Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняла сестра позивача [PERSON] , однак спадкових прав остання не оформила та [INFO] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на 1/2 частку житлового будинку по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту на вказане майно не складала. Спадкоємців першої черги за законом після смерті останньої немає. Окрім неї, спадкоємцем за законом другої черги є їхня сестра - [PERSON] , яка спадщину не прийняла і не претендує на неї. Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку подала заяву про прийняття спадщини після смерті сестри, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на будинок, просила визнати за нею право власності на 1/2 частку спадкового житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, 29 листопада 2021 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі (а. с. 64). Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені (а. с. 67, 68), про причини неявки суд не повідомляли, відзив на позов не подавали. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Згідно з частиною першою статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 10) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшла 1/4 частка житлового будинку по [ADDRESS] (а. с. 12). Житловий будинок, загальною площею 51,6 кв. м, житловою площею 32,9 кв. м, за вищевказаною адресою належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12, 56), частки яких в контексті положень статті 370 Цивільного кодексу України є рівними. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України). За змістом статті 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України). Частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 12), є матір`ю позивача [PERSON] , [PERSON] та відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їхні народження та укладення шлюбу (а. с. 17, 18, 19, 49 на звороті, 50). [PERSON] на день смерті постійно проживала разом із дочкою [PERSON] у селищі міського типу Луків Турійського району Волинської області (а. с. 11). [PERSON] зі спадкодавцем не проживала і заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк після її смерті нотаріусу не подавала. Аналіз наведених обставин дає підстави для висновку, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом у контексті положень статей 1268, 1270 ЦК України прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] - 1/4 частку спадкового будинку. [PERSON] померла [INFO] (а. с. 13), на день смерті проживала одна (а. с. 16). Спадкоємці першої черги за законом та такі, що мають право на обов`язкову частку в спадщині, після смерті [PERSON] відсутні. Відповідач [PERSON] - сестра спадкодавця, заяву про прийняття спадщини після смерті останньої нотаріусу не подавала. 01 квітня 2021 року позивач подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] (а. с. 41 на звороті). Заповіту за життя [PERSON] не складала, свідоцтво про право на спадщину на належну їй частку спадкового будинку не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 53). З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як рідна сестра спадкодавця, є єдиною спадкоємницею другої черги за законом, яка в контексті положень статей 1269, 1270 Цивільного кодексу України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті сестри [PERSON] - 1/2 частку спадкового будинку. Постановою приватного нотаріуса від 25 червня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове нерухоме майно, який підтверджує його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю (а. с. 22). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 54/2021 до майна померлої [PERSON] (а. с. 41-58), з яких також видно, що, окрім позивача, ніхто із заявою про прийняття спадщини після смерті останньої до нотаріуса не звертався. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті сестри [PERSON] та правових підстав для часткового задоволення позову і визнання за позивачем права власності на 1/2 частку спадкового нерухомого майна. Позов [PERSON] до [PERSON] до задоволення не підлягає, оскільки під час судового розгляду встановлено, що остання не належить до спадкоємців за законом першої та другої черги після смерті [PERSON] та [PERSON] і не може претендувати після смерті останніх на частку в спадковому майні, що є предметом цього позову. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454 гривні. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1258, 1262, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial