Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Стратинської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті свого батька, [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що її батьки: [PERSON] та [PERSON] проживали в [INFO]. Мати померла 09.11.2005 року, батько, який прийняв спадщину після її смерті, помер 19.02.2015 року, заповідального розпорядження не залишив. Вона, як єдиний спадкоємець за законом першої черги після смерті батька прийняла спадщину, оскільки звернулася із відповідною заявою до нотаріуса та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вклад (грошова сума) в банку, який належав [PERSON] Однак, державним нотаріусом Рогатинської державної нотаріальної контори відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що належали батькові, та знаходяться на території Стратинської сільської ради, а саме: площею 0,4765 га, державний акт ЯЖ № 572667, кадастровий номер 2624486202:02:006:0071; площею 0,2291 га, державний акт ЯЖ № 572668, кадастровий номер 2624486202:02:006:0030; площею 0,1935 га, державний акт ЯЖ № 572666, кадастровий номер 2624486202:02:006:0235, через те, що ці державні акти на право власності на вказані земельні ділянки не були зареєстровані. Представник позивача,адвокат [PERSON], в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Стратинська сільська радаподала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 205704, виданого виконавчим комітетом Стратинської сільської ради, [PERSON] помер 19 лютого 2015 року (а. с. 6). Відповідно до довідки № 247 від 09.07.2015 року, виданої виконавчим комітетом Стратинської сільської ради, заповіт від імені [PERSON] не реєструвався та не посвідчувався. На день смерті [PERSON] проживав сам (а. с. 7). Копією свідоцтва про народження серії II-УР № 503225, виданого Стратинською сільською радою 30 липня 1960 року (а. с. 8), підтверджується те, що [PERSON] є дочкою [PERSON] Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Рогатинської державної нотаріальної контори, [PERSON] є спадкоємцем вкладу [PERSON] в банку (а. с. 9). Отже, відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] Як вбачається з довідки, виданої відділом Держземагентства в Рогатинському районі Івано-Франківської області, та копій державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих управлінням Держкомзему в Рогатинському районі [PERSON] на земельні ділянки, розташовані на території Стратинської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт ЯЖ № 572667, на земельну ділянку площею 0,4765 га, кадастровий номер 2624486202:02:006:0071; державний акт ЯЖ № 572668, на земельну ділянку площею 0,2291 га кадастровий номер 2624486202:02:006:0030; державний акт ЯЖ № 572666,на земельну ділянку площею 0,1935 га кадастровий номер 2624486202:02:006:0235), дата видачі та реєстраційний номер цих державних актів відсутні (а. с. 10-13). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 761/02-31 нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначені земельні ділянки у звязку з тим, що дата видачі правовстановлюючих документів державних актів на право власності на земельні ділянки відсутня і вони не зареєстровані у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю (а. с. 14). Також судом встановлено, що вищезазначені акти на право власності на земельні ділянки були видані на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.08.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2176 (а. с. 23), відповідно до якого [PERSON] успадкував після смерті своєї дружини, [PERSON], земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9 га, що розташована на території Стратинської сільської ради, і яка належала [PERSON] на праві власності згідно з державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ІФ № 020988 від 25 вересня 2001 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 489, на плані якого відображено три земельні ділянки, площами 0,476 га, 0,229 га, 0,193 га. Відповідно до п. 1.10 Інструкції, затвердженої наказом Держкомзему від 04.05.1999 року № 43, власникам землі (землекористувачам), яким передано (надано) декілька черезсмужних земельних ділянок однакового цільового призначення, розташованих на території однієї адміністративно-територіальної одиниці (села, селища, міста), видається один відповідний державний акт з відображенням на плані меж всіх переданих (наданих) черезсмужних земельних ділянок. Отже, державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ІФ № 020988 від 25 вересня 2001 року посвідчувалося право власності [PERSON] на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Стратинської сільської ради, площами 0,476 га, 0,229 га, 0,193 га. Ці земельні ділянки успадкував [PERSON], який отримав державні акти на право власності на кожну з вищеперелічених земельних ділянок з присвоєними кадастровими номерами, однак не провів їх державну реєстрацією. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що судом не встановлено інших осіб, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], окрім [PERSON], суд дійшов висновку, що вона набула право власності на спадкове майно, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved