Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому вказує, що 22.06.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] було укладено Генеральну кредитну угоду №010-64/00001. Відповідно до п.п. 1.1-1.3 Кредитної угоди, Кредитор зобов'язався надавати Позичальнику кредитні кошти для поповнення обігових коштів, в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди. Загальний розмір кредитної заборгованості позичальника не повинен перевищувати 980 000,00 дол. США. Кінцевий термін повернення кредитних коштів не може перевищувати 21.06.2017 р. Відповідно до п. 2.3 Кредитної угоди, конкретні строки користування кредитними коштами, відсоткові ставки, комісії, плати за користування кредитними коштами, інші платежі, об'єкти кредитування визначаються Сторонами окремо в кожному Кредитному договорі, укладеному в рамках цієї Генеральної кредитної угоди. 22.06.2007 р., на підставі Генеральної кредитної угоди, між кредитором ВАТ «Ерсте Банк» та позичальником [PERSON] було укладено Кредитний договір з фізичною особою №014/2180/44/03081, за умовами якого Кредитор надав Позичальнику кредит в сумі 571 137, 08 дол. США зі строком користування кредитними коштами до 21.06.2017 р. із сплатою 12,5% річних. 18.02.2010 р. між сторонами було укладено додаткову угоду до Кредитного договору №№014/2180/44/03081, яким графік погашення кредитного договору було викладено в новій редакції. 07.08.2007 р., на підставі Генеральної кредитної угоди, між кредитором ВАТ «Ерсте Банк» та позичальником [PERSON] було укладено Кредитний договір з фізичною особою №014/2180/44/03672, за умовами якого Кредитор надав Позичальнику кредит в сумі 400 00,00 дол. США зі строком користування кредитними коштами до 21.06.2017 р. із сплатою 12,5% річних. 18.02.2010 р. між сторонами було укладено додаткову угоду до Кредитного договору 014/2180/44/03672, яким графік погашення кредитного договору було викладено в новій редакції. Відповідно до п. 1.2 Кредитних договорів від 22.06.2007 р. та 07.08.2007 р., позичальник зобов'язувався сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно, відповідно до Графіку платежів, наведеного в Додатку №1 до цього договору (Кредитні договори є абсолютно ідентичними щодо умов укладення та виконання). Згідно п. 5.2 Договорів, позичальник зобов'язався здійснювати сплату в касу Кредитора щомісячно сплату відсотків за кредитом та починаючи з 18 місяця - погашення отриманого тіла кредиту. Відповідно до п. 5.6 Договорів, позичальник зобов'язався достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов договору. Кошти мають бути повернуті протягом 30 днів з моменту надіслання Кредитором на адресу Позичальника відповідного листа - повідомлення. Відповідно до п. 6.5 Кредитних договорів, Кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості Позичальника в разі порушення ним умов кредитного договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав Позичальника, за умови попередньої (за 30 днів) надіслання відповідної вимоги Позичальнику рекомендованим листом. З жовтня 2009 р. позичальник [PERSON] перестав належним чином виконувати свої зобов'язання за Генеральною кредитною угодою та Кредитними договорами, які були укладені відповідно до вказаної умови, в зв'язку з чим ПАТ «Сведбанк» звернулося з вимогами №16.0.0-18/722 від 26.11.2009 р. та №16.0.0-18/5 від 23.01.2009 р., №16.0.0-18/88 від 11.03.2010 р. про порушення основного зобов'язання та іпотечного договору. Відповідно до надісланих на адресу Позичальника вимог, Кредитор вимагав у тридцятиденний строк, відповідно до п. 5.6 Кредитного договору, достроково виконати зобов'язання за кредитним договором. В зв'язку з неповерненням позичальником [PERSON] надісланих Банком вимог щодо повернення всієї суми кредиту та відсотків у відповідності до п. 5.2. Кредитного договору, ПАТ «Сведбанк» відповідно до умов кредитного договору, договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку», звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петрушенко Т.І. з заявою про вчинення виконавчого напису. 03.06.2010 р. приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис №2494 на договорі іпотеки №010-064/00001, про звернення стягнення на цілісно-майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 22.06.2007 р. між ВАТ «Ерсте Банк» та нею, [PERSON], було укладено ідентичні за змістом договори поруки №010/64/00001/1 та №013/2180/00979. Відповідно до п. 1.2 Договорів поруки, сторони встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати по зобов'язанням Боржника ([PERSON]), які виникають з умов Генеральної кредитної угоди №010-64/00001 від 22.06.2007 р. Відповідно до п. 4.1 Договорів поруки, сторони договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання. Починаючи з 2009 р. банк не звертався до поручителя з вимогою про солідарне виконання зобов'язання за умовами Генеральної кредитної угоди №010-64/00001 від 22.06.2007 р. Позивач вважає, що направивши боржнику - [PERSON] вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту, кредитор змінив дату виконання основного зобов'язання, а отже, відповідно до приписів ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Оскільки ВАТ «Ерсте Банк» на протязі 2009-2010 років зверталося до Позичальника [PERSON] з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту, то позивач приходить до висновку, що банк скористався правом на дострокове повернення суми кредиту, і тому на протязі 6 місяців кредитор з моменту отримання боржником таких вимог повинен був звернутися до поручителям з вимогами відповідно до договору поруки Оскільки станом на момент розгляду справи Кредитор не звернувся до поручителя з письмовою вимогою чи позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, то позивач вважає, що договір поруки є припиненим. Позивач просить суд визнати припиненим договір поруки №013/2180/00979 від 22.06.2007 р., укладений між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» та [PERSON] та визнати припиненим договір поруки №010-64/00001/1 від 22.06.2007 р., укладений між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» та [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги і просив їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником ВАТ «Ерсте Банк» проти позову заперечує, і вважає, що на час розгляду справи не сплив строк виконання основного зобов'язання, забезпеченого порукою, який установлено 21.06.2017 року. Вимога до поручителя може бути пред'явлена протягом шести місяців з моменту спливу цього строку, тобто до 21.01.2018 року. Щодо направлення вимог про дострокове стягнення суми за кредитними договорами, то дійсно такі вимоги - повідомлення були направлені на адресу боржника [PERSON], але в них заявлялися вимоги щодо повернення заборгованості по чергових платежах, а вимоги про дострокове повернення всіх сум є неконкретизованими, в них не зазначено розрахунку суми боргу. Просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою, у якій заявляє про визнання заявлених позовних вимог та просить суд розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого стиковку. Судом установлено, що 22.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] було укладено Генеральну кредитну угоду №010-64/00001 ( а.с. 34-37). Відповідно до п.п. 1.1-1.3 Кредитної угоди, Кредитор зобов'язався надавати Позичальнику кредитні кошти для поповнення обігових коштів, в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди. Загальний розмір кредитної заборгованості позичальника не повинен перевищувати 980 000,00 дол. США. Кінцевий термін повернення кредитних коштів не може перевищувати 21.06.2017 року. Відповідно до п. 2.3 Кредитної угоди, конкретні строки користування кредитними коштами, відсоткові ставки, комісії, плати за користування кредитними коштами, інші платежі, об'єкти кредитування визначаються Сторонами окремо в кожному Кредитному договорі, укладеному в рамках цієї Генеральної кредитної угоди. 22.06.2007 року, на підставі Генеральної кредитної угоди, між кредитором ВАТ «Ерсте Банк» та позичальником [PERSON] було укладено Кредитний договір з фізичною особою №014/2180/44/03081, за умовами якого Кредитор надав Позичальнику кредит в сумі 571 137, 08 дол. США зі строком користування кредитними коштами до 21.06.2017 року із сплатою 12,5% річних ( а.с.38-41). 18.02.2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду до Кредитного договору №№014/2180/44/03081, яким графік погашення кредитного договору було викладено в новій редакції. 07.08.2007 року на підставі Генеральної кредитної угоди, між кредитором ВАТ «Ерсте Банк» та позичальником [PERSON] було укладено Кредитний договір з фізичною особою №014/2180/44/03672, за умовами якого Кредитор надав Позичальнику кредит в сумі 400 00,00 дол. США зі строком користування кредитними коштами до 21.06.2017 року із сплатою 12,5% річних ( а.с.44-47). 18.02.2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду до Кредитного договору 014/2180/44/03672, яким графік погашення кредитного договору було викладено в новій редакції. Відповідно до п. 1.2 Кредитних договорів від 22.06.2007 року та 07.08.2007 року( які за своїм змістом є ідентичними), позичальник зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно, відповідно до Графіку платежів, наведеного в Додатку №1 до цього договору. Згідно п. 5.2 Договорів, позичальник зобов'язався здійснювати сплату в касу Кредитора щомісячно сплату відсотків за кредитом та починаючи з 18 місяця - погашення отриманого тіла кредиту. Відповідно до п. 5.6 Договорів, позичальник зобов'язуався достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов договору. Кошти мають бути повернені протягом 30 днів з моменту надіслання Кредитором на адресу Позичальника відповідного листа - повідомлення. Відповідно до п. 6.5 Кредитних договорів, Кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості Позичальника в разі порушення ним умов кредитного договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав Позичальника, за умови попередньої (за 30 днів) надіслання відповідної вимоги Позичальнику рекомендованим листом. 22.06.2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON], було укладено ідентичні за змістом договори поруки №010/64/00001/1 та №013/2180/00979 ( а.с. 42-43). Відповідно до п. 1.2 Договорів поруки, сторони встановили, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати по зобов'язанням Боржника ([PERSON].), які виникають з умов Генеральної кредитної угоди №010-64/00001 від 22.06.2007 року. Відповідно до п. 4.1 Договорів поруки, сторони договору встановлюють, що ці договори вступають в силу з моменту їх підписання сторонами та втрачають свою дію з моменту закінчення забезпеченого ними зобов'язання. Судом установлено, що з жовтня 2009 року позичальник [PERSON] перестав належним чином виконувати свої зобов'язання за Генеральною кредитною угодою та Кредитними договорами, які були укладені відповідно до вказаної умови, в зв'язку з чим ПАТ «Ерсте Банк» звернулося з повідомленнями - вимогами № 16.0.0-18/721 від 26.11.2009 року, №16.0.0-18/723 від 26.11.2009 року, №16.0.0-18/722 від 26.11.2009 року, №16.0.0-18/18-1 від 29.01.2010 року, №16.0.0-18/100/1 від 11.03.2010 року, №16.0.0-18/18/88 від 11.03.2010 року, адресовані директору ПП «Престиж» [PERSON], який був майновим поручителем та боржнику [PERSON] (а.с.48-51, 106-110) в яких повідомлялося про порушення основного зобов'язання та іпотечного договору. Зі змісту зазначених повідомлень - вимог вбачається, що Кредитор не тільки повідомляє про порушення основного зобов'язання, а й вимагає в тридцятиденний строк, відповідно до п. 5.6 Кредитного договору, достроково виконати зобов'язання за кредитним договором. В зв'язку з неповерненням позичальником [PERSON] надісланих Банком вимог щодо повернення всієї суми кредиту та відсотків у відповідності до п. 5.2. Кредитного договору, ПАТ «Ерсте Банк» відповідно до умов кредитного договору, договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку», звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петрушенко Т.І. з заявою про вчинення виконавчого напису. 03.06.2010 р. приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис №2494 на договорі іпотеки №010-064/00001, про звернення стягнення на цілісно-майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( а.с.101-103). Таким чином, банк відповідно до положень ст. 1050 ЦК України та п. 6.4 Генеральної угоди, п. 6.5 Кредитних договорів скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобов'язання, протягом тридцяти днів з моменту отримання вимоги. У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Відповідно ч.1 ст. 559 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. У п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями. Тижнями, днями або годинами. Термін визначається датою або вказівкою на подію, яка неминуче має настати. Судом установлено, що остання повідомлення - вимога за №16.0.0-18/18/88 була надіслана [PERSON] 11.03.2010 року, і отримана ним 16.03.2010 року ( а.с.81), у суду відсутні відомості про направлення аналогічних вимог у більш пізні строки, а тому, суд приходить до висновку, що саме з цього терміну необхідно обчислювати строк виконання основного зобов'язання за Генеральною кредитною угодою та Кредитними договорами, який становить 16.04.2010 року. Суду не надано доказів про те, що банк звертався до поручителя з вимогами протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який було змінено ним відповідно до п. 6.4 Генеральної кредитної угоди і п. 6.5 Кредитних договорів. Попередження на адресу поручителя [PERSON] від 11.03.2010 року за №16.0.0.-18/90 за своїм змістом та правовою природою не може бути визнано як вимога про виконання зобов'язання. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що банк протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання - 16.04.2010 року не пред'явив вимоги до поручителя, а тому порука має бути визнана припиненою. Заявлені позивачем вимоги є законними та обґрунтованими, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved