Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Сахновщинської селищної ради Харківської області, третя особа: [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що згідно Договору купівлі-продажу №277 від 19.07.2000 року, укладеного у простій письмовій формі та посвідченого Лозівською філією Харківської товарної біржі, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив 2/3 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в смт Сахновщина Харківської області по вул.Фрунзе, 22. За умовами вищевказаного Договору [PERSON] повністю сплатив [PERSON] вартість, а саме 200,00 грн., придбаного за договором купівлі-продажу нерухомого майна. Договір Купівлі-продажу був зареєстрований Лозівською філією Харківської товарної біржі в «Журналі реєстрацій біржових угод з нерухомістю» на підставі біржового контракту №277 від 20.07.2000 року, згідно діючого на той час законодавства і набрав чинності. 29.08.2002 року Сахновщинським бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок №22 по вул.Фрунзе смт Сахновщина Харківської області на ім»я [PERSON], реєстраційний номер 1561. Після укладення вищевказаного Договору купівлі-продажу, вказаний договір не було нотаріально посвідчено та зареєстровано. Право власності на житловий будинок №22 по вул.Фрунзе в смт Сахновщина Харківської області виникло у [PERSON] з моменту укладання договору купівлі-продажу №277 від 19.07.2000 року і зареєстрованого Лозівською філією Харківської товарної біржі в «Журналі реєстрацій біржових угод з нерухомістю» за №277 від 19.07.2000 року, який є дійсний згідно п.3 ст.5 ЦК України від 16.01.2003 року «Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов»язків, що виникли з моменту набрання ним чинності». 27 серпня 1996 року на ім»я [PERSON], Сахновщинським бюро технічної інвентаризації, було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок №22 по вул.Фрунзе в смт Сахновщина Харківської області, на підставі договору купівлі-продажу на 1/3 частину з відповідною частиною надвірних будівель та посвідченого державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори 04.06.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №1233, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] З 1996 року у встановленому законом порядку [PERSON] займав вище зазначений житловий будинок, і весь час по день смерті, 30.06.2001 року, використовував його, робив в ньому поточний та капітальний ремонти. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права власності на житловий будинок №22 по вул.Фрунзе смт Сахновщина Харківської області, на підставі Договору купівлі-продажу №227 від 19.07.2000 року, укладеного у простій формі та посвідченого Лозівською філією Харківської товарної біржі та Договору купівлі продажу, посвідченого державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] 04.06.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №1233. Спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON], є його донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Інших спадкоємців не має. [PERSON] фактично прийняла спадщину, але юридично її не оформила. Маючи намір прийняти спадщину після смерті батька, [PERSON], позивачка звернулися до державного нотаріуса Сахнощинської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] з метою написання заяви про прийняття спадщини та видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, після смерті 30.06.2001 року [PERSON], проте у прийнятті заяви їй було відмовлено у зв»язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного терміну для прийняття спадщини а також наданий правовстановлюючий документ на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями за №22 по вул.Фрунзе в смт Сахновщина Харківської області, який належав [PERSON], померлого 30.06.2001 року на підставі Договору купівлі-продажу №277 від 19.07.2000 року, укладеного у простій формі та посвідченого Лозівською філією Харківської товарної біржі. Таким чином, позивачці стало відомо про необхідність нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору купівлі-продажу. Відсутність документу, що підтверджує право власності на житловий будинок, позбавляє позивачку можливості оформити належним чином право на спадщину та подальше розпорядження спадковим майном. Позивачка в судове засідання не з»явилася, надала до суду заяву в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності,вимоги позовної заяви вирішити залежно від обставин справи. [PERSON], яка є третьою особою по справі, в судове засідання не з»явилася, хоча про день та час слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується неодноразовими викликами в судове засідання та розміщеним оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 19.07.2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу №277, який укладений у простій формі та посвідчений у Лозівській філії Харківської товарної біржі. Той факт, що договір купівлі-продажу будинку не посвідчений нотаріально, не дає можливості для реалізації прав по розпорядженню придбаним будинком позивачкою, оскільки її батько - [PERSON] помер 30 червня 2001 року, що підтверджується, копією свідоцтва про смерть, серія 1-КЕ №194011, зареєстрованого Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №2104. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищезгаданий житловий будинок. Державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено у зв»язку з тим, що наданий правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями за №22 по вул. Фрунзе в смт Сахновщина Харківської області, який належав [PERSON], померлому 30.06.2001 року на підставі Договору купівлі-продажу №277 від 19.07.2000 року, укладено у простій формі та посвідчено Лозівською філією Харківської товарної біржі а також, у зв»язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Договір купівліпродажу підлягає обов»язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Інших спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку у спадщині не має. Відповідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В судовому засіданні встановлено, що договір купівлі-продажу будинку від 21.07.2000 року між сторонами укладений був, так як по всім суттєвим умовам договору, визнаних такими по закону та необхідних для договорів даного виду, між сторонами було досягнуто згоди, що відповідає вимогам ст.203 ЦК України. Відповідно до ст.15 Закону України від 10.12.1991 року №1956-ХІІ «Про товарну біржу» зазначено, що «Біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов: якщо вона являє собою купівлюпродаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню». 29 серпня 2002 року Сахновщинським бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок №22 по вул.Фрунзе смт Сахновщина Харківської області на ім»я [PERSON], реєстраційний номер 1561. Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Згідно ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. П. 5 Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого постановою КМУ від 26.05.2004 року №671, державній реєстрації підлягають правочини, зокрема, нерухомого майна. Але після укладення Договору купівлі-продажу №277 від 19.07.2000 року, посвідченого Лозівською філією Харківської товарної біржі, між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку №22 по вул.Фрунзе в смт Сахновщина Харківської області, не було нотаріально посвідчено та зареєстровано. Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України від 02.09.93 року №3425-ХІІ «Про нотаріат» угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. А відповідно до ч.2 п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.06.94 року №18/5, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 07.07.94 року №152/361, договір купівлі-продажу, що зареєстрований на біржі, якраз і є тим документом, що підтверджує право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж інші будівлі і споруди, що відчужуються. Право власності на вищезазначений будинок виникло у [PERSON] з моменту укладення договору купівлі-продажу №277 від 19.07.2000 року і зареєстрованого в Сахновщинському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 1561. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка, [PERSON] є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців не має. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим визнати укладеною угоду №277 купівліпродажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями №22 по вул.Фрунзе в смт Сахновщина Харківської області від 19.07.2000 року, а також визнати за [PERSON] право власності на вищевказаний будинок.

Outcome: approved