Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в обґрунтування якого вказує, що 29 березня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. У своєму позові позивач посилається на те, що спільне життя у сторін не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені, ведення спільного господарства між ними також припинено, наміру зберегти сім'ю сторони не мають. Просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №19. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони 29.03.2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №19. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач у своєму позові, на протязі тривалого часу шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені та не відновлювались. На примирення сторони не згодні, позивач наполягає на розірвані шлюбу, так як подальше збереження сім'ї є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили спільні шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. Згідно ст.. 113 СК україни особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ст.. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією №22 від 14.12.2017 року (а.с.1). З огляду на зазначене, суд вважає доводи позивача, в частині вирішення питань про судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved