Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем знаходилася в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. 04.04.2006 року шлюб між ними розірвано, сторони не проживають разом, сімейні стосунки не підтримують. Їхня донька [PERSON] залишилася проживати разом з позивачкою та 29.01.2017 року досягнула повноліття, у звязку з цим закінчився строк стягнення з відповідача аліментів на її утримання, які стягувалися з нього на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області. З 01.09.2016 року [PERSON] являється студенткою першого курсу денної форми навчання Одеського державного університету внутрішніх справ ІV рівня акредитації, на контрактній основі навчання строком на 3 роки. За договором про освітні послуги вартість освітньої послуги за один рік складає 10900 грн. В звязку з великим навантаженням у навчанні донька не працює і потребує матеріальної допомоги. Утримувати себе повнолітня донька не в змозі, позивачка теж не в змозі в повному обсязі покривати витрати на її навчання, а відповідач добровільної допомоги не надає, в зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх його видів доходів та заробітку щомісячно до 23 років. Позивачка в судовому засіданні вказала на те, що бажає отримувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. Відповідач в судовому засіданні погодився виплачували аліменти в розмірі 800 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги те, що позивач не надала суду письмову уточнену позовну заяву, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що батьками повнолітньої [PERSON] відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 286077, виданого Перелітською сільською радою Балтського району Одеської області 17.08.1999 року, являються [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 04.04.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, та відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД №026988, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області 21.03.2007 року, після реєстрації розірвання шлюбу позивач залишила прізвище «Шеремет». 21.07.2007 року позивачка у Бендзарівській сільській раді Балтського району зареєструвала шлюб з [PERSON], який рішенням Балтського району Одеської області від 05.03.2014 року був розірваний, та після розірвання шлюбу позивач залишила шлюбне прізвище «Герасименко». В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], яка є донькою відповідача, являється студенткою 1 курсу денного відділення Одеського державного університету внутрішніх справ ІV рівня акредитації, навчається на контрактній формі (10900 грн. за один рік навчання), що підтверджується договором про надання платної освітньої послуги між ОДУВС та [PERSON] № 84 П/Д від 11.08.2016 року, самостійно доходу немає і потребує матеріальної підтримки з боку відповідача, так як мати дитини не має можливості повністю покривати витрати на навчання доньки. Згідно п. 20 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обовязок доказування цих фактів, згідно з положеннями ст.. 60 ЦПК України покладається на позивача, а щодо спростування факту наявності матеріальних можливостей щодо надання допомоги на навчання покладається відповідно на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Доказів наявності у відповідача боргових зобовязань судом не виявлено й відповідно суду не надано. Враховуючи те,що відповідач на даний час офіційного місця роботи не має, тому розмір аліментів повинен бути визначений згідно ст.. 184 СК України. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач являється працездатною особою, те що на утриманні інших дітей не має, отже може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, крім того погодився на сплату аліментів у розмірі 800 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial