Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором оренди грошові кошти у розмірі 113 657, 13 грн., з яких: комунальні послуги за користування квартирою - 45 665,75 грн., вартість відновлювального ремонту квартири - 67 991,38 грн., а також зобов`язати [PERSON] повернути всі документи щодо обслуговування квартири та комплекти ключів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.12.2011 року між нею та відповідачкою [PERSON] був укладений договір оренди квартири, за умовами якого вона передала відповідачці у строкове платне користування трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] ., на умовах і в порядку, передбачених даним Договором. Позивачка належним чином виконала умови договору оренди, тоді як відповідачка порушує їх, не сплачує у повному обсязі за спожиті комунальні послуги та в супереч умов договору оренди квартири передала її в користування третім особам, не заплатила в повному обсязі за житлово-комунальні послуги, а також завдала збитків шляхом пошкодженням деяких речей інтер`єру квартири. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Від представника позивача - адвоката Харченко Р.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шлях направлення судової кореспонденції за місцем її реєстрації, про причини неявки суд не повідомила, своїм правом на подання відзиву та інших пояснень не скористалася. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до договорів дарування № 1-1018, № 1-1020 від 20.09.2001 року, посвідчених приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тимофєєвою Л.О., позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON] є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується реєстраційними посвідченнями орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 02.10.2001 року. 03.12.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди житлового приміщення, згідно з яким, об`єктом оренди є трьохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.1. данного договору оренди, орендодавець надає, а орендатор приймає в оренду нерухомість, а саме: трьохкімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та оплачує оренду вказаного приміщення та інші послуги по Договору. Згідно положень п.п. 2.4. Договору оренди, оплата комунальних платежів (за електроенергію, використання холодної та гарячої води і т.п.), здійснюється орендарем щомісячно, після 10 - го числа місяця, наступного за оплачуваним місяцем, відповідно до дійсних тарифів і рахунків, які виставлені комунальними службами, після чого орендатор, передає орендодавцю відповідні платіжні документи, що підтверджуються здійснення відповідних оплат. З позовної заяви вбачається, що позивачем були виконані в повному обсязі її зобов`язання за Договором, в той час як відповідачка умови договору не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за комунальні послуги та у розмірі 45 665,75 гривень, що підтверджується рахунками на сплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. ( ч. 1 ст. 628 ЦК України) Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч. 1 ст. 811 ЦК України, договір найму житла укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 812 ЦК України, предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Згідно вимог ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки, відповідачкою не надано доказів протилежного на час розгляду справи, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку, про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 45 665,75 грн. З приводу позовних вимог, щодо стягнення з відповідача вартості відновлювального ремонту, повернення всіх документів щодо обслуговування квартири та комплектів ключів, суд приходить до наступного. Відповідно до п.4.3 Розділу IV орендар зобов`язаний компенсувати матеріальні збитки (шкоду) у випадку повного або часткового пошкодження орендованої квартири і майна, а також у випадку завдання шкоди третім особам. Окрім того, п. 4.6 Договору було обумовлено, що Орендар зобов`язаний передати квартиру та майно у тому ж стані, за виключенням звичайного зносу. Відповідно до договірної ціни підрядника виданої будівельною компанією ТОВ «Гарант - Строй 2007», вартість необхідних робіт для відновлення стану квартири становить 67 991, 38 грн. Наданий позивачем розрахунок про обсяг роботи виданої будівельною компанією ТОВ «Гарант - Строй 2007» не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки позивачем не надано суду доказів та акту приймання-передачі на підтвердження того, що нею на момент укладання договору оренди 03.12.2011 року було передано відповідачу квартиру у належному стані,придатному для використання за призначенням. Також в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження та встановлення факту передачі позивачем відповідачу документів щодо обслуговування квартири та комплектів ключів. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості відновлювального ремонту та повернення всіх документів щодо обслуговування квартири та комплектів ключів не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому суд доходить до висновку про відмову в задоволенні даних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на неподання відповідачем жодних належних та допустимих доказів на спростування підстав позову, суд вбачає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial