Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення нею віку повноліття, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в шлюбі з 15.10.2011 року і в них є спільна дитина дочка [PERSON] [INFO]. Наразі шлюб між сторонами не розірвано, дитина повністю перебуває на утриманні позивача, а відповідач належної матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча спроможний це робити. Позивач \~в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного \~засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями Конвенції про права дитини та Декларації прав дитини інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 15.10.2011 року перебувають у шлюбі. Сторони мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір»ю. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] серія І-ЕЛ №117454 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної лужби Бахмацького районного управління юстиції, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Отже, відповідач є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], будучи особою працездатного віку, не маючи інших дітей, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення, при цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи, насамперед інтереси дитини, з огляду на те, що відповідач є особою працездатного віку і його обовязок утримувати свою неповнолітню дочку є безумовним, суд вважає за можливе вимоги позивача задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини- дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на утримання неповнолітньої дитини, тобто не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до статті 88 ЦПК з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved