Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до Луганської міської ради, Головного територіального управління юстиції Луганської міської ради, посилаючись на ту обставину, що вона є власником нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу квартири. У зв'язку із крадіжкою, яка була здійснена наприкінці жовтня 2015 року, із квартири позивача було викрадено, зокрема, правовстановлюючі документи, які підтверджували право власності на зазначене вище нерухоме майно. З метою отримання дублікату договору купівлі-продажу квартири від 15.11.2013 року позивач звернулася до Головного територіального управління юстиції в Луганській області, однак отримала відмову, оскільки нотаріус не передавав документи до Луганського обласного державного нотаріального архіву, а обов'язок зберігати документи та архів залишився за нотаріусом. Оскільки відновити викрадені правовстановлюючі документи іншим чином неможливо, позивач просить суд визнати право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, попередньо надіславши заяву до суду про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - Луганської міської ради, до суду не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Представник відповідача - Головного територіального управління юстиції в Луганській області, до суду не з'явився, надіславши заперечення проти позову, в якому просив суд розглянути справу без участі його представника, оскільки до компетенції Головного територіального управління юстиції не належать питання, зазначені в позовній заяві. 09.06.2016 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Позивач, звертаючись до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції в Луганській області, помилково залучив останнього як відповідача в справі, оскільки відповідно до ст.. 6 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Тому до повноважень Головного територіального управління юстиції в Луганській області не належать питання щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно. Оскільки представник відповідача - Луганської міської ради, не з'явився до суду з причин, невідомих суду та не надіслав заперечення проти позову, суд вважає за можливе розглянути справу за доказами, наявними в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши докази наявні справі кожен окремо та в сукупності, приходить до такого. Судом встановлено, що згідно з копією договору купівлі-продажу від 15.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Меженською К.С., наданого позивачем до матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися передати у власність [PERSON] квартиру у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 13-15). Відповідно до наданого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.11.2013 року, право власності на об'єкт житлової нерухомості - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за власником - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, виданий 15.11.2013 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Меженською К.С. (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 1 ч. 2. ст.. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача задовольнити та визнати за ним право власності на квартиру через втрату ним правовстановлюючих документів. На підставі викладеного та

Outcome: approved