Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила суд зобов'язати КП ЖКС «Вузівський» дільниця №7 змінити договір найму жилого приміщення - квартири [ADDRESS], визнавши її основним квартиронаймачем цієї квартири. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її батько [PERSON], який був основним квартиронаймачем цієї квартири, помер [INFO] року. Змінити договір вона не має можливості, оскільки її син, який зареєстрованій у квартирі, тривалий час мешкає за кордоном. Вона зверталася до Київської районної адміністрації Одеської міськради з таким проханням, але їй було відмовлено. За клопотанням позивача судом замінено відповідача на Київську районну адміністрацію Одеської міської ради та залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача - [PERSON], в судовому засіданні проти позову заперечувала, обґрунтувавши тим, що наявний в матеріалах справи лист від [PERSON] про його згоду на зміну договору найму, не є доказом, оскільки його особа не підтверджена. Третя особа [PERSON] до суду не явився, надіслав листа у якому з позовом погодився. Вислухавши доводи осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до статті 3 ч.2 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Аналогічне тлумачення поняття сім`ї викладено в ч.1 ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї». Відповідно до ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем, на ім'я якого видано ордер. У січні 1969р. [PERSON], який є батьком позивача (а.с.7), надано ордер на квартиру [ADDRESS] на право зайняття її чотирма членами його сім'ї (а.с10). Відповідно до ст.106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. [PERSON] помер [INFO] року (а.с.6). Позивач постійно проживає у квартирі, користується нею, є інвалідом 2 групи. Також у квартирі мешкає чоловік позивача, який надавав згоду на визнання її квартиронаймачем, після смерті батька позивача, що не заперечує представник відповідача. Позивач звернулась до Київської РА ОМР про внесення змін до договору найму житлового приміщення квартири [ADDRESS] і листом відповідача від 16.12.2015р. №3-2153 у такому проханні у зв'язку із відсутністю згоди її сина - третьої особи по справі. 30.05.2016р. на адресу суду надійшов лист третьої особи у якому він погодився з позовними вимогами і дав згоду на зміну договору найму та лицевого рахунку на його матір - позивача. Враховуючи вищенаведене, а також те, що представник відповідача не забажав закінчити справи мировою угодою на підставі згоди третьої особи визнати позивача наймачем квартири, суд приходить до висновку про існування спору, порушення права позивача щодо визнання його наймачем квартири після смерті батька-наймача, а тому таке право підлягає захисту. На підставі приписів ст.106 ЖК України, суд вважає, що позивача слід визнати наймачем квартири [ADDRESS], а відтак позов підлягає задоволенню. Внесеними змінами до рішення № 4858-IV щодо перейменування вулиць, ухваленого Одеською міською радою 27 квітня 2016 року, перейменовано, у тому числі, вулицю Терешкової на вулицю Героїв Крут, а оскільки це є загальновідомим фактом, то відповідно до ст.61ч.2 ЦПК України, доказуванню не потребує.

Outcome: approved