Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Жванецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] та дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті чоловіка прийняла спадщину. Інших спадкоємців немає. 03 жовтня 2018 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали на праві власності померлому [INFO] [PERSON] . 27 січня 2021 року звернулась до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Назарук Н.В. з приводу оформлення спадкового майна, але поскільки відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом то роз`яснено про необхідність звернення з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно. Технічний паспорт на будинок, виписка з погосподарської книги та довідка-характеристика на будинок, видана Кам`янець-Подільським МБТІ підтверджують належність спадкового будинку [PERSON] . Просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , який належав на праві власності [PERSON] , 1937 року народження, який помер [INFO] . Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02.04.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 23.06.2021 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує не заперечує проти його задоволення. Представник Жванецької сільської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно судовою повісткою . Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 14.12.2013 року, виданого виконавчим комітетом Слобідсько-Рихтівської сільської ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області на підставі актового запису №43. Після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Відповідно довідки виконавчого комітету Слобідсько-Рихтівської сільської ради, Кам`янець-Подільського району № 13/04-11 від 26.01.2021 року до дня смерті і на день смерті [PERSON] разом з ним постійно проживала і була зареєстрована дружина [PERSON] . Реєстрація шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується актовим записом № 1 від 30.01.1960 року, посвідченого Слобідо-Рихтецькою сільською радою, свідоцтво про одруження [NUMBER] від 30.01.1960 року. 03 жовтня 2015 року приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Назарук Н.В. видала свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] , яка є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , і складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2254 га, що знаходиться на території Слобідсько-Рихтівської сільської ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, реєстр. № 435; з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3300 га, що знаходиться на території Слобідсько-Рихтівської сільської ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, реєстр. № 437. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Назарук Н.В. відмовила у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно та роз`яснила право звернутись до суду для оформлення спадщини на житловий будинок після смерті [PERSON] (лист № 8/02-14 від 17.01.2021 р). Згідно виписки з погосподарської книги № 8 за 2011-2015 рр за порядковим номером 591/1 [PERSON] , 1937 року народження, належить житловий будинок в [ADDRESS] (довідка виконавчого комітету Слобідсько-Рихтівської сільської ради № 14 від 27.01.2021 р). Згідно довідки-характеристики з інвентаризаційної справи МБТІ № 347 від 17.03.2021 р. право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив, та батьки. Спадкоємець вважається прийняв спадщину, якщо він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Статтею 1296 (ч.1 та ч.3) ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За змістом ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості,в тому числі житловий будинок,інші споруди,земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З моменту прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації виникає і право власності на цей об`єкт, яке може бути об`єктом спадкування. Відповідно до технічного паспорту та довідки-характеристики з інвентаризаційної справи МБТІ № 347 від 17.03.2021 р. [PERSON] належав будинок забудови до 1992 року. Відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року правовстановлюючим документом є свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в Державних будівельних нормах А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх до експлуатації відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Оскільки державна реєстрація нерухомого майна в сільській місцевості в період чинності Інструкції від 31.01.1966 не проводилась, то документами, що підтверджують право спадкодавця на будинки, збудовані після видання Указу від 26.08.1948 та в період дії Інструкції від 31.01.1966, можуть бути довідки виконавчого комітету відповідної місцевої ради, виписки з погосподарської книги відповідної місцевої ради щодо належності будинку, ухвалені органом місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічні паспорти на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо, що відповідало діючому на той час законодавству. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 у справі № 6-137цс13, постанові Верховного Суду України від 28.02.2018 у справі № 3466/996/16-ц, інформаційному листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Згідно технічного паспорту на будинок [ADDRESS] домоволодіння [PERSON] складається з житлового будинку (літ.А-1) загальною площею 62,3 кв. м., житловою площею 38,9 кв. м., який складається з: веранди площею 9,7 кв. м., коридору площею 5,5 кв. м., кімнати площею 17,4 кв. м., кухні площею 8,2 кв. м., кімнати площею 21,5 кв. м. та господарських будівель: літня кухня-сарай (літ.Б), сарай (літ.В), вбиральня (літ.Г). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Отже, право власності [PERSON] на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] визнається дійсним, оскільки таке право виникло відповідно до діючих тоді норм Закону. Правовстановлюючий документ на будинок у позивача відсутній, проте зазначений будинок входить до складу спадщини після смерті [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи, що позивач в установлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вона є такою, що прийняла спадщину. Оскільки, судом встановлено, що дійсно належне позивачці право щодо власності на спадкове майно не визнається іншими особами таке право підлягає захисту, шляхом визнання відповідного права власності в порядку спадкування за законом. Враховуючи,що правовстановлюючий документ на спадкове майно у позивача відсутній, проте спірний будинок входить до складу спадщини, оскільки на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] такий будинок належав спадкодавцю на праві власності, яке визнається державою, а [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] у відповідний строк та спосіб, суд вважає, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в по [ADDRESS] . Зважаючи на наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати між сторонами не розподіляються. На підставі ст.ст. 16, 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved