Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачів коштів за договором банківського вкладу та трьох відсотків річних за прострочення повернення суми вкладу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 жовтня 2014 року між нею та ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит», в особі начальника відділення № 35 філії «Полтавське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та Кредит», був укладений договір банківського вкладу «Пенсійний» № 331832/212775/5-14, за умовами якого позивач розмістила на депозитному рахунку, відкритому в банку, грошові кошти в сумі 5 000 доларів США строком на 5 місяців з 20 жовтня 2014 року по 20 березня 2015 року зі ставкою 11,70 % річних. 20 березня 2015 року позивач письмово звернулась до відділення № 35 із заявою про повернення вкладу, але працівники банку у видачі депозиту відмовили без пояснення причин. Письмової відповіді позивач так і не отримала. Тому вона була змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідачів на її користь 5 017,8 доларів США, з яких 5 000 доларів США сума неповернутого банківського вкладу та 17,8 доларів США три відсотки річних від простроченої суми після закінчення строку договору. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань, заперечень на позов не надали, тому суд, зважаючи, що відповідачі були неодноразово належним чином повідомлені про дату, місце і час судового розгляду, вважає можливим здійснювати розгляд справи без участі представників відповідачів, постановивши по справі заочне рішення. Дослідивши докази по справи, суд прийшов до наступного: Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1,2 ст.1060 ЦК України (в редакції на дату укладення договору) договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Матеріалами справи підтверджується, що 20 жовтня 2014 року між позивачкою та відповідачем - ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі начальника відділення № 35 філії «Полтавське регіональне управління «Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та Кредит» було укладеного договір банківського строкового вкладу (депозит) «Пенсійний» № 331832/212775/5-14 в доларах США на строк з 20 жовтня 2014 року по 20 березня 2015 року зі ставкою за вкладом 11,70 % річних. Сума вкладу 5 000 доларів США 00 центів. Грошові кошти вкладника банк приймає на вкладний рахунок № 2630.6.083002.004. (а.с.5) 20 жовтня 2014 року на виконання умов договору позивачка внесла на рахунок в банку 5 000 доларів США, що підтверджується квитанцією від 20.10.2014 р. (а. с. 7) 20 березня 2015 року позивач звернулась до відповідача з заявою про повернення їй коштів з депозиту. (а.с.6). Доказів того, що позивачці була повернута сума вкладу, суду не надано. Частиною 3 ст. 1058 ЦК України передбачено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (Глава 72 ЦК України). Відповідно до ст.1074 ЦК України ( в редакції на дату укладення договору) обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Вказаною статтею визначено вичерпний перелік підстав для обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, в тому числі, зважаючи на ч. 3 ст. 1058 ЦК України, і для обмеження прав клієнта щодо отримання вкладу. Належних доказів на підтвердження наявності визначених ст. 1074 ЦК України підстав для обмеження прав позивача щодо отримання належних коштів за вкладом відповідачі суду не надали. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 95, 96 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами, тому належним відповідачем є Публічне акціонерне товариство «Банк «[PERSON] та Кредит». Таким чином, відповідач своїх зобовязань за договором вкладу не виконав, коштів на вимогу позивачки не повернув, чим допустив порушення її прав як вкладника та клієнта. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три відсотки річних становить: 5 000 х 3 /100/ 365 х 31 (кількість днів прострочення) = 12,74 доларів США Таким чином, до стягнення з ПАТ «[PERSON] та Кредит» на користь позивачки належить 5 012,74 доларів США: 5 000 доларів США за договором банківського вкладу та 12, 74 доларів США - три відсотки річних від простроченої суми, що становить на день винесення рішення згідно офіційного курсу Національного банку України 110 648 грн 82 к. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 106 грн 49 к.

Outcome: partial