Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання договору оренди земельної частки (паю) припиненим, в якому зазначила, що на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0066473 уклала 22.01.2007 року з ТОВ «Сила росту» договір оренди не визначеної в натурі зазначеної земельної частки (паю) строком на 10 (десять) років. Через скрутне матеріальне становище була не спроможна своєчасно замовити в землевпорядній організації проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в натурі, тому до 01.01.2013 року не змогла отримати Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, і тільки в квітні 2014 року після виготовлення вище згаданої технічної документації їй було передано у власність та виділено в натурі на місцевості земельну ділянку (кадастровий №4823655100:28:000:0102) площею 3,079 га та земельну ділянку (кадастровий №4823655100:28:000:0103) площею 3,1921 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Казанківської селищної ради Миколаївської області. Після отримання Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку), що мало місце 09.04.2014 року, та маючи намір самостійно проводити обробіток своєї землі звернулася до відповідача з проханням припинити дію договору оренди та повернути належну їй земельну ділянку, але останній в цьому відмовив, і продовжує користуватися вказаною земельною ділянкою. Посилаючись на те, що її право власності на вказане нерухоме майно порушено, просила визнати договір оренди земельної частки (паю) розміром 6,94 умовних кадастрових гектарів, укладений 22.01.2007 року між нею та ТОВ «Сила росту», припиненим, зобов'язати відповідача не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги і просила їх задовольнити. Представник відповідача Ляшенко М.Д. позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечував проти їх задоволення, але вважає, що ТОВ «Сила росту» має переважне право на поновлення договору оренди землі. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Згідно з п.1 Указу Президента України від 03.12.1999 року №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) в колективній власності на землю кожного члена сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості). Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов'язується за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов та вимог земельного законодавства. Згідно з п.17 розділу 10 «Перехідних положень» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З огляду на зазначені положення законодавства з часу отримання державного акта на право приватної власності на землю власник сертифіката на право на земельну частку (пай) набуває статусу власника конкретної земельної ділянки, тобто змінюється як предмет оренди, так і статус орендодавця. Таким чином, договір оренди земельної частки (паю) та договір оренди земельної ділянки є самостійними договорами з різним предметом і сторонами, оскільки, за договором оренди земельної частки (паю), предметом договору є земельна частка (пай), а сторонами - власник сертифіката на цей пай та його орендар. За договором оренди земельної ділянки, предметом є ділянка, а сторонами власник земельної ділянки та орендар земельної ділянки. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0066473 розміром 6,94 га в умовних кадастрових гектарах та п.1 договору оренди від 22.01.2007 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Сила росту», предметом цього договору є земельна частка (пай), а не земельна ділянка. Згідно зі ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Після одержання державного акта на право приватної власності на землю й виділення земельної ділянки в натурі згідно з п.2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю) (затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17.01.2000 року №5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23.02.2000 року за №101/4322) зобов'язання сторін за укладеним договором припиняється відповідно до чинного законодавства. В квітні 2014 року [PERSON], як власнику сертифіката на право на земельну частку (пай), було передано у власність та виділено в натурі на місцевості земельну ділянку площею 3,0729 га та площею 3,1921 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Казанківської селищної ради Миколаївської області, з присвоєнням кадастрового №4823655100:28:000:0102 та №4823655100:28:000:0103, яку зареєстровано відділом Держземагенства України у Казанківському районі, а 09.04.2014 року вона отримала Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) серії САК №891680 та серії САК №891681 від 09.04.2014 року (з 01.01.2013 року державні акти на право приватної власності на землю не видаються). Таким чином, з моменту виділення належної позивачу [PERSON] земельної частки (паю) в натурі на місцевості та видачі їй 09.04.2014 року Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку площею 3,0729 га та площею 3,1921 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), сертифікат, на підставі якого укладено договір оренди, втратив чинність, а укладений між сторонами договір оренди земельної частки (паю) є припиненим, у зв'язку з чим договірні відносини підлягають приведенню у належний стан відповідно до вимог Закону України від 06.10.1998 року №161-ХІV «Про оренду землі». Враховуючи викладене, а також ту обставину, що користування відповідачем ТОВ «Сила росту» земельною ділянкою [PERSON] порушує її право власності на земельну ділянку, суд приходе висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визнання договору оренди земельної частки (паю) від 22 січня 2007 року припиненим. Вимоги позивача [PERSON] про зобов'язання відповідача звільнити земельні ділянки та не чинити перешкод в їх користуванні, суд вважає безпідставними. Оскільки відповідач ТОВ «Сила росту» використовує земельні ділянки, площею 3,0729 га та площею 3,1921 га на підставі діючого договору оренди і рішення щодо припинення дії цього договору не набрало законної сили, тому вимоги про звільнення земельних ділянок та зобов'язання не чинити перешкоди в їх користуванні, є завчасними. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача ТОВ «Сила росту» на користь позивача [PERSON] належить стягнути 243 грн. 60 коп. судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Outcome: partial