Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій просить встановити факт народження нею дитини жіночої статі - [PERSON] [INFO] у м. Донецьку, посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , та [INFO] , знаходячись у м. Донецьку вона народила дитину жіночої статі - [PERSON] . Дитина народилась на території, яка тимчасово непідконтрольна українській владі, через що заявник та її чоловік не можуть отримати в органах державної влади України свідоцтво про народження дитини. Заявник [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, надавши заяву про підтримання своїх вимог та розгляд справи за її відсутності. Заінтересовані особи - [PERSON] та представник Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою ВРУ № 789-ХП від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч. 3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження (абз. 1 ч. 4) та за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз. 5 ч. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що заявником у даній справі є громадянка України [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією її паспорту серії [NUMBER] (а.с. 4) та фактично перемістилася і проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 11 грудня 2019 року № 1419-5000244331. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 липня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 24 липня 2019 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 6). [INFO] [PERSON] у ЦМКЛ № 3 м . Донецька, яка знаходиться по вул. Овнатаняна, 16 у місті Донецьку , народила дитину жіночої статі. На підтвердження факту народження дитини заявником надані копії: медичного свідоцтва про народження № 14 від [INFO], виданого ЦМКЛ № 3 м. Донецька (а.с. 7), обмінної карти вагітної [PERSON] (а.с. 8, 11-13), протоколів ультразвукових досліджень (а.с. 9, 10, 14). Даючи оцінку допустимості такого доказу, як копія медичного свідоцтва про народження № 14 від [INFO], виданого ЦМКЛ № 3 м. Донецька (м. Донецьк), що виданий медичним закладом на тимчасово окупованій території України, суд керується ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи, що ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації особистих майнових та немайнових прав заявника, суд, як виняток, приймає до уваги вищевказаний доказ, та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт народження [PERSON] [INFO] дитини жіночої статі у м. Донецьку, що надасть можливість заявнику отримати видане державним органом України свідоцтво про народження дитини. Відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Враховуючи зазначене, суд приймає до уваги те, що у рішенні суду, ухваленому в порядку статті 317 ЦПК України, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження дитини, її стать, а також відомості про її батьків. Разом з тим, зазначення у судовому рішенні прізвища, імені та по батькові дитини не є обов`язковим та може бути зазначене батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Такий висновок узгоджується з частиною другою статті 319 ЦПК України, згідно з якою рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. За таких обставин, заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial