Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою, мотивуючи тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу вони мають двох дітей: Діану, [INFO], та Дениса, [INFO]. У червні 2015 року [PERSON] пішов з дому та не повернувся. Чоловік зловживав алкогольними напоями, вживав наркотики. З червня 2015 року їй (заявнику) невідоме місце знаходження чоловіка. У даний час вона (заявник) розлучилася з [PERSON], їй призначено пенсію по інвалідності (друга група). Для оформлення соціальної допомоги, як малозабезпеченій особі, необхідно визнати безвісно відсутнім її колишнього чоловіка. У судове засідання заявник не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що свої вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2018 року. 9 листопада 2018 року заявник змінила прізвище на дошлюбне [PERSON], що підтверджується копією паспорта (а.с. 26). Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON]М по місцю його постійного проживання на протязі одного року підтверджується зібраними по справі доказами. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання про те, що у червні 2015 року він востаннє бачив свого зятя. [PERSON] зловживав алкогольними напоями, наркотиками, мав будинок, але виніс з нього всі цінні речі, розібрав паркан та будинок. Дочка з дітьми проживає у його (свідка) будинку. До 2015 року [PERSON] працював, але був звільнений за прогули, брав кредити, але не виплатив борги. Батьки [PERSON] не спілкуються з ним, не мають відомостей про місце його перебування. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що з червня 2015 року не бачили [PERSON] у с. Володькова Дівиця, не зустрічались з ним. Суд не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, які повідомили свідки. Дані про яку-небудь зацікавленість свідків у кінцевому вирішенні по справі відсутні, їх показання відповідають і не протирічать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] до червня 2015 року постійно проживав у [INFO], звідки безвісти зник. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою особою має юридичне значення для заявника, оскільки дозволить їй оформити документи на отримання соціальної допомоги. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, враховуючи, що останні відомості про особу отримані в червні 2015 року, необхідно визнати [PERSON] безвісно відсутнім з 1 липня 2015 року, а останнім місцем проживання с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, вул. Шевченка, 96.\~

Outcome: approved