Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 11.12.2015 року по цивільній справі №535/1019/15-ц за позовом [PERSON] до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, у звязку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що після закінчення розгляду справи та набрання рішенням законної сили, були виявлені обставини, що не були і не могли бути їй відомі на час розгляду справи. Крім цього, заявниця просить призначити справу до нового розгляду та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки загальною площею 0,5000 га, що складаються з: земельних ділянок загальною площею 0,2171 га, які надані для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (площею 0,0585 га), та ведення особистого селянського господарства (площею 0,1586 га), що розташовані за адресою: вул. Мічуріна, 56, смт Котельва Полтавської області, та земельної ділянки площею 0,2829 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: 2-й провулок Лісовий, смт Котельва Полтавської області, та до для смерті належали [PERSON], яка померла 29.08.2014 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ №001150, виданого Котелевською селищною радою Полтавської області 20.05.1998 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №999. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 119-121). Заявниця подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 122). Відповідач Котелевська селищна рада Полтавської області 22.06.2016 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 123). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, 22.06.2016 року надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі його представника. Проти задоволення заявлених вимог [PERSON] заперечень не надав (а.с. 124). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи за заявою [PERSON] про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами, приходить до переконання, що заявлені вимоги слід задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 11.12.2015 року по цивільній справі №535/1019/15-ц позов [PERSON] до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задоволено повністю, визнано за [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки загальною площею 0,5000 га, а саме: яка надана для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства площею 0,2829 га, що знаходиться за адресою: смт Котельва, Полтавської області, вул. Мічуріна, 56 (старий №30), та ведення особистого селянського господарства площею 0,2171 га, що знаходиться за адресою: смт. Котельва, Полтавської області, ІІ-й провул. Калініна, та належали до для смерті на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ №001150, виданого Котелевською селищною радою Полтавської області від 20 травня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №999 - [PERSON], яка померла 29 серпня 2014 року. Рішення набрало законної сили 22.12.2015 року (а.с. 57-59). Як вбачається із матеріалів справи, 29.08.2014 року померла бабуся позивачки - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії ІКЕ №279839, видане 01.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області (а.с. 9), рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 21.07.2015 року (а.с. 13-16), свідоцтво про народження серії ІІ КЕ №344645 від 07.05.1982 року (а.с. 11) та свідоцтво про шлюб серії ІБП №100140 від 04.09.2015 року (а.с. 12), після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається з земельних ділянок загальною площею 0,5000 га, які надані для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: смт Котельва, Полтавської області, вул. Мічуріна, 56 (старий №30) та смт. Котельва, Полтавської області, 2-й провулок Лісовий (стара адреса ІІ-й провул. Калініна), й до дня смерті належали спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ №001150, виданого 20.05.1998 року Котелевською селищною радою Полтавської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №999 (а.с. 56). Згідно з ст. 1261, ч. 1 ст. 1266 ЦК України спадкоємцем за законом є [PERSON], яка згідно вимог ст. 1269 ЦК України прийняли спадщину після смерті бабусі, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулася до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], де їй повідомлено, що нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки на запит приватного нотаріуса не надано витяг з Державного земельного кадастру на земельні ділянки (а.с. 17). Заявниця вважає, що відсутність у державному кадастрі відомостей щодо належності на праві власності земельної ділянки спадкодавцю, позбавляє її права як спадкоємця за законом отримати у спадщину спадкове майно. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення чи ухвали суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року №4 зазначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Заявниця посилається на те, що 02.06.2016 року після виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (а.с. 60 104) та надання відділом Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 105-110), розміри спірних земельних ділянок, які надані для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: смт Котельва, Полтавської області, вул. Мічуріна, 56 (старий №30) та смт. Котельва, Полтавської області, 2-й провулок Лісовий (стара адреса ІІ-й провул. Калініна), виявилися іншими ніж зазначені в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ №001150 від 20.05.1998 року (а.с. 56), та відповідно в прийнятому рішенні Котелевського районного суду Полтавської області від 11.12.2015 року по цивільній справі №535/1019/15-ц. Та обставина, що площа земельних ділянок після виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та надання витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не відповідає площі, що зазначена у державному акті на право приватної власності на землю серії ПЛ №001150 від 20.05.1998 року заявниці стала відома після ухвалення рішення суду від 11.12.2015 року, а тому суд приходить до висновку про те, що зазначені [PERSON] обставини є нововиявленими, оскільки не були і не могли бути відомі заявниці на час вирішення справи. Крім того, згідно державного акта на право приватної власності на землю ПЛ №001150 від 20.05.1998 року, земельні ділянки надані для обслуговування жилого будинку, та ведення особистого підсобного господарства, тоді як це суперечить п. г) ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України, де вказано, що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства передаються у власність та надаються у користування несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян. В свою чергу відповідно до вимог п. а) ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Також, виходячи з положень ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям Земельного кодексу України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01.2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства. Згідно з ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Outcome: approved