Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до ТДВ «Страхова компанія «Індіго» про стягнення 2217,16 гривень пені, 886,86 гривень 3% річних та 3000 гривень моральної шкоди у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договору страхування наземного транспорту від 24.11.2008 року. В обґрунтування вимог покликається на те, що 24 листопада 2008 року між нею та ВАТ СК «Індіго» було укладено договір страхування наземного транспорту № 206-25014-08, предметом якого є автомобіль марки Кіа, 2007 року випуску, д.н. [NUMBER]. 14 липня 2009 року близько 10.30 год. мав місце страховий випадок, а саме відбулося ДТП із застрахованим автомобілем, що належить позивачці. Вона зверталася до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування та надала відповідачу рахунок від АТВП «Львів - Авто» на суму 15531,11 грн. Однак, страховик не виплачував належне їй страхове відшкодування. 29.06.2011 року Шевченківським районним судом м. Львова було прийнято заочне рішення, яким задоволено її позовні вимоги, стягнуто з відповідача 15531,11 грн. страхового відшкодування та понесені нею судові витрати. Після скасування заочного рішення суду, 06.03.2012 року Шевченківським районним судом м. Львова прийнято рішення, яким стягнуто з відповідача 14781,41 грн. страхового відшкодування, 2747,33 інфляційного нарахування, 1132,27 грн. 3-х % відсотків річних, а всього 18660,71 грн. та понесені судові витрати. Вищевказане рішення залишено без змін судом апеляційної інстанції 06.03.2013 року. Таким чином судом підтверджено правомірність та підставність вимог до відповідача та стягнено суму страхового відшкодування та штрафних нарахувань. Відповідачем страхове відшкодування було виплачено лише в березні 2014 року. Згідно умов договору страхування відповідач несе відповідальність за прострочення виконання зобов`язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. За період з 06.03.2013р. по 06.03.2014р. прострочено відповідачем 365 днів, таким чином пеня становить 2217,16 грн. Крім того відповідач повинен сплатити 3% річних за період з 06.03.2013р. по 06.03.2014р., прострочено 365 днів, сума 3% річних становить 886,86 грн. Крім того, такими діями відповідача їй завдано моральних страждань, які вона оцінює в 3000 гривень та просить стягнути з відповідача. Представник [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача до початку розгляду справи подав суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. В судовому засіданні встановлено, що 24 листопада 2008 року між позивачем [PERSON] та ВАТ СК «Індіго» було укладено договір страхування наземного транспорту № 206-25014-08 предметом якого є автомобіль марки Кіа, 2007 року випуску, д.н. [NUMBER]. 14 липня 2009 року близько 10.30 год. відбулося ДТП з участю застрахованого автомобіля марки Кіа, 2007 року випуску, д.н. [NUMBER], що належить позивачці. Відповідно до п. 22.2 договору страхування наземного транспорту № 206-25014-08, протягом п'яти робочих днів з дня отримання всіх необхідних документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмірів збитків, страховик на протязі десяти робочих днів складає страховий акт та на протязі п'яти днів здійснює виплату страхового відшкодування. Згідно з п. 21.1.5 договору документами, що підтверджують розмір збитків є акт товарознавчої експертизи про розмір збитку, калькуляція та оригінали рахунків, оригінали документів, що підтверджують факт виконання відновлювальних (ремонтних) робіт на ТЗ, акти про виконані роботи, тощо. В судовому засіданні встановлено, що 06 листопада 2009 року позивачка подала до СК «Індіго» заяву, вх. № 3612/09 та рахунок-фактуру № ЛА-10435 від 22.07.2009 р. про проведення ремонту, з проханням надати інформацію про можливі терміни виплати страхового відшкодування, яка залишилася без реагування страховика. 29.06.2011 року Шевченківським районним судом м. Львова було прийнято заочне рішення, яким задоволено позов [PERSON], стягнуто з відповідача 15531,11 грн. страхового відшкодування та понесені нею судові витрати. Після скасування заочного рішення суду, 06.03.2012 року Шевченківським районним судом м.Львова прийнято рішення, яким стягнуто з відповідача 14781,41 грн. страхового відшкодування, 2747,33 інфляційного нарахування, 1132,27 грн. 3-х % відсотків річних, а всього 18660,71 грн. та понесені судові витрати. Вищевказане рішення суду залишено без змін судом апеляційної інстанції 06.03.2013 року та набрало законної сили. В судовому засіданні встановлено, що кошти в сумі 18660,71 гривень виплачені позивачці 06.03.2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Як вбачається з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 25.5 Договору добровільного страхування транспортного засобу №206-25014-08 від 24.11.2008 року, за несвоєчасне проведення розрахунків винна сторона сплачує іншій стороні пню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на час виникнення заборгованості, від суми, що підлягають сплаті, за кожний календарний день прострочення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що незважаючи на набрання законної сили рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06.03.2012 року по час зобов`язання відповідача перед позивачкою виконані не були, відтак, боржник, в силу ст. 625 ЦК України, зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а також пеню, згідно з п.25.5 Договору, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на час виникнення заборгованості, від суми, що підлягають сплаті, за кожний календарний день прострочення. В судовому засіданні встановлено, що сума пені становить 2217,16 гривень, а сума трьох відсотків річних - 886,86 гривень, і вказані кошти підлягають стягненню з відповідача в користь позивача [PERSON] Позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди до задоволення не підлягають, у зв'язку з відсутністю завдання такої та договірними зобов'язаннями сторін, які не передбачають відшкодування моральної шкоди. Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до висновку, що слід стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Індіго» в користь держави 243 гривню 60 копійки судового збору.

Outcome: partial