Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи вимоги зазначила, що 04.02.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано її шлюб з відповідачем. У шлюбі народилися діти [INFO] року донька [PERSON] та [INFO] року син [PERSON], а також виховували доньку від першого шлюбу [PERSON] [INFO]. Разом з тим подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та сім'ю, внаслідок чого в сім'ї почали виникати конфлікти. Останнім часом відповідач почав зловживати алкогольними напоями та застосовує до неї фізичне насильство, свідками чого є малолітні діти. Також зазначила, що із грудня місяця 2015 року проживають окремо, подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам та інтересам її дітей, просила суд розірвати шлюб з відповідачем та відновити їй дошлюбне прізвище. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, від надання терміну на примирення категорично відмовилася. Відповідач в судове засідання не з'явився, про його проведення повідомлений належним чином. Суд, заслухавши позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 04 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 146. [INFO] року в подружжя народилася донька [PERSON]. [INFO] року в подружжя народився син [PERSON]. Окрім спільних дітей подружжя виховує доньку позивача від першого шлюбу [PERSON] [INFO] року. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що через різні погляди на подружнє життя та виховання дітей, сімейне життя не склалося. Від запропонованих заходів примирення, позивач категорично відмовилася, а тому збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved