Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. 04 червня 2018 року позивач надала уточнену позовну заяву (а.с.28-31). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Маяк» Софіївського району Дніпропетровської області розміром 8.21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчене сертифікатом серії [NUMBER], виданим Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року. 02 жовтня 2015 року за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Софіївського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І., але постановою нотаріуса від 02.10.2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 25.10.2003 року [PERSON] їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно - оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року. Після смерті [PERSON] оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року, позивач знайти не змогла. У квітні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті мами [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається із права на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Маяк» Софіївського району Дніпропетровської області розміром 8,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі ( на місцевості), яке посвідчене сертифікатом серії [NUMBER], виданим Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року. Рішенням Софіївського районного суду від 10 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог їй було відмовлено за спливом строків позовної давності. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року апеляційна скарга позивача про скасування рішення Софіївського районного суду від 10 травня 2017 року в частині мотивів відмови, тобто спливу строку позовної давності була задоволена. Проте в рішенні апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року зазначено, що в матеріалах справи підтверджено факт належності права на земельну частку (пай) розміром 8,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі ( на місцевості), яке посвідчене сертифікатом серії [NUMBER], виданим Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року [PERSON], а не [PERSON]. [PERSON] роз'яснено право звернення до суду з вимогами про встановлення факту належності права на земельну частку ( пай) матері позивача [PERSON], померлої [INFO] року, та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Рішенням Софіївського районного суду від 11 січня 2018 року встановлено факт належності [PERSON], яка мешкала у с. Андріївка Софіївського району Дніпропетровської області, правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року на ім'я «[PERSON]», який посвідчує ії право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Маяк» розміром 8.21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). У зв'язку з тим, що в даний час позивач не має можливості відновити втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] року [PERSON], за вирішенням спору звертається до суду та просить визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року матері - [PERSON] право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Маяк» Софіївського району Дніпропетровської області розміром 8.21 в умовних кадастрових гектарах, яке було посвідчене сертифікатом серії [NUMBER], виданим Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року на ім'я «[PERSON]». Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] надали заяви до суду, в якій просять судове засідання провести в їх відсутність. Позовні вимоги [PERSON] підтримують у повному обсязі і просять задовольнити їх із зазначених у позові підстав. Представник відповідача Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи без участі їхнього представника, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують . За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем і її представником, визнання відповідачем позовних вимог [PERSON], дослідивши письмові докази справи, дав оцінку добутим доказам в сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати [PERSON] - [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видано 06 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 8). Про те, що [PERSON] є матір'ю позивача свідчить повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER], яке видано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 25.09.2015 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Маяк» Софіївського району Дніпропетровської області розміром 8.21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчене сертифікатом серії [NUMBER], виданим Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року (а.с. 14). Про те, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) при реформуванні КСП «Маяк» та на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Маяк» на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області свідчить додаток до Державного акту на право колективної власності на землю серії ДП Сф № 0006 від 28 листопада 1994 року, в якому у списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк» Софіївського району, затвердженому головою Першотравенської сільської ради народних депутатів під № 320 зазначена «[PERSON]», місце проживання якої с. Андріївка. Інші члени КСП «Маяк» з власним іменем [PERSON], відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, відсутні. Також відповідно до копії архівної довідки № 491 від 14.09.2017 року, яка видана КЗ «Софіївський районний трудової архів» в КСП «Маяк» працювала [PERSON] На час смерті [PERSON] [PERSON] проживала разом з нею та вела спільне господарство, про що свідчить довідка Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області № 625 від 01 серпня 2017 року, тобто, відповідно до ст.549 ЦК УРСР (діючої на час відкриття спадщини), фактично вступила в управління спадковим майном (а.с. 17). 02 жовтня 2015 року за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Софіївського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І., але постановою нотаріуса від 02.10.2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 25.10.2003 року [PERSON] їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно - оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року (а.с. 10). У районній газеті «Вісті Софіївщини» № 80-81 за 05 листопада 2016 року було надруковано повідомлення про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 15). У квітні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті мами [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Маяк» Софіївського району Дніпропетровської області розміром 8,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі ( на місцевості), яке посвідчене сертифікатом серії [NUMBER], виданим Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року. Рішенням Софіївського районного суду від 10 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено за спливом строків позовної давності. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року апеляційна скарга позивача про скасування рішення Софіївського районного суду від 10 травня 2017 року в частині мотивів відмови, тобто спливу строку позовної давності була задоволена. Проте в рішенні апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року зазначено, що в матеріалах справи підтверджено факт належності права на земельну частку (пай) розміром 8,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі ( на місцевості), яке посвідчене сертифікатом серії [NUMBER], виданим Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року [PERSON], а не [PERSON]. Їй роз'яснено право звернення до суду з вимогами про встановлення факту належності права на земельну частку (пай) її матері [PERSON], померлої [INFO] року, та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом (а.с. 18-20). Рішенням Софіївського районного суду від 11 січня 2018 року встановлено факт належності [PERSON], яка мешкала у с. Андріївка Софіївського району Дніпропетровської області правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Софіївською районною державною адміністрацією 06 березня 1997 року на ім'я «[PERSON]», який посвідчує ії право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Маяк» розміром 8.21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). (а.с. 21-22). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до ст.3 Указу Президента України від 03 грудня 1999 року №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» сертифікат на право на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною часткою. Сертифікат на право на земельну частку (пай), вже отриманий громадянином, згідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України вважається правовстановлюючим документом при реалізації ним права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникові земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) земельної ділянки та видачі громадянину державного акту на право власності на землю. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97 ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином на підставі вищевикладеного судом встановлено, що [PERSON] за життя була членом КСП «Маяк» Софіївського району Дніпропетровської області та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 06 березня 1997 року, який втрачено, у зв'язку з чим позивачу, як спадкоємцю померлої за законом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу померлій на пай, будь-які інші спадкоємці, крім позивача, у померлої [PERSON] відсутні, іншого при розгляді справи не встановлено, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги про визнання права позивача в порядку спадкування за законом після померлої матері на земельну частку (пай) .

Outcome: approved