Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайлівської об`єднаної територіальної громади Кам`янського району Черкаської області та Ревівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що [INFO] помер\~її чоловік\~ [PERSON] ,\~після смерті\~якого відкрилась\~спадщина на\~його майно,\~яке він\~за час\~свого життя\~прийняв,\~але не\~встиг юридично\~оформити після\~смерті його\~матері \~ [PERSON] .\~Зазначає,\~що вона\~є єдиною\~спадкоємицею після\~смерті свого\~чоловіка,\~інші спадкоємці\~за законом\~та за\~заповітом відсутні.\~Також,\~ [PERSON] ,\~вважала,\~що автоматично\~прийняла спадщину,\~оскільки на\~момент смерті\~чоловіка \~проживала разом\~з ним.\~Смерть чоловіка,\~ряд побутових\~проблем,\~скрутне фінансове\~становище її\~сім`ї та\~розповсюдження коронавірусної\~інфекції вплинуло\~на здоров`я\~позивача.\~Приватним нотаріусом\~Бойко Л.В.\~позивачу було\~відмовлено увчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2021 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання, надано строк для подання учасниками заяв по суті. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2021 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги. Додатково пояснила, що вона проживала разом з чоловіком і вважала, що спадщину приймає автоматично, та їй не обов`язково звертатися із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а саме в зв`язку з тим, що перебувала у скрутному матеріальному становищі, погіршення самопочуття та здоров`я, а також поширення коронавірусної інфекції на території України. Щодо інших спадкоємців повідомила суду, що у неї з чоловіком є спільна дочка, але клопотань про залучення її в якості відповідача чи третьої особи від неї не надходило, так як зі слів, остання спадщину приймати не бажає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 30.03.2021 року від Михайлівського сільського голови Плужника Т.А. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Проти позовних вимог не заперечують. Заслухавши думку учасників процесу, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За змістом ст. 1217 ЦПК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до копії Свідоцтва про смерть, виданого Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради 05 червня 2019 року, актовий запис №41 вбачається що, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 5). Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Ревівською сільською радою Кам`янського району, 16 серпня 1986 року вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , прізвище після укладання шлюбу його [PERSON] , її [PERSON] (а.с. 6). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується: -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.03.1966 року, - [INFO] народився [PERSON] , мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 8); -копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 02 березня 1979 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, прізвище після розірвання його - [PERSON] , а її [PERSON] (а.с. 9); -копією Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Ревівською сільською радою Кам`янського району 07 травня 1979 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , прізвище після укладання шлюбу його і її [PERSON] (а.с. 8). З копії договору купівлі-продажу від 25 січня 1998 року, посвідченого секретарем сільської Ради депутатів трудящих [PERSON] , з копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.07.2005 року та з копії Технічного паспорту на квартиру, вбачається, що власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , була [PERSON] мати чоловіка позивачки. І саме дану квартиру бажає успадкувати позивачка після смерті [PERSON] . Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.02.2021 року, приватним нотаріусом Бойко Л.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку квартири, у зв`язку з тим, що нею пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 15). Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.02.2021 року вбачається, що було зареєстровано спадкову справу [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , дата та час реєстрації 10.02.2021 (а.с. 35). В спадковій справі, заведеній після смерті [PERSON] наявна довідка, видана виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області від 10.02.2021 року №88, зі змісту якої вбачається, що на день смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , інші особи не проживали та не зареєстровані (а.с. 34). Також відповідно до копій заяв [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони прийняли спадщину після померлої [PERSON] (а.с. 44-45). Відповідно до копії Заповіту [PERSON] від 07.10.2010 року вбачається, що все своє майно вона заповідає [PERSON] та [PERSON] (а.с. 46). У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] посвідчили, що вони є сусідами з позивачкою та її покійним чоловіком, проживають через стіну у квартирі під [ADDRESS] . Зазначили, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 1983 року, були подружжям, разом їздили на заробітки до м.Київ. В 2019 році [PERSON] захворів і [PERSON] доглядала його до смерті. Однак, щодо підтвердження викладених у позовній заяві умов пропущення строку для прийняття спадщини, свідки не надали будь-якої інформації, зокрема, що стосується поважних причин пропуску строку звернення позивачкою до нотаріальної контори. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19). Отже, практика судів касаційної інстанції у цій категорії справ є незмінною. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Оскільки позивач не надала доказів того, що пропущені нею строки для прийняття спадщини виникли з поважних причин, а саме які побутові проблеми завадили, або ж як скрутне фінансове становище її сім`ї вплинуло на зазначені дії, свідки підтвердили лише факт проживання подружжя разом на момент смерті. Щодо зазначення позивачкою поважною причиною розповсюдження на території України коронавірусної інфекції, то слід зазначити, що спадкодавець помер [INFO] , а сама ж інфекція виникла на початку 2020 року, доказів того, що розповсюдження інфекції вплинуло на здоров`я позивачки, як зазначила остання, також надано не було, тому у [PERSON] було достатньо часу, щоб вступити у спадщину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed