Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою та прохає встановити факт, що [PERSON], померла [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Брянка-8 Луганської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], яка доводиться їй матір»ю, була громадянкою України. Вона проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO]. Місцем її смерті є м. Брянка-8 Луганської області. Вказаний населений пункт, відповідно до постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року, є тимчасово окупованою територією України. Після смерті матері, відділом запису актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER], в якому місце смерті [PERSON] вказане як Луганська Народна Республіка. Однак свідоцтво про смерть [PERSON], видане органом влади Луганської Народної Республіки, є недійсним, що позбавляє її можливості вирішити питання щодо оформлення спадщини після смерті матері. За таких обставин, вона змушена звернутися до суду для встановлення факту смерті її матері на тимчасово окупованій території України. В судовому засіданні представник заявника за довіреністю [PERSON] ( а.с. 11) вимоги заяви підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа: Конотопський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з»явився, надав заяву з проханням розглядати справу без участі його представника ( а.с. 16). Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Відповідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка народилася [INFO] в с. М. Іванівка Перевальського району Луганської області, з 9 квітня 1985 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Вона була громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим Брянківським МВ УМВС України в Луганській області 10 липня 2000 року (а.с. 3). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 31, виданого [INFO] поліклінікою № 5 Брянківської центральної міської лікарні Луганської Народної Республіки, [PERSON], яка народилася [INFO], проживала за адресою: [ADDRESS], померла [INFO] в м. Брянка-8 Луганської Народної Республіки. Смерть настала внаслідок захворювання (а.с. 8). 11 травня 2016 року відділом запису актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки було видане свідоцтво про смерть, відповідно до якого «[PERSON]» (зазначено російською мовою), яка народилася [INFO], померла [INFO] в Луганській Народній Республіці, м. Брянка ( а.с. 7). З повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 9 вересня 2016 року вбачається, що видане органами Луганської Народної Республіки свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла [INFO], не є підставою для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] ( а.с. 10). Заявник є донькою [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 7), та їй необхідно встановити факт смерті матері для реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану України факту її смерті та видачі свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід»ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Пунктом 1 постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. Розпорядженням КМУ від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Брянка Луганської області відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 вищевказаного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та (або) особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. За таких обставин, лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], видане медичним закладом на тимчасово окупованої території, а також свідоцтво про її смерть, видане органами тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації смерті [PERSON] на території України. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров»я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затв. наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою. За таких обставин, з метою захисту прав та законних інтересів заявника як громадянина України, суд приходить висновку, що слід встановити факт, про який прохає [PERSON] Згідно частини 3 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved