Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача на її користь половину вартості додаткових витрат в сумі 16350 гривень, які були понесені нею на утримання неповнолітньої дитини, а саме - [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що з 1998 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, однак спільно не проживають. У них є спільна донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку приймати участь у додаткових витратах на утримання дитини у відповідності до ст.185 СК України. Ямпільським районним судом Вінницької області було видано судовий наказ №153/1086/18 від 03.10.2018 відповідно до якого з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 26.07.2018 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ямпільським районним судом Вінницької області ухвалено рішення за позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, де з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої частини всіх його видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У серпні 2020 року будучи неповнолітньою, [PERSON] вступила до Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича. Плата за перший рік навчання склала 27500 гривень. [PERSON] будучи неповнолітньою, проживає в гуртожитку при університеті, де вартість проживання за один місяць становить 520 гривень. За десять місяців проживання вона заплатила 5200 гривень. Вважає, що дані витрати були необхідними, адже дитина потребує здобуття вищої освіти відповідно до своїх здібностей і нахилів. У цілому додаткові витрати, понесені нею на утримання неповнолітньої доньки склали 32700 гривень. Аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), які сплачує відповідач на утримання неповнолітньої дитини є недостатніми, вважає за необхідне розділити суму вартості понесених додаткових витрат, пов`язаних з навчанням, проживанням в гуртожитку їхній неповнолітній доньці порівно між нею та відповідачем у розмірі по 16350 гривень. Вказані обставини змусили її звернутися до суду з цим позовом. 08 лютого 2021 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 01 березня 2021 року. 25.02.2021 за вхід.№1227 від відповідача надійшла письмова заява, в якій останній просить перенести розгляд справи на іншу дату у зв`язку із його хворобою. Проте, суд вважає, що відсутні підстави для відкладення розгляду справи, так як розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні з повідомленням, однак без виклику сторін. Сторони повідомлялися про дату розгляду справи по суті, однак не викликалися. Окрім того, відповідачеві, відповідно до ухвали від 08.02.2021, було визначено строк для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Таких заперечень до суду не надходило. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заява відповідача про перенесення розгляду справи від 25.02.2021 (а.с.29). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.23-27), про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів - копії паспорта громадянина України (а.с.12) судом встановлено, що позивач народилася [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області. Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 16.08.2017 (а.с.4) судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Із копії Судового наказу №153/1086/18 виданого 03.10.2018 (а.с.5) судом встановлено, що з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 26.07.2018 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Із копії Договору №09-071 від 08.09.2020 про надання освітніх послуг між закладом освіти та фізичною (юридичною) особою (а.с.6) судом встановлено, що неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , є студентом Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, денної форми навчання. Розмір плати за навчання за один рік становить 27500 гривень. Судом встановлено, що позивачка сплатила 27500 гривень за один рік навчання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями квитанцій АТ КБ «Приватбанк» №0.0.1819497169.1 від 31.08.2020 та №0.0.1971101234.1 від 11.01.2021 (а.с.7-8). Із копії Договору №29 від 09.09.2020 про надання у тимчасове користування ліжко-місця в житловій кімнаті [ADDRESS] та збереження майна Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича (а.с.9) судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає у гуртожитку [ADDRESS] Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича . Вказаний договір укладено на один навчальний рік. Судом встановлено, що позивач сплатила 5200 гривень за проживання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у гуртожитку [ADDRESS] Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, що підтверджується копіями квитанцій без номера від 09.09.2020 та №0.0.1999659176.1 від 02.02.2021 (а.с.10-11). Із копії паспорта громадянина України (а.с.14) судом встановлено, що відповідач народився [INFO] у місті Ямпіль вінницької області. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд зазначає, що положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Слід зазначити, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до рішення (судового наказу) Ямпільського районного суду Вінницької області з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись з позовом до суду [PERSON] посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини [PERSON] , [INFO] , у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича, нею сплачено кошти за навчання та проживання у гуртожитку. Суд зауважує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Крім того, позивач не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання доньки саме у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича. Приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] не довела підстави позову про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки, яка продовжує навчання, то їй у позові слід відмовити. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає не доведеними обставини, які мають значення для справи та на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, тому відсутні підстави для задоволення вимог. А тому, із врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених позовних вимог у зв`язку із недоведеністю. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову,

Outcome: dismissed