Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом. Посилалася, що з 18.08.2012 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] На цей час шлюб розірваний заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач мешкає окремо від дитини, дитина мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, так як відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні та розвитку дитини не приймає. Позивачка зазначає, що [PERSON] має постійний заробіток, інших аліментних зобов'язань не має. На підставі наведеного, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 07.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] пояснив, що заявлений позивачкою розмір аліментів 1300 грн. є занадто великим, так як він на даний час працює не офіційно, а тому він має матеріальну можливість сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Встановлено, що з 18.08.2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, якій було розірвано на підставі заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.12.2014р.(а.с.3) [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Після розірвання шлюбу дитина мешкає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» дільниці № 58 від 27.02.2015 р. (а.с.8) Таким чином встановлено, що позивачка постійно проживає разом з дитиною, займається її вихованням, на теперішній час не працює. Позивачка зазначає, що відповідач не бажає добровільно регулярно надавати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, хоча має до того матеріальну можливість, так як є працездатною особою. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Проте, положеннями ч.2 ст.181 СК України встановлено, що у разі наявності спору між батьками за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту ст.183 СК України випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до положень ст.184 СК України, є випадки, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї. Так, в процесі розгляду даної справи встановлено, що інших неповнолітніх дітей та аліментних зобов'язань відповідач [PERSON] не має. Як визнано обома сторонами відповідач [PERSON], є фізично здоровою людиною, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, проте офіційно не працює, утримується за рахунок тимчасового заробітку. На 2015р. прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а саме дитини до 6 років встановлений у розмірі 1032грн. За таких обставин, з врахуванням рівного обов'язку як батька, так і матері приймати участь у матеріальному забезпеченні неповнолітньої дитини, розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивачки, визначається судом у розмірі 516 грн. (1032 : 2 =516). Ч.1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто в данному випадку з 07.05.2015 року. Судові витрати визначаються судом у відповідності з ст. 88 ЦПК України. Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.1) ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial