Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої залишилося право на земельну частку (пай) розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували в колективній власності колишнього КСП імені Кірова, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката серії [NUMBER]. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за законом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай). [PERSON] просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 658 від 31 липня 2000 року, в порядку спадкування за законом після її смерті. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи провести без її участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Кірова. 31 липня 2000 року на її ім'я на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації № 155 від 1 липня 1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 658 від 31 липня 2000 року, що підтверджується копією сертифіката (а.с. 10) та довідкою відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 12 березня 2018 року (а.с. 11). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23 серпня 2018 року (а.с. 21), а тому спадкоємство після її смерті здійснюється за законом. У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла дочка - [PERSON], за її заявою 16 жовтня 1999 року Носівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 282, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-9; 19; 23-24). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належне їй на підставі сертифіката серії [NUMBER] право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в зв'язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виготовлений у порушення вимог ст. 25 ЦК України, а саме виданий на ім'я [PERSON] після її смерті, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 675/02-31 від 7 травня 2018 року (а.с. 12). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за її рахунок.

Outcome: approved