Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середньомісячного заробітку. Свої вимоги мотивує тим, що 02.04.2004 року на підставі наказу № 115 її було прийнято на посаду бухгалтера ТОВ «МІК» Молочний комплекс «Карпатські луки». Згідно наказу № 24-К від 31.07.2014 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗПП України 31.07.2014 року її було звільнено з роботи ТОВ «МІК». Однак з лютого 2014 року по час звернення до суду відповідач не виплатив їй заробітну плату, та не виплатив її і у день звільнення. Відповідно до довідки ТОВ «МІК» № 67 від 15.09.2014 року заборгованість по зарплаті становить 13042,94 грн. Відтак просить стягнути з ТОВ «МІК» заборгованість по заробітній платі в сумі 13042,94 грн. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 9938,92 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, суду пояснила, що відповідач не виплатив їй заробітну плату з лютого по липень 2014 року. Вона зверталась з листом до відповідача про виплату їй заробітної плати 16.09.2014 року, якого відповідач отримав 24.09.2014 року, однак до дня розгляду справи не провів з нею розрахунок. Просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку. Представник відповідача у судове засідання не з'явився повторно, однак належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, зі згоди позивача суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02.04.2004 року на підставі наказу № 115 [PERSON] було прийнято на посаду бухгалтера ТОВ «МІК» Молочний комплекс «Карпатські луки». Згідно наказу № 24-К від 31.07.2014 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗПП України 31.07.2014 року її було звільнено з роботи ТОВ «МІК», що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.3). У порушення вимог ч.1 ст.47 КЗпП України відповідач у день звільнення не провів з позивачем розрахунку у строки, визначені ст.116 цього Кодексу. Згідно вимог ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У відповідності з вимогами ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Довідка відповідача від 15.09.2014 р. (а.с.6) підтверджує ту обставину, що останній заборгував позивачу 13042,94 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Згідно з п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (з наступними змінами і доповненнями). Відповідно до п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата визначається, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення працівника. При цьому згідно з п.5 Порядку основою для визначення загальної суми середнього заробітку є середньоденна заробітна плата. У п.20 вищевказаної постанови зазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до довідки № 67 від 15.09.2014 року, виданої відповідачем, заборгованість ТзОВ «МІК» МК «Карпатські луки» перед позивачкою склала 13042,94 грн. Згідно наданої відповідачем довідки про середню заробітну плату (дохід) позивача № 64 відповідач визначив розмір середньоденної заробітної плати позивача, що склав 74,75 грн. Позивачка погодилась з визначеним відповідачем розміром середньоденної заробітної плати. Позовні вимоги в частині стягнення розміру середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з 01.02.2014 року по 31.07.2014 року до задоволення не підлягають, оскільки затримка належних сум при звільненні виникла з 01.08.2014 року, тобто на наступний день після звільнення, як і передбачено нормами КЗпП України. При затримці виплати заробітної плати проводиться індексація заробітної плати або компенсація працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати, однак позивачем такі вимоги не заявлялись. Оскільки, відповідно до матеріалів справи, визначений відповідачем розмір середньоденної заробітної плати склав 74,75 грн., а позивач просив стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, суд визначає суму середнього заробітку за 66 днів затримки (по день прийняття рішення судом) у розмірі 4933,5 грн. (66 робочих днів х 74,75 грн.), які й слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а відтак слід стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 47 ч.1, 116 ч.1, 117 ч.1 КЗпП України, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 та

Outcome: partial