Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його наступним чином, що вона є власником земельної частки (паю) площею 2,8953 га на території Огіївської сільської ради Ружинського району Житомирської області, яку вона успадкувала від своєї матері [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 18252852006:03:000:0015. Право власності [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.12.2009 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №65166157, відповідно до якої 02.08.2016 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] відомо, що в 2006 році її матір'ю був укладений договір оренди землі із ВАТ «Уманьферммаш». За цей час підприємство змінило назву, й на даний час ст.104 Цивільного кодексу України, у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Частиною 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» також передбачено, що реорганізація юридичної особи-орендаря, а також зміна власника земельної ділянки не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди землі. Тобто [PERSON] вважала, що ПАТ «Уманьферммаш» з 2006 року й до даного часу є орендарем вказаної земельної ділянки. Згідно норм цивільного законодавства, до складу спадщини входять всі права й обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК), а відтак [PERSON] успадкувала й обов'язки орендодавця. Оскільки одного примірника укладеного договору [PERSON] на руках не мала, тому 27.05.16 звернулася із письмовим запитом до відділу Держгеокадастру в Ружинському районі, аби отримати його копію. Відділом Дежгеокадастру надано відповідь, яку пізніше підтверджено письмово листом від 16.06.16 №796/04 про те, що будь-які договори, а також будь-яка інформація стосовно оренди й використання, вказаної земельної ділянки у відділі відсутня. Тобто немає ні примірника договору оренди з будь-якою особою, ні даних про його реєстрацію, а відтак жодна особа не набула право на використання цієї земельної ділянки. Від жителів села Огіївка, а також від Огіївської сільської ради стало відомо, що всі землі на території ради використовує Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок». Два звернення до ПСП «АФ «Світанок» про повернення земельної ділянки та врегулювання питання погодження її меж в натурі (на місцевості) залишені без відповіді. Більше того, дочекавшись збору урожаю агрофірмою «Світанок», [PERSON] були проведені роботи по закріпленню меж земельної ділянки межовими знаками в натурі, про що також було повідомлено підприємство, проте через кілька днів при обробітку поля межові знаки були знищені, а земельна ділянка разом з масивом поля передискована. В судове засідання зявилася представник позивачки позовні вимоги підтримує з вищенаведених підстав та просить їх задовільнити. В судове засідання зявився представник відповідача ПСП « Агрофірма « Світанок « в задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав користування даною земельною ділянкою та відсутнісності меж земельної ділянки межовими знаками в натурі, яка перебуває у власності [PERSON] відповідно до свідоцтва за законом від 12.12.2009 року. Суд, допитавши представника позивачки, представника відповідача, свідків, оглянувши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.2009 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №65166157, відповідно до якої 02.08.2016 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] Відповідно довідки від 16.06.2016 року за № 796/04 відділу Держгеокадастру у Ружинському районі Житомирської області вбачається, що земельна ділянка площею 2.8953 га., з кадастровим номером 1825285200:03:000:0015, знаходиться на території Огіївської сільської ради, Ружинського району, Житомирської області, інформація стосовно оренди та використання вище вказаної земельної ділянки у відділі відсутня. Відповідно довідки Огіївської сільської ради від 11.04.2017 року за № 41 на запит представнику за довіреністю [PERSON], повідомляється, про те що в 2015- 2016 роках земельну ділянку. кадастровий номер 1825285200:03:000:0015 використовувала ПСП « Агрофірма « Світанок «. Інформацією про підставу використання вказаної земельної ділянки сільська рада не володіє. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 04.05.2017 року старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області [PERSON] в присутності землевпорядника Огіївської сільської ради [PERSON]. в акті викладено наступне: земельна ділянка кадастровий номер 1825285200:03:000:0015 [PERSON], площею 2. 8953 га., яка знаходиться в південно- східній стороні с. Огіївка. На вказаній земельній ділянці проведено поверхневий обробіток грунту в полі, на якому проведено с/г роботи єдиним масивом з іншими земельними ділянками, межові знаки на полі відсутні, земельна ділянка [PERSON] візуально оброблена єдиним масивом ПСП « Агрофірма « Світанок «. Відповідно відповіді відділу у Ружинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на запит представнику за довіреністю [PERSON], повідомляється [PERSON] є власником земельної частки (паю) площею 2,8953 га на території Огіївської сільської ради Ружинського району Житомирської області, яку вона успадкувала від своєї матері [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 18252852006:03:000:0015. Жодного договору оренди землі із жодною фізичною чи юридичною особою на земельний пай [PERSON] не укладала. Не передавала в оренду землю [PERSON] про те вказана земельна ділянка обробляється і засівається ( єдиним масивом із іншими паями на цьому полі ).Тобто фактичне використання земельних ділянок за відсутності вчинених правочинів щодо них це самовільне зайняття земельної ділянки, за що передбачена юридична відповідальність. Конституція України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у праві власності. Ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Зважаючи на це, дії Відповідача порушують права [PERSON] як власника земельної ділянки на самостійне володіння, користування й розпорядження землею. Земельні відносини насамперед регулюються нормами Земельного кодексу України. Главою 15 Земельного кодексу визначено два види користування земельною ділянкою - право постійного користування та право оренди. За ст. 93 Земельного кодексу право оренди - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Ст. 125 ЗК визначено підстави виникнення права користування земельною ділянкою, а саме - укладення договору оренди і його державна реєстрація. Крім того, ч. З вказаної статті містить загальне правило щодо заборони використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі та одержання документа, що посвідчує право на неї і його державної реєстрації. Порушення даної норми тягне за собою відповідальність, визначену ст. 212 ЗК - повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, яке провадиться за рішенням суду. Слід відмітити, що згідно Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності вчиненого правочину щодо неї. Згідно ст. 152 ЗК, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Крім того, за нормами статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а особа, яка набула майно без достатньої правової підстави на це, зобов'язана повернути таке майно. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок іншої особи поза підставою, передбаченою законом, іншим правовим актом чи правочином. Ч. 1 ст. 202 встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Для договору оренди землі передбачена обов'язкова письмова форма, а відтак такий правочин вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами ст. 207 ЦК передбачено, що правочин вважається письмовим, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Враховуючи викладене, очевидно, що в даному випадку взагалі відсутня будь-яка правова підстава, яка б надавала можливість ПСП «Агрофірмі «Світанок» використовувати належний [PERSON] земельний пай. Саме тому у відповідності до ст. 212 ЗК та ст. ст. 1212, 1213 ЦК відповідач зобов'язаний повернути майно його законному власнику. Стаття 15 ЦКУ також гарантує кожній особі право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦКУ визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, якими, серед інших, можуть бути: - припинення дії, яка порушує право, - відновлення становища, яке існувало до порушення, а також інші способи. 4.2 ст. 158 Земельного кодексу Встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В відповідності до ч.1ст.11 ЦПК України суд розглядає спір в межах позовних вимог. Отже, цивільний позов [PERSON] до ПСП « Агрофірма Світанок « про витребування і повернення самовільно зайнятої земельної ділянки підлягає задоволенню.

Outcome: approved