Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить оголосити [PERSON], [INFO], померлим. \~ \~ \~ \~Вимоги заяви обґрунтовує тим, що з 09.10.1982 року перебуває у шлюбі з [PERSON], від даного шлюбу мають доньку [PERSON] Дар?ю Віталіївну. Вони разом проживали в [INFO], яка належала чоловіку на праві особистої власності. На початку 90-х років у звязку з тяжким економічним становищем в державі чоловік вирішив зайнятись сільським господарством, обміняв належну йому квартиру на будинок в с. Старовірівка Нововодолазького району Харківської області, де з 15.02.1992 року був зареєстрований. З 06.06.1992 року чоловік прийнятий на роботу токарем до тракторної бригади колгоспу «Путь Леніна» Н. Водолазького району с. Старовірівка. Вона з донькою переїхали проживати до будинку її тітки за адресою: м. Харків, вул. Побідоносна, 13. Незважаючи на те, що вона з донькою залишилась проживати в м. Харкові, відносини з чоловіком підтримували, останній часто приїздив до них, а вони до нього. Після нещасного випадку у лютому 1993 році, коли чоловік ледь не вчадів і попав до лікарні, вона забрала його до м. Харкова і він став проживати разом з ними. 31.03.1993 року чоловік звільнився з роботи, а 30.08.1993 року останній знявся з реєстрації в с. Старовірівка Нововодолазького району Харківської області, як такий що вибув до м. Харкова, але місце проживання не зареєстрував, бо вони продовжували жити в будинку її тітки. Трохи одужавши чоловік почав підробляти, торгувати солодощами в переході станції метро. 29.04.1993 року чоловік заявив, що йому треба поїхати до Старовірівки, тому що «скоро всі зміниться». На ці слова вона відреагувала спокійно, думаючи що їх життя зміниться в кращу сторону. Але ввечері чоловік додому не повернувся, не було його і в подальшому, вона одразу поїхала до с. Старовірівка, питала людей, але з того часу як його забрали до лікарні, в селі більше ніхто його не бачив. Тому вона змушена була звернутися до Дзержинського РВ УМВС України в Харківській області по факту зникнення чоловіка та встановлення його місцезнаходження. Вона постійно розшукувала чоловіка по друзям, знайомим, їздила на процедури упізнання трупів, навіть на передачу «Жди меня» зверталась, куди 30.10.2003 року донька подавала заявку на розшук батька. В 2017 році чоловіку виповнилось би 76 років, з того часу як він пропав минуло 24 роки, весь цей час відсутні відомості про його місце перебування, ніхто ніколи його не бачив з наших знайомих. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні заявник підтримала вимоги, просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник зацікавленої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, надавши письмові пояснення, згідно яких просили розглядати справу за відсутності їх представника, заперечень проти заяви не має. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши заявника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст.\~305\~ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON], [INFO], шлюб зареєстрований 09.10.1982 року, актовий запис № 984. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON] Дар?ю Віталіївну, [INFO], (дошлюбне прізвище [PERSON]), актовий запис про народження 558 від 14.01.1984 року. Згідно довідки Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 14.11.2017 року в 1993 році [PERSON] зверталась до Дзержинського РВ УМВС України в Харківській області по факту встановлення місцезнаходження чоловіка [PERSON], [INFO], який пішов з дому і по теперішній час (14.11.2017 року) його місцезнаходження не відоме. Проведеними заходами встановити місцезнаходження [PERSON], [INFO], не надалося можливим. Відповідно до довідки Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області від 08.02.2018 року [PERSON], [INFO], проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] з 15.02.1992 року по 30.08.1993 року (вибув до м. Харків Дзержинського району). Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. (ст. 46 ЦК України). Згідно ст.\~47\~ЦК України за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до п. 13 Постанови ПВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Окрім того, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою (ч. 1 ст. 48 ЦК України). Таким чином, з урахуванням того, що відомості про місце перебування [PERSON] з квітня 1993 року відсутні, проведені заходи щодо його розшуку правоохоронними органами, як безвісно відсутньою особою не дали позитивних результатів, за таких обставин, суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявником та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved