Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Бабинської сільської ради про визнання права на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації земельних ділянок у порядку спадкування за заповітом. Позов мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. За даною адресою було відкрито спадщину, що складається з земельної ділянки, яка знаходиться по [ADDRESS], розміром 0,6353 га., в тому числі: присадибна ділянка загальною площею 0,2500 га. та земельна ділянка для ведення ОСГ, загальною площею 0,3853 га. та садибного (індивідуального) житлового будинку [ADDRESS]. За життя вказане майно [PERSON] заповів [PERSON], про що свідчить складений ним заповіт, посвідчений 02 липня 2004 року головою Бабинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №10. У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. На даний час [PERSON] бажає оформити на своє ім'я спадкові права на земельні ділянки та житловий будинок після смерті [PERSON], однак, не може цього зробити в нотаріальному порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на них. Тому [PERSON] просить суд визнати за нею право на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, натомість подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог в якій вказала, що згідно інформації з погосподарської книги №19 Бабинської сільської ради народних депутатів за 1991-1995 роки за особовим рахунком [NUMBER] суспільна група господарства числиться чотири члени господарства, одним з яких являється її батько, отже просить позовну вимогу про визнання права власності на житловий будинок зменшити до 1/4, повернувши зайво сплачений судовий збір в сумі 1539,68 грн. та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Бабинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги селищна рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). На день смерті [PERSON] мав у власності земельну ділянку, яка знаходиться по [ADDRESS], розміром 0,6353 га., в тому числі: присадибна ділянка загальною площею 0,2500 га. та земельна ділянка для ведення ОСГ, загальною площею 0,3853 га., які належать покійному згідно рішення 13 сесії 22 скликання Бабинської сільської ради Ілліннецького району Вінницької області, від 15 серпня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» (а.с. 25), площі яких в подальшому були уточнені згідно кадастрових планів, виготовлених інженером землевпорядником [PERSON] (а.с. 26-27) та 1/4 садибного (індивідуального) житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується по господарською книгою №19 Бабинської сільської ради Іллінецького району вінницької області, народних депутатів за 1991-1995 роки за особовим рахунком [NUMBER]. Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Копією заповіту (а.с.13) та свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.11) стверджується, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка має право на спадкування. Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини №495, від 14.12.2017 року (а.с. 14) та отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна (а.с. 17). Отже позивач є єдиним спадкоємцем на спадкове майно покійного, що підтверджується заявою про відмову від прийняття спадщини [PERSON] серії 50 АБ 0703009 (а.с. 15). При цьому, листом приватного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу Таранюком Т.Є., від 16 червня 2018 року №194/01-16, [PERSON], було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та вказані земельні ділянки, у зв'язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на них (а.с.20). Згідно Постанови Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18 зазначив, що: «Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, що спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Враховуючи вищевикладені докази, а також ту обставину, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, при цьому оформити свої спадкові права на вказані земельні ділянки в нотаріальному порядку не може через відсутність правовстановлюючих документів на них, а також враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації земельних ділянок та право власності на 1/4 житлового будинку, що розташовані за адресою. [ADDRESS], після смерті батька [PERSON] Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. та 2244,48 грн. (а.с. 2-3). Так як зменшилась позовна вимога з цілої частки на 1/4 частки житлового будинку, тому сума судового збору становить 704.80 грн., замість сплаченого позивачем 2244,48 грн., а отже зайво сплачений судовий збір в сумі 1539,68 грн. слід повернути позивачеві з державного бюджету. На підставі ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, інші 50 відсотків судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved