Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Самгородоцької сільської ради Вінницької області, в якому просить визнати за нею право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,0903 га, кадастровий номер 0521485400:04:004:0073, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколаївської сільської ради Козятинського району Вінницької області, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , яка на день своєї смерті проживала та була зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,0903 га, кадастровий номер 0521485400:04:004:0073, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №034919, виданого Козятинським районним відділом земельних ресурсів 19.11.2004. Позивач є єдиним спадкоємцем майна баби за заповітом. Спадщину у встановлений законом строк прийняла, подавши відповідну заяву до державного нотаріуса. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Однак за результатами звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори позивачу оформити свої спадкові права стосовно земельної ділянки, що входить до складу спадкового майна, не вдалося, оскільки у Державному земельному кадастрі відсутні відомості щодо права власності на вказану вище земельну ділянку. Вирішення питання про успадкування нею земельної ділянки можливе лише в судовому порядку. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.12.2020 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути у їхню відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просить слухати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , яка на день своєї смерті проживала та була зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-11, 13, 15). На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно (а.с.16), до складу якого входить право на земельну ділянку площею 3,0903 га, кадастровий номер 0521485400:04:004:0073, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Козятинського району Вінницької області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №034919, виданого Козятинським районним відділом земельних ресурсів 19.11.2004, на підставі розпорядження Козятинської районної державної адміністрації від 11.06.2004 №214. Позивач є єдиним спадкоємцем майна баби за заповітом. Спадщину у встановлений законом строк прийняла, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори (а.с.14). Відповідно до постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.11.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку з відсутністю у Державному земельному кадастрі відомостей щодо права власності на вказану вище земельну ділянку (а.с.21, 18). Згідно з роз`ясненнями начальника відділу у Козятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області задовольнити запит про внесення відомостей в Державний земельний кадастр (далі - ДЗК) про власника земельної ділянки не вбачається можливим, тому що після державної реєстрації речового права (права оренди) 28.11.2014 на земельну ділянку, кадастровий номер 0521485400:04:004:0073, реєстраційною службою зник розділ 3 «Відомості про право власності/право постійного користування», так як реєстратором речового права при реєстрації права оренди не було внесено право власності на дану земельну ділянку, тому залишилися тільки відомості про оренду. Дії державного кадастрового реєстратора щодо внесення інформації в розділ 3 із застосуванням функціоналу національної кадастрової системи, обмежені. Відповідно й внесення доповнень у Витяг з ДЗК про земельну ділянку за допомогою програмного забезпечення є неможливим (а.с.17). Відповідно до роз`яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~№7\~від 30.05.2008, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим виникає цивільно-правовій спір. Таким чином, у зв`язку з відсутністю у Державному земельному кадастрі відомостей щодо права власності на земельну ділянку, оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач немає можливості, а тому її спадкові права підлягають судовому захисту. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.\~328\~ЦК України право\~власності набувається\~на підставах,\~що не\~заборонені законом. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене вище, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [PERSON] . На підставі наведеного та

Outcome: approved