Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Закарпатській області про визнання права власності на автомобіль та зобов`язати відповідача зареєструвати за нею право власності на транспортний засіб. Позов мотивує тим, що 07 травня 2006 року вона придбала легковий автомобіль марки Мерседес Бенц, кузов № [NUMBER] , тип 210, чорного кольору, 1997 року випуску. Продавцем вказаного автомобіля було Приватне підприємство «Якобенчук». Факт придбання вказаного автомобіля посвідчується довідкою-рахунком серії КІВ № 538953 від 07 травня 2006 року. Даний автомобіль був придбаний Приватним підприємством «Якобенчук» у нерезидента, а саме AUTO HAAS ALEXADER HAAS на підставі договору № 25/04 від 25 квітня 2006 року. Зазначає, що приватним підприємством «Якобенчук» сплачено до державного бюджету всі необхідні митні платежі, що посвідчується деклараціями від 06.05.2006 року. Вказує, що після придбання автомобіля мала намір зареєструвати його протягом місяця, проте автомобіль потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, позивач не мала коштів на його вартісний ремонт, у зв`язку з важким матеріальним становищем та не змогла вчасно звернутися до органу реєстрації транспортних засобів. Повідомила, що звернулася до РСЦ МВС України в Закарпатській області із заявою про реєстрацію права власності на автомобіль лише на початку 2019 року, однак у реєстрації транспортного засобу їй було відмовлено у зв`язку із змінами у законодавстві. На підставі вищенаведеного, просить визнати за нею право власності на легковий автомобіль Мерседес Бенц, кузов № [NUMBER] , тип 210, чорного кольору, 1997 року випуску, та зобов`язати Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області зареєструвати за нею право власності на автомобіль. 04.03.2019 року через канцелярію Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов відзив на позовну заяву начальника РСЦ МВС в Закарпатській області Місароша М.В. У відзиві вказано, що окрім визнання права власності, предметом позову є зобов`язання вчинити певні дії, який предметно не підсудний Ужгородському міськрайонному суду, а підсудний Закарпатському окружному адміністративному суду. Також, Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 ролу №1388 затверджено «Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин,сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» із змінами та доповненнями, яким встановлюється єдина на території процедура державної реєстрації транспортних засобів, та цей порядок є обов`язковий для всіх фізичних та юридичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Зауважує, що з 18.11.2015 року виключено з документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів довідку-рахунок встановленої форми, таким чином вказана довідка не підтверджує право власності на автомобіль. На підставі наведено просив у задоволенні позову відмовити. Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та 19.03.2019 року подала заяву про зменшення позовних вимог, згідно з якою просила лише визнати за нею право власності на легковий автомобіль Мерседес Бенц, кузов № [NUMBER] , тип 210, чорного кольору, 1997 року випуску. Також в матеріалах справи міститься заява її представника адвоката Михалків Б.С., у якій він просить розглянути справу у їх відсутності. Представник РСЦ МВС України в Закарпатській області на розгляд справи не з`явився та подав заяву, згідно просить розглянути справу без участі представника відповідача. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.05.2006 року [PERSON] придбала транспортний засіб «Mercedes Benz», кузов № [NUMBER] , вартістю 12600,00 грн., про що свідчить довідка рахунок серії КІВ № 538953, видана 07.05.2006 року. Згідно з умовами досягнутої угоди, продавець ПП «Якобенчук» продав [PERSON] автомобіль, а вона в свою чергу сплатила продавцеві вищезазначену вартість автомобіля. З оглянутих у судовому засіданні копій митних декларацій від 06.05.2006 року із Виноградівської митниці вбачається, що ПП «Якобенчук» сплачено всі необхідні митні платежі. Судом також встановлено, що на даний час у позивача з`явилась можливість вирішити питання із перереєстрацією транспортного засобу, у зв`язку із чим остання звернулася до відповідача із заявою щодо реєстрації транспортного засобу Мерседес Бенц, кузов № [NUMBER] , тип 210, чорного кольору, 1997 року випуску. Однак, їй було відмовлено в такій дії мотивуючи тим, що з 18.11.2015 року довідка-рахунок не являється документом, який є підставою для здійснення операцій з транспортним засобом, та не підтверджує право власності відповідно до Постанови КМУ № 941 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів». Стаття 41 Конституції України та стаття 319 ЦК України зазначають, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та право власності є непорушним та кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами ст. ст. 16, 328\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності. Підпунктом 1 п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення вищезазначених транспортних засобів. Крім того, підпунктом 2 п. 8 зазначеного Порядку встановлено, що документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Як вбачається з матеріалів справи та зазначалось вище, 07.06.2006 року [PERSON] придбала транспортний засіб «Mercedes Benz», кузов № [NUMBER] , про що свідчить довідка-рахунок серії [NUMBER] № [NUMBER] , видана 07.06.2006 року ПП «Якобенчук», яка на дату придбання та до 18.11.2015 року була підставою для здійснення операцій з транспортним засобом та підтверджувала право власності на автомобіль, а відтак позивач має право на визнання права власності на вказаний автомобіль. Крім того, суд враховує, що спірний транспортний засіб було ввезено в Україну відповідно до чинного на той час закону, будь-якої заборгованості зі сплати обов`язкових платежів у позивача перед державою не має. А тому сам факт подальшої зміни правового регулювання підстав державної реєстрації транспортного засобу не може перешкоджати в реалізації права власності позивачу. Щодо викладених у відзиві на позовну заяву аргументів відповідача про відсутність підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію спірного автомобіля в зв`язку ненаданням позивачем підтверджуючих правомірність придбання автомобіля документів, то суд зазначає, що в даному випадку має місце спір про право, а саме про право власності позивача на транспортний засіб, а не дій державного органу щодо відмови в державній реєстрації, так як від вказаної вимоги позивач відмовилася. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з урахуванням особливостей справи суд залишає витрати по сплаті судового збору без відшкодування.

Outcome: approved