Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В обґрунтування позову вказувала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в 2015 році. Від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка після закінчення загальноосвітньої школи в 2016 році поступила на денну форму навчання до Рівненського державного гуманітарного університету. На даний час весь тягар по матеріальному забезпеченню дочки, в звязку з його навчанням, покладений лише на позивачку. Син потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається стаціонарно на денній формі навчання, позивачка не в змозі повністю матеріально забезпечувати дочку, так як необхідні кошти на навчання, на придбання підручників, на харчування, на проживання в гуртожитку та на придбання одягу тощо. Позивачка вказує, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, так як матеріально забезпечений, не має інших утриманців, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки, яка навчається в розмірі ? частини його заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду на час її навчання, до досягнення дочкою 23 років, допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов із викладених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження Серії 1-БВ № 309021 від 14.07.1999 р. [PERSON] навчається на денній формі навчання у Рівненському державному гуманітарному університеті, де буде навчатись до 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою навчального закладу № 439 від 16.06.2017 року та перебуває на утриманні матері. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно вимог ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням викладеного, зважаючи на задовільний стан здоровя відповідача, оскільки доказів на підтвердження погіршення такого ним суду надано не було, відсутність у відповідача інших утриманців, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини його заробітку ( доходу) щомісяця, починаючи з 20.06.2017 року на період її навчання до 30.06.2020 року, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Outcome: approved