Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом у якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в лютому 2003 року [PERSON] попередньо домовившись про всі істотні умови договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку, сплатила [PERSON] кошти за придбання зазначеного будинку, останній у свою чергу передав позивачу ключі від вхідних дверей спірного будинку, в якому [PERSON] разом з чоловіком проживають і до теперішнього часу. У зв'язку із тим, що відповідач уникає зустрічі з позивачем, укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу не відбулося. Позивач, зареєстрована у спірному будинку, продовжує проживати в ньому, постійно сплачує платежі за комунальні послуги, добросовісно та відкрито володіє вказаним майном протягом чотирнадцяти років, а головне сплатила кошти за придбання спірного будинку відповідачу. На підставі викладеного та враховуючи, що [PERSON] більше десяти років володіє та користується вказаним будинком і не має можливості іншим чином оформити право власності, остання вважає наявними достатні підстави для визнання за нею права власності за набувальною давністю. Позивач у судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заявув якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, однак про час і місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON], у судове засідання не з'явився, проте надав суду заявув якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно дублікату договору купівлі-продажу жилого будинку від 12.06.2002 року, який зареєстровано в реєстрі за №30, [PERSON] продала, а [PERSON] купив жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до відмітки про реєстрацію місця проживання в паспорті позивача з 17.10.2015 року [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Рішенням першої сесії Назарівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області сьомого скликання №7 від 09.11.2015 року, перейменовано вулицю Жукова с. Назарівка Кіровоградського району Кіровоградської області, на вулицю Центральна. Довідка виконкому Назарівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №13315 від 21.11.2017 року свідчить, що [PERSON] та [PERSON], з 08.08.2003 року проживають за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору про користування електричною енергією №092002056 від 21.11.2017 року, ПрАТ «Кіровоградобленерго» взяли на себе зобов'язання надійно постачати електричну енергію на об'єкт, який належить [PERSON] на праві користування відповідно до довідки сільської ради №13015. Об'єкт споживача - індивідуальний (садибний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Технічний паспорт від 12.06.2002 року та звіту про оцінку нерухомого майна свідчать, що проведено технічну інвентаризацію житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], та визначено ринкову вартість будинку станом на 23.11.2017 року, яка складає 38 319 грн. Довідка УДМС України в Кіровоградській області від 11.01.2018 року свідчить, що станом на 04.04.2016 року за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання [PERSON], [INFO], зареєстровано з 30.11.1994 року за адресою: [ADDRESS] Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частиною 1 статті 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до вимог ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, які підтверджують, що [PERSON] з 08.08.2003 року відкрито, добросовісно та безперервно користується спірним нерухомим майном, постійно доглядала за будинком, сплачувала платежі за комунальні послуги, виконувала інші роботи по догляду за будинком, крім того позивач зареєстрована у спірному будинку, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності за набувальною давністю є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд, зважаючи на позицію позивача, вважає можливим залишити витрати по фактично понесеним.

Outcome: approved