Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, вказавши, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого 02.04.2002 року приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу [PERSON] за № 1277. Після оформлення договору в її будинку в установленому законом порядку 10.07.2002 року зареєструвався її чоловік - [PERSON], з яким на той час вона перебувала у шлюбі та їхня дочка - [PERSON]. В 2005 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] забрав деякі речі з квартири та виїхав і більше не повертався. До цього часу він зареєстрований в її квартирі, що створює для неї незручності, зокрема вона позбавлена можливості оформити субсидію. Тобто фактично з грудня 2005 року в належному їй будинку [PERSON] не проживає. У зв'язку з цим позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування вказаним житлом. Позивач позовні вимоги в судовому засіданні підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого 02.04.2002 року приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу [PERSON] за № 1277. Відповідно до будинкової книги квартири [ADDRESS], [PERSON] з 10.07.2002 року зареєстрований в належній позивачеві квартирі. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданого 06.12.2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] 06.12.2005 року розірвано, актовий запис № 190. Згідно заяв наданих до суду від свідків [PERSON] та [PERSON], з 2005 року за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS], [PERSON] не проживає і не з'являвся. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 167 Житлового кодексу України передбачає, що у разі вибуття наймача на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право на користування вказаною квартирою, оскільки з грудня 2005 року не проживає в квартирі за місцем реєстрації, житловою площею в квартирі не користується та відсутня домовленість між ним та позивачем про право користування житлом. Враховуючи викладене, суд вважає законними і обґрунтованими вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, у квартирі [ADDRESS], які підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved