Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,72 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ковалевської сільської ради Котелевського району Полтавської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що після смерті батька - [PERSON], вона є спадкоємицею за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,72 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулася до державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори, виконуючої обов'язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори [PERSON], яка відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки, оскільки позивачем не подано нотаріусу документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 50-57). Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору надання адвокатських (юридичних) послуг №5-ц від 23.01.2018 року, ордера [NUMBER] про надання правової допомоги від 23.01.2018 року (а.с. 18, 19), подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 46). Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 27.06.2018 року (а.с. 45), 23.07.2018 року подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу за відсутності позивача та його представника. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 40, 41). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-КЕ №362391, видане повторно 07.09.2017 року Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку площею 3,72 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 07.08.2006 року Котелевською районною державною адміністрацією Полтавської області, і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010654500409, (а.с. 13), що також підтверджується листом Відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 26.12.2017 року №925/109-17 (а.с. 15). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 26.09.2017 року за №1032, [PERSON], який помер [INFO] року, проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. При цьому на час відкриття спадщини, спадкодавець за вказаною адресою проживав один (а.с. 16). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцем за законом спадкового майна є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.01.2018 року №18/02-31, в якій зазначається, що спадкова справа після смерті [INFO] року [PERSON] заведена 16.02.2011 року за №35/2011 на підставі заяви [PERSON], також в матеріалах справи знаходиться заява про прийняття спадщини від імені [PERSON] (а.с. 8). Родинні відносини позивачки із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим повторно 07.09.2017 року Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 10) та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 20.07.1996 року(а.с. 11). Позивач не має можливості прийняти спадщину у вигляді спірного нерухомого майна, оскільки державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори, виконуючою обов'язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки, у зв'язку з тим, що позивачем не подано нотаріусу документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, відсутній оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 8). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ст.206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved