Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень на кожного починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 листопада 2008 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Виконавчому комітеті Холмківської сільської ради Ужгородського району, про що зроблений актовий запис № 86. У шлюбі у них народились діти: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Діти проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні. Колишній чоловік проживає в м. Одесі і участі у вихованні дітей не приймає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що від шлюбу з відповідачем має двох дітей: сина [PERSON] , [INFO], та доньку [PERSON] , [INFO] Діти проживають разом із нею і знаходяться на її повному утриманні . Син є учнем зразкової студії « [INFO] » , де вартість уроків становить 480 гривень на місяць; донька також відвідує цю ж студію і її навчання коштує 300 гривень на місяць. Також вони приймають участь у виставках робіт, конкурсах, де участь оплачується. Окрім того, син є членом міжнародної організації Федерації Шидокан карате і тренується у СК « Дух воїна ». Вартість тренувань становить 500 гривень на місяць, добровільний річний внесок становить 800 гривень, вартість участі у змаганні становить в середньому 500 гривень, а такі відбуваються практично кожних два місяці. Також, участь сина у атестаційних семінарах є платною і коштує кожний семінар 600 гривень та проводяться такі двічі на рік. Син [PERSON] і донька [PERSON] вивчають англійську мову у приватному порядку. Вартість уроків , які відвідує син становить в середньому 800 гривень на місяць; уроків, які відвідує донька - 400 грн. Також платним є харчування у дошкільному закладі (НВК «Престиж), який відвідує донька [PERSON] і син [PERSON] . У середньому такі витрати складають суму в розмірі 1 600 гривень на місяць. Значні кошти витрачаються нею на одяг і розваги для дітей. Наразі, весь тягар по утриманню дітей, оплаті комунальних послуг та витрат на здорове і збалансоване харчування, оздоровлення та розвиток дітей лежить на позивачці, у чому їй допомагає її мама. Також пояснила суду, що відповідач є матеріально забезпеченою людиною, інших утриманців немає, отримує значний щомісячний дохід, так як працює архітектором в Архітектурній групі «ЛИК» м. Одеса (адреса: м.Одеса, Военный спуск, 1) та на посаді провідного архітектора ТзОВ « Наша спадщина» ( [ADDRESS] ). і заробляє близько 30 000 гривень щомісяця. Висновки щодо суми доходу відповідача обґрунтована позивачем, виходячи з тих грошей, які у період спільного проживання відповідач передавав ій як його заробітну плату на розпорядження для всіх видатків на утримання сім`ї. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 2008 року, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2018 року було розірвано . Позивач та відповідач від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] і доньку - [PERSON] , [INFO] Виходячи з пояснень позивачки [PERSON] вона самостійно, при допомозі її мами, утримує обох неповнолітніх дітей, оплачує всі видатки на їх розвиток та освіту, забезпечує сім`ю продуктами харчування, оплачує комунальні послуги. Навчання дітей та видатки на оплату за послуги та харчування у навчальних закладах підтверджено Довідками студії « [INFO] палітра», відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] є учнями студії послуги за навчання у якій загалом складають 780 гривень щомісячно; відповідно до Довідки Закарпатської обласної федераціі Шидокан карате Кришталь Лев є членом міжнародної організації Федерації Шидокан карате і тренується у СК « Дух воїна», де вартість навчання складає 500 грн. щомісячно, а добровільний річний внесок 800 гривень щомісячно; оплата за навчання англійської мови підтверджено довідкою і складає загалом 1200 гривень за двох дітей, оплата за харчування підтверджена квитанціями про оплату на харчування [PERSON] та [PERSON] у навчальному закладі «Престиж». Доказів того, що відповідач є непрацездатним чи немає змоги надавати матеріальну допомогу судом не встановлено. Враховуючи обставини, встановлені судом під час розгляду справи, докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу в заявленому позивачкою розмірі та стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] і доньку - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі, відповідно до приписів ч.3 ст.181 СК України, якою встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що право позивача на допомогу на утримання неповнолітніх дітей з боку батька порушене та підлягає судовому захисту, а позов - задоволенню, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина - [PERSON] , [INFO] і доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень на кожного. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати неповнолітніх дочку, сина, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч. 1,2,3,4,5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.ч.1, 2 ст.200 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до положень ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved