Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 20 січня 2016 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON] мала дуже тяжкий стан здоровя та скрутне становище з грошима. Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначивши додатковий строк для прийняття спадщини. В попереднє судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності. В попереднє судове засідання представник відповідача [PERSON] сільський голова Дворічанського району Харківської області [PERSON] не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася 19 травня 1967 року (а.с. 4). [PERSON] померла 20 січня 2016 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 521498 від 21 січня 2016 року (а.с. 9). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області від 05 січня 2016 року, яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-30/630 від 07 липня 2016 року [PERSON] [INFO], яка померла 20 січня 2016 року, була зареєстрована та проживала [INFO]. Разом з [PERSON] по день її смерті проживала та вела спільне господарство [PERSON] та поховала її за власні кошти. Спадкоємців першої та другої черги за законом немає (а.с 11). Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] № 709/02-31 від 29 липня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], в звязку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини (а.с. 7). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи доводи позивачки про те, що вона не могла своєчасно звернутися з заявою до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області з обєктивних причин, а саме в звязку з тим, що мала скрутне становище з грошима та дуже тяжкий стан здоровя, що підтверджується довідкою виданою Дворічанською ЦРЛ Харківської області від 08 вересня 2016 року (а.с. 12) та ксерокопією виписки з медичної картки амбулаторного хворого № 59 від 02 березня 2016 року (а.с. 13), суд вважає поважною причину пропуску позивачкою цього строку. Суд вважає двомісячний строк достатнім для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, а представник відповідача не заперечував проти задоволення позову, вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved