Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та зміну черговості одержання права на спадкування, заявою від 26.07.2014 року (а.с. 202) вона доповнила позов та просила встановити факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], що не перебували у шлюбі, в період з 2004 року по [INFO] року в м. Ізмаїлі Одеської області по [ADDRESS]; встановити факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, в період з 1988 року по [INFO] року в м. Ізмаїлі Одеської області, по [ADDRESS]; змінити черговість отримання права на спадкування майна, що відкрилось після смерті [PERSON], померлого [INFO] року та отримання права [PERSON] на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги [PERSON], який має право на спадкування, мотивуючи тим, що з 1988 року вона стала спільно проживати однією сім'єю з [PERSON] м. Ізмаїлі Одеської області по [ADDRESS], де вона мешкає до теперішнього часу. В період проживання однією сім'єю з [PERSON] вони разом вели спільне господарство, у них був єдиний спільний бюджет, їх відносини сприймалися третіми особами як подружні. У 1990 - 1992 роках були виконані роботи по капітальному ремонту з добудовою житлового будинку по [ADDRESS] із збільшенням житлової площі, також були виконані роботи по проведенню водопроводу та газифікації будинку, всі роботи здійснювалися за спільні грошові кошти. З 11.07.2002 року місце проживання [PERSON] було зареєстровано [ADDRESS], разом з нею та спадкодавцем проживала донька [PERSON] та онучка [PERSON], які також були зареєстровані за цією адресою. В період з 2005 року по 2007 рік ними за спільні кошти були виконані роботи по капітальному ремонту 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS], а у 2012 році була встановлена металева огорожа. У [PERSON] знаходяться документи про смерть батьків спадкодавця, документи на будинок, трудова книжка спадкодавця, військовий квіток, посвідчення, ощадні книжки, що підтверджує обставини спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. У лютому 2000 року [PERSON] тяжко захворів- інсульт головного мозку і з цього часу до дня смерті вона піклувалась за ним, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу (готувала, прибирала, прасувала, піклувалась про зовнішній вигляд, стан здоров'я, комфорт) у повсякденному житті спадкодавця, який через похилий вік і тяжку хворобу був у безпорадному стані. Позивачка та її представник в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] та його представник заперечували проти позову та просили відмовити у його задоволенні мотивуючи тим, що [PERSON] познайомився з [PERSON] у 1988 року, в зв'язку з тим, що вона здійснювала догляд за його батьками - [PERSON] та [PERSON]. Дідусь [PERSON] дуже хворів, у нього був рак прямої кишки, йому був необхідний додатковий догляд, який за гроші здійснювала позивачка. Дідусь помер [INFO] року, після смерті дідуся [PERSON] продовжувала здійснювати догляд за бабусею [PERSON], яка померла [INFO] року. Твердження, що [PERSON] стала проживати однією сім'єю з батьком з 1988 року не відповідає дійсності, оскільки батько був одружений на матері і проживав з ними за адресою: [ADDRESS]. Шлюб між батьком та матір'ю був розірваний за рішенням Ізмаїльського міського суду у травні 1989 року, батько ніколи не вважав позивачку своєю дружиною, вона дня нього залишалась наймичкою по господарству. Батько намагався наладити стосунки між ним та матір'ю до грудня 1998 року, до цього часу він був прописаний за адресою де проживав він, сестра та мати, а саме: [ADDRESS], що підтверджується записами у будинкової книжки на домоволодіння [ADDRESS] в м.Ізмаїлі. Позивачка не мала матеріальної можливості надавати батьку матеріальної допомоги. [PERSON] працювала тільки 12,5 років з 1967 рік по 1988 рік. З 1988 року вона стала доглядати бабусю та дідуся і була на їх матеріальному забезпеченні. З матеріалів інвентарної справи по домоволодінню [ADDRESS] у м. Ізмаїлі вбачається, що всі прибудови добудови були зроблені ще дідусем та бабусею станом на 1988 рік. Даний факт підтверджується: генеральним планом домоволодіння по [ADDRESS] у м. Ізмаїлі станом на 1959 рік, поверховим планом житлового будинку станом на 1974 рік, генеральним планом вказаного домоволодіння станом на 1988 рік, поверховим планом житлового будинку по даному домоволодінню станом на 1988 рік; актом про самовільну забудову веранди [PERSON] станом на 1988 рік; дозвіл на будування веранди на ім'я [PERSON] станом на 1989 рік; поверховим планом житлового будинку станом на 2008 рік, генеральним планом домоволодіння станом на 2008 рік, тобто [PERSON] ніякого відношення до прибудов, будівлі господарських будівель та споруд за цією адресою відношення не має. [PERSON] стверджує, що батько [PERSON] у 2000 році захворів тяжкою хворобою, але ніяких документів в якості доказів не надає. Згідно відповіді Дунайської басейнової лікарні на водному транспорті м. Ізмаїл № 476 від 08.09.2014р. дані відносно хвороби [PERSON], [INFO], в архіві Дунайської басейнової лікарні відсутні, батько не був інвалідом. Згідно довідки Комунальної установи «Ізмаїльська міська центральна лікарня» № 07/01-06-1564 від 14.10.2014р. згідно з записами амбулаторної картки гр. [PERSON] останній раз звертався до поліклініки 13.03.2013р. тобто за 17 днів до смерті. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала письмові заперечення на позов у яких підтримала правову позицію [PERSON] (а.с. 171). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву від 26.08.2014 року (а.с. 81) про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні представник Ізмаїльської міської ради Одеської області заперечував проти задоволення позову та підтримав правову позицію відповідача [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11) помер [INFO] року у віці 83 років. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.02.2009 року (а.с. 125) [PERSON] є сином померлого [PERSON]. На підставі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 13.09.1963 року (а.с. 124) було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Ізмаїльського міського суду Одеської області від 05.05.1989 року (а.с. 133) було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] був власником 1/4 частини житлового будинку в м. Ізмаїлі Одеської області по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.12.1988 року, реєстр № 1-1858 (а.с. 68) та 1/4 частини житлового будинку в м. Ізмаїлі Одеської області по [ADDRESS] на підставі договору дарування від 26.07.1989 року, реєстр № 1-2172 (а.с. 69). Згідно відповіді Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 05.06.2014 року (а.с. 35) після померлого [INFO] року [PERSON] надійшла заява про прийняття спадщини від імені [PERSON] та [PERSON], свідоцтво про право на спадщину не видавались, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. СК України набрав чинності з 01 січня 2004 року і зворотної сили не має, а тому положення ст. 74 цього Кодексу застосовуються виключно до правовідносин, які виникли після дати набрання ним законної сили. Нормами КпШС України не передбачалося визнання факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та виникнення права спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які сумісно проживають. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно будинкової книги (а.с. 16) з 11.07.2002 року місце проживання [PERSON] було зареєстровано [ADDRESS], також за цією адресою була зареєстрована її донька - [PERSON] та онучка - [PERSON]. Допитані в судовому засіданні в якості свідків сусідка [PERSON] - [PERSON], онука [PERSON] - [PERSON], пояснили, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час проживали однією сім'єю як подружжя, вели спільне господарство. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка лікар [PERSON], пояснив, що взимку 2001 року у померлого [PERSON] трапився інсульт, він його лікував вдома, відвідуючи [PERSON] у нього склалося враження, що [PERSON] та [PERSON] є подружжям. Враховуючи дані будинкової книги та свідчення свідків, суд вважає доведеним факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], що не перебували у шлюбі, в період з 2004 року по [INFO] року в м. Ізмаїлі Одеської області по [ADDRESS] та в цієї частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Вищезазначений висновок суду співпадає з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвала від 18.03.2015 року, № рішення 43226568, головуючий - Ткачука О.С.) Встановивши факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], що не перебували у шлюбі, в період з 2004 року по [INFO] року в м. Ізмаїлі Одеської області по [ADDRESS] суд зазначає, що відсутня необхідність повторно встановлювати факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, в період з 2004 року по [INFO] року в м. Ізмаїлі Одеської області по [ADDRESS] Позивачем не було надано доказів спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] не менш як п'ять років, в період з 1988 року по 2003 рік в м. Ізмаїлі Одеської області по [ADDRESS]. За таких обставив, в задоволенні позову [PERSON] в частині встановлення факту спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, в період з 1988 року по [INFO] року в м. Ізмаїлі Одеської області по [ADDRESS] необхідно відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1259 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Застосування наведеної норми матеріального права з урахуванням вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України вимагає доведення позивачем факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу, а також перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Згідно п. 5.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Згідно довідки управління пенсійного фонду України в м.Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області за № 19258/06 від 12.11.2014 року (а.с. 144) [PERSON] була призначена пенсія за віком з 10.04.1984 року, [PERSON], отримає пенсію за віком з 02.03.2007 року, врахований стаж роботи складає 12 років 5 місяців 12 днів., врахований стаж з 14.09.1967 року по 24.06.1984 року. Розмір пенсії [PERSON] зазначений в довідці від 31.10.2014 року (а.с. 145), розмір пенсії [PERSON], зазначений в довідці від 31.10.2014 року (а.с. 148). Позивачкою не було надано доказів наявності іншого доходу ніж пенсія. Враховуючи, що розмір пенсії [PERSON] значно перевищував розмір пенсії [PERSON], суд вважає, недоведеним факт матеріального забезпечення [PERSON] позивачкою. З довідки Комунальної установи «Ізмаїльська міська центральна лікарня» № 07/01-06-1564 від 14.10.2014р. вбачається, що згідно з записами амбулаторної картки [PERSON] знаходився на диспансерному обліку з діагнозом: ІБС. Тахіаритмія СН ПБ, Гіпертонічна хвороба II ступеню, останній раз звертався до поліклініки 13.03.2013 року, за станом здоров'я та перебігом захворювань потребував стороннього догляду. В довідці відсутня інформація як часто [PERSON] звертався до поліклініки в період з 2000 року по [INFO] рік. З якого часу він знаходився на диспансерному обліку та потребував стороннього догляду. Крім цього з діагнозу: ІБС. Тахіаритмія СН ПБ, Гіпертонічна хвороба II ступеню не вбачається, що [PERSON] потребував стороннього догляду, мав безпорадний стан здоров'я та був неспроможний самостійно забезпечувати свої потреби. Допитана в судовому засіданні в якості свідка сусідка [PERSON] - [PERSON], пояснила, що після інсульту [PERSON] погано ходив, весь час сидів під навісом, працювати він не міг, при цьому свідок у будинок по [ADDRESS] ніколи не заходила тільки у двір. Останні півтора - два роки [PERSON] пересувається із паличкою. Допитана в судовому засіданні в якості свідка онука [PERSON] - [PERSON], пояснила, що часто бувала у [PERSON] та [PERSON], у [PERSON] було хворе серце, він не працював, пересувався тільки по двору, однак міг самостійно їсти, умитися, відкрити кран. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка лікар [PERSON], пояснив, що після перенесеного у 2001 році інсульту [PERSON] потребував догляду, через три тижні після інсульту він вже самостійно пересувався із паличкою, після закінчення лікування він не зустрічався з померлим. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка пояснила, що у 2000 - 2001 році [PERSON] переніс інсульт і вона будучи медичною сестрою ставила йому крапельниці на протязі двох тижнів, після цього вона неодноразово проходила біля будинку по [ADDRESS] і бачила стоячого з паличкою [PERSON], вона бачила його до 2010 року. Із показань свідків не вбачається, що [PERSON] протягом тривалого часу був у безпорадному стані. Таким чином, позивачкою не було надано доказів на підтвердження знаходження [PERSON], протягом тривалого часу у безпорадному стані. За таких, обставин в задоволенні позову [PERSON] в частині зміни черговість отримання права на спадкування майна, що відкрилось після смерті [PERSON], померлого [INFO] року та отримання права [PERSON] на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги [PERSON], який має право на спадкування необхідно відмовити.

Outcome: partial