Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 6 лютого 2012 року виконавчим комітетом Викотівської сільської ради Самбірського району Львівської області посилаючись на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим; відповідач не мав постійного місця праці, а тому періодично виїжджав за закордон на роботу та під час останнього візиту додому повідомив, що проживати з нею спільним подружнім життям не бажає та має намір влаштовувати особисте життя поза шлюбом. Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , котрі на даний час неповнолітні та проживають із позивачем; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити та наполягала на цьому, оскільки за наданий судом строк для примирення сторони не примирилися і, на її переконання, це є цілком неможливим, оскільки відповідач не вчиняє жодних дій для цього, вони проживають окремо та не підтримують подружніх відносин біля одного року. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила позивач. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 6 лютого 2012 року Викотівською сільською радою Самбірського району Львівської області; від цього шлюбу в сторін народилося двоє дітей, які на даний час неповнолітні; спільне життя між ними не склалося через часті непорозуміння в шлюбі, сварки, постійні поїздки відповідача закордон на роботу, що в свою чергу призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин, які між подружжям не підтримуються протягом тривалого часу. Судом уживались заходи для збереження сім`ї та сторонам надавався строк для примирення, однак вони не примирились; позивач [PERSON] наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважає, що із [PERSON] вже не повернуться до нормального їх подружнього життя; судом надавався строк для примирення, однак між сторонами у відносинах нічого не змінилося і позивач надалі наполягала на власній позиції про розвід. З`ясувавши обставини під час розгляду справи, суд приходить до висновку про зайве надалі вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення, оскільки відповідач не вживав жодних реальних кроків для дійсного збереження сім`ї. Тому суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із пояснень позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом останнього року. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх неповнолітніх дітей. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню. Судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, зокрема слід присудити стягнути з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved