних коштів на утримання дочки до 1500 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила позов задоволити в повному обсязі, посилаючись на наведені в заяві обставини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про збільшення розміру аліментів не визнав, посилаючись на те, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в такому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 06.03.2013 року було присуджено до стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі по 650 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач постійного місця праці не має, і отримує мінливий дохід. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. В даному випадку змінився матеріальний стан дитини та матері, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, значно зросли ціни на продукти харчування та різного роду товари, тому визначений судом розмір стягуваних аліментів з відповідача є недостатнім для належного утримання дитини. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Суд, оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, враховуючи вік неповнолітньої дитини та потреби для її нормального утримання і виховання, дійшов до висновку, що позивачка правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача, так як відповідач відповідно до ст.180 СК України зобовязаний забезпечити утримання своєї неповнолітньої дитини, до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, судом не встановлено доказів про наявність у відповідача постійного місця праці або наявності стабільних доходів, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача, слід вирішувати на підставі ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею повнолітнього віку. Враховуючи наведене та

Outcome: partial