Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були її (позивача) сестра - [PERSON] та чоловік сестри - [PERSON] . У 2005 році [PERSON] тяжко захворіла, [PERSON] покинув її та виїхав на проживання в с. Широке Солонянського району Дніпропетровської області. У зв`язку із цим вона (позивач) була змушена переїхати до [PERSON] , щоб доглядати за нею. Вона (позивач) прийняла спадщину після смерті [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 червня 2006 року стала власником 1/2 частини зазначеного житлового будинку. Починаючи з 2005 року і до цього часу вона (позивач) проживає у житловому будинку [ADDRESS] , користується всім будинком, проводить поточні ремонти, сплачує комунальні платежі, користується присадибною земельною ділянкою. 27 квітня 2005 року зареєструвала своє місце проживання за вказаною адресою. [PERSON] просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що починаючи з 2005 року і до цього часу вона (позивач) проживає у житловому будинку [ADDRESS] , користується всім будинком, проводить поточні ремонти, сплачує комунальні платежі, користується присадибною земельною ділянкою, зареєструвала своє місце проживання за вказаною адресою, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, та матеріалами справи. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину, 13 червня 2006 року на її ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частини спадкового житлового будинку. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 1 ( а.с. 29). Спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленням Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області № 2311/02-14 від 19 вересня 2019 року (а.с. 43) та повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори № 1521/01-16 від 22 жовтня 2019 року (а.с. 46). Також у судовому засіданні встановлено, що на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на садибний житловий будинок по [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи ( а.с. 12-15). Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частиною 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Ураховуючи положення ст.ст. 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що починаючи з червня 2005 року і по теперішній час [PERSON] добросовісно, відкрито і безперервно володіє житловим будинком [ADDRESS] , а тому стала добросовісним його набувачем. За таких обставин суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved