Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вони перебували з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 1994 року, від шлюбних відносин мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. До 2011 року вони проживали разом та разом виховували та утримували сина, але з січня 2011 року відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, син проживає з нею і знаходяться на її повному утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сина у добровільному порядку не надає, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття. В заяві на ім'я суду позивачка підтримала позов, просила розглядати справу у її відсутність. Згідно ст.158 ч.2 ЦПК України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, повідомлявся про дату та час його проведення належним чином. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи без його присутності за наявних у справі доказів, застосувавши вимоги ст.ст.224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 1994 року. Від спільного життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження [NUMBER] від 26.04.2001 року), який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Натомість, судом встановлено, що на теперішній час домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання сина, між сторонами немає. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з урахуванням вищевказаного та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], в судовому порядку, починаючи з 11 липня 2014 року і до повноліття дитини. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved