overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] у якому прохає стягнути з відповідачки 4000 грн. боргу за договором позики, 243,60 грн. сплаченого судового збору та 350 грн. витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивувала тим, що 04 вересня 2013 року [PERSON] позичила у неї ([PERSON]) 4000 грн. з умовою їх повернення до 30 квітня 2014 року, про що видала відповідну розписку. Проте, до цього часу [PERSON], не зважаючи на всі вимоги, борг не повернула, тому позивач у судовому порядку прохає суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики та понесені судові витрати. Позивач [PERSON] надала суду заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, а позовні вимоги задовольнити. Відповідачка [PERSON] також надала суду заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04 вересня 2013 року між сторонами по справі було укладено договір позики у вигляді письмової розписки за яким [PERSON] передала у позику [PERSON] 4000 грн., які остання зобов'язалася повернути в строк до 30 квітня 2014 року (а.с. 4). У встановлений договором позики строк, [PERSON] не виконала взятих на себе грошових зобов'язань і борг не повернула. Наведені факти свідчать, що між сторонами виникли цивільні правовідносини з приводу виконання грошових зобов'язань за договором позики. Спір підлягає вирішенню на підставі ст. 1046-1050 ЦК України, ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивачем доведено факт невиконання грошового зобов'язання за договорами позики з боку [PERSON], з чим погодилася і сама відповідач. За таких обставин, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 04.09.2013 року в розмірі 4000 грн. Крім того, згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати, а саме 243,60 грн. сплаченого судового збору (а.с.1) та 350 грн. витрат на правову допомогу за підготовку позовної заяви до суду (а.с. 7).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що вона є власником будинку [NUMBER], що розташований за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований [PERSON], який фактично з 2000 року не проживає, проте добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку. Його реєстрація заважає їй в оформленні житлової субсидії. За таких обставин вважала, що має право на судовий захист. У судове засідання позивач не з'явилася, в позові просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач - представник Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області до суду не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав в повному обсязі. На підставі п.п.2,4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 09 квітня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності від 02.04.1993 року [PERSON] є власником будинку [NUMBER] по [ADDRESS]. Те, що відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але фактично не проживає підтверджується відповідним актом. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідач [PERSON] за вищевказаною вказаною адресою не проживає, а тому житлове приміщення за ним не повинно зберігатися. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, він може бути знятий з реєстрації за вищевказаною адресою. Втрата права користування житловим приміщенням тягне за собою наслідки у вигляді скасування реєстраційного запису про реєєстрацію фізичної особи за певним місцем проживання. Згідно постанови КМУ №207 від 02.03.2016 р.- зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавдення права користування жилим приміщенням. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає позов законним та обґрунтованим, а тому задовольняє його. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду, позивач не порушує питання про стягнення з відповідачів судового збору, а суд сам не може вийти за межі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яка дієж в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], вказавши, що вона є власником квартири [ADDRESS]. З 2009 року на прохання її сина у даній квартирі були зареєстровані члени його сім'ї - дружина з сином, але вони фактично мешкали по [ADDRESS]. У теперішній час вона вимушена нести додаткові витрати на сплату комунальних послуг, також вважає, що можуть виникнути певні труднощі при відчуженні квартири, оскільки відповідачка разом з сином добровільно зніматися з реєстраційного обліку не бажає. Тому просить усунути перешкоди у користуванні своєю власністю шляхом визнання [PERSON] з сином такими, що втратили право користування спірною квартирою. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримала повністю. Відповідач позов визнала частково по відношенню до себе, але заперечували проти зняття з реєстраційного обліку сина, оскільки він у майбутньому є спадкоємцем своєї бабусі. Також визнала, що дійсно взагалі не мешкала у квартирі [PERSON], а зараз разом з цивільним чоловіком придбала іншу квартиру. Від служби у справах дітей Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради надійшла заява про розгляд справи без їх участі з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] згідно свідоцтву про право власності [NUMBER] від 22.01.1992 р. Згідно довідки ТОВ «Жилье-22» від 28.01.2015 р. у квартирі зареєстровані сама [PERSON], її чоловік [PERSON], син [PERSON], колишня невістка [PERSON] та онук [PERSON] Актом ТОВ «Жилье-22» від 27.01.2015 р. підтверджено, що [PERSON] разом з сином [PERSON] ніколи не мешкали у спірній квартирі. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими, оскільки відповідач визнає факт непроживання у належній позивачу квартирі з 2009 року. При цьому суд також враховує відсутність порушення будь-яких інтересів неповнолітнього сина відповідача, оскільки той мешкає разом з матір'ю у належній її згідно договору купівлі-продажу від 06.12.2014 р. 3-кімнатній квартирі [ADDRESS]. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, необхідно виходити з того, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірах, передбачених законодавством на день звернення з позовом до суду. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яка дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] про визнання втратившими право користування житловим приміщенням - 4/7 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.1-2). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником 4/7 частини будинку [ADDRESS]. Разом з нею зареєстрований онук - [PERSON] Після його одруження з відповідачкою [PERSON] вони були зареєстровані та проживали в її частині будинку. Після розірвання шлюбу відповідач разом з сином - [PERSON], 2011 року народження, вибула на інше місце поживання, а тому посилаючись на ст. 405 ЦК України, вважає, що відповідач та її син втратили право користування даним житловим приміщенням. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи - служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивач є власником 4/7 частин будинку [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в КП «ЧМБТІ» Чернігівської обласної ради, реєстраційний номер 1858407 (а.с.7). Відповідач [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с.12) з 12.12.2011 року, однак у спірному будинку останні не проживають більше року, що підтверджується актом вуличного комітету від 15.08.2014 року (а.с.9). Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13.09.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10-11). Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач та її неповнолітній син за вказаною адресою відсутні більше року, поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було, а отже відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України вони втратили право на користування цим будинком. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], який згодом уточнила, в якому просить провести розподіл майна подружжя, припинити за відповідачем право спільної сумісної власності подружжя на 2/15 частину житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого в м. Ізмаїл Одеської області по пр. Суворова, № 329, стягнути з неї на користь відповідача грошову компенсацію у сумі 2246,50 грн., виділивши їй у власність вказану частину житлового будинку, яка була придбана у період шлюбу. У судове засідання позивачка [PERSON], підтримала уточненні позовні вимоги. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивачку та розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 30.01.2001 року зареєстрували шлюб. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП «Ізмаїльське МБТІ» від 05.08.2005 року на підставі договору купівлі продажу від 06.04.2005 року [PERSON], являється власником 2/15 частину житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого в м. Ізмаїл Одеської області по пр. Суворова, № 329. Позивачка підтримала уточненні позовні вимоги визнання за нею права власності на 2/15 частину житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого в м. Ізмаїл Одеської області по пр. Суворова, № 329, стягнувши з неї на користь відповідача грошову компенсацію за вказану частину будинку у розмірі 2246,50 грн. та припинити за відповідачем право спільної сумісної власності подружжя на 2/30 частину зазначеного спірного майно. Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України, Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], який уточнила, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08.03.2018 року приблизно о 14.00 год., за місцем їхнього проживання, [INFO] «а» в м. Городок Львівської області,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]., яким просила розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що їх сімейне життя не склалося в зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння. В родині виникали постійні суперечки з різних приводів, мають різні погляди на сімейне життя. З 2010 року фактично шлюбні відносини припинили, проживають окремо. Від шлюбу у них народилися дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальну допомогу надає, але рідко, один раз на пів року, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у сумі 3000 грн. по 1000 грн. на кожну доньку, щомісяця. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, пояснив, що сім'я розпалася остаточно і відновити її не бажає. Аліменти на утримання дочок платити згоден, але не у такому розмірі, оскільки він офіційно не працює. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд позовні вимоги позивачки задовольняє, виходячи з наступного: Сторони одружені з 28 липня 2001 року. Від шлюбу мають 3-х дочок [PERSON], [INFO], [PERSON] і [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують з 2010 року. Спору про майно не мають. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше спільне життя чоловіка і жінки та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач з позивачкою та дітьми разом не проживає, будучи працездатним, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Прожиткові мінімуми для різних категорій населення на 2015 рік в Україні встановлюється Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» за поданням Міністерства фінансів. Прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років на листопад 2015 р. становить 1286 грн. на грудень 2015 р. - 1455 грн. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст..184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Суд вважає за необхідне у відповідності зі ст.184 СК України стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісяця. На підставі ст..88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору у сумі 487грн.20 коп., а також стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 487 грн.20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 02 червня 2007 року та зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 223. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, мають різні погляди на життя та сім'ю, не підтримують сімейних стосунків, постійно виникають непорозуміння, зникли почуття поваги та любові, примирення між ними неможливо. Від шлюбу в них дітей не має. Після розірвання шлюбу прізвище просить залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]» У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.06.2007 року, шлюб між сторонами було укладено 02.06.2007 року, актовий запис № 223. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження їх сім'ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 04.03.1995 року та зареєстрований Мукачівський міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 94. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, мають різні погляди на життя та сім'ю, не підтримують сімейних стосунків, постійно виникають непорозуміння, зникли почуття поваги та любові, примирення між ними неможливо. Від шлюбу у них двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яких просить залишити з нею. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги, а саме після розірвання шлюбу прізвище просить залишити без змін, а справу розглянути без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.03.1995 року, шлюб між сторонами було укладено 04.03.1995 року, актовий запис № 94. Від шлюбу у сторін є двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають близько одного року, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження їх сім'ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved