Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просила оголосити померлим [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що її дядько [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . Однак, у травні 2011 року [PERSON] поїхав на роботу до Російської Федерації і з того часу не виходив на зв`язок із родичами та близькими, жодних відомостей про місце його перебування немає. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2015 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім. По даний час місцезнаходження [PERSON] не встановлене. Вказує, що з огляду на наявність збройного конфлікту між державою Україною та Російською Федерацією, у неї є достатні підстави вважати [PERSON] померлим, у зв`язку із чим звернулася до суду із вказаною заявою. Оголошення [PERSON] , [INFO] , померлим їй необхідне для того, щоб у подальшому набути права на розпорядження належною йому частиною квартири за адресою: [ADDRESS] , співвласницею якої є також і вона. З цих підстав просила заяву задовольнити. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити. Від заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Судом установлено: Заявниця [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 квітня 1997 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації на підставі розпорядження №22743, виданого 04 квітня 1997 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заявниця [PERSON] є племінницею [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2015 року, ухваленим у цивільній справі №607/16655/14-ц [PERSON] , [INFO] визнано безвісно відсутнім. Згідно Акту від 15 липня 2021 року, складеного комісією представників ДП «Люкс-Житло» ПП «Люкс», при проведенні обстеження установлено, що [PERSON] , [INFO] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2015 року. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є рідною сестрою [PERSON] , із яким вони проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . У 1999 2000 роках її брат перебував на заробітках у Російській Федерації в Москві, після чого повернувся додому та проживав разом із нею та сестрами, оскільки з дружиною був розлучений. У травні 2011 року її брат [PERSON] знову поїхав на роботу у Російську Федерацію, після чого зв`язок між ним було втрачено. Вони неодноразово телефонували йому, однак його мобільний телефон не відповідав. За рішенням суду від 2015 року її брата [PERSON] визнано безвісно відсутнім. По даний час жодних відомостей про нього немає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є племінником [PERSON] . З 2011 року дядька не бачив, зв`язок із ним втрачено. Нікому із родичів про нього нічого не відомо. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно із приписами ч.1 ст. 46 ЦК України - фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1)відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК ( 1502-06 ), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Судом установлено наявність матеріально-правового зв`язку між заявницею [PERSON] та її дядьком [PERSON] , оскільки вони є співвласниками квартири [ADDRESS] однак, відсутність факту реєстрації смерті дядька унеможливлює реалізацію права заявниці на розпорядження частиною квартири, яка належить її дядькові. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, беручи до уваги те, що [PERSON] , [INFO] , за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 205 року визнаний безвісно відсутнім, в місці його постійного проживання відсутній понад десять років, його місцезнаходження не встановлено, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є підставними та вважає за можливе оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Тернополя, остання відома адреса місця проживання [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч. 3 ст. 46ЦК України датою оголошення померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Тернополя, остання відома адреса місця проживання: [ADDRESS] вважати день набрання рішенням суду законної сили. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі наведеного та

Outcome: approved