Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років, мотивуючи свої вимоги тим, що у зв'язку з народженням дитини позивачка не працює, відповідач матеріальної допомоги не надає та відмовляється добровільно її надавати. 14.11.2018 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач вказав, що з моменту народження дитини щомісячно надає матеріальну допомогу на утримання дитини, на прохання позивачки купує необхідні для дитини речі. Наразі відповідач працює у ФОП [PERSON], заробітна плата становить 3723,00 грн. та з цієї суми відраховують 25 % аліментів на утримання дитини, тому суму аліментів у розмірі 1800,00 грн. на утримання позивачки сплачувати не має змоги, просить стягнути аліменти у розмірі 800,00 грн. 20.11.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивачка вказала, що відповідач надавав допомогу на утримання дитини не стабільно, а лише після нагадувань позивачки, що і змусило її звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини та з позовною заявою про стягнення аліментів на її утримання. Жодної участі у догляді за дитино, за її здоров'ям, забезпеченні матеріально-побутових умов дитини відповідач не бере. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини, є невеликим та не може забезпечити навіть найелементарніші потреби дитини, тому позивачка просить стягувати аліменти у розмірі 1800,00 грн., оскільки такий розмір аліментів обумовлений також потребами дитини. 07.12.2018 року до суду надійшло заперечення, у якому відповідач зазначив, що твердження позивачки про те, що відповідач ухиляється від фінансової участі по утриманню дитини не відповідає дійсності, оскільки від моменту народження сина відповідач регулярно надавав матеріальну допомогу на його утримання, перераховував кошти та купував необхідні речі на прохання позивачки, просив повідомляти про потреби сина, щотижня відвідує сина. Також зазначає, що сторони мали спільні кошти у розмірі біля 50 тис. грн., які після розлучення залишилися позивачці для придбання необхідних для дитини речей та просить стягнути аліменти у розмірі 800,00 грн. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та у заяві вказала, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та у заяві вказав, що позовні вимоги визнає частково та просить врахувати його пояснення, надані у відзиві. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2015 року між сторонами було укладено шлюб, який 03.05.2017 року розірвано (а.с. 5-6). У шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Якщо платник аліментів виїжджає на постійне місце проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти можуть бути сплачені наперед за час, визначений домовленістю подружжя, а у разі спору - за рішенням суду. За приписами ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на отримання аліментів, що відповідачем не заперечується. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, позивачка перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, самостійного доходу не має, законодавчо має право на утримання від свого чоловіка, враховуючи, що позивач разом з малолітньою дитиною проживає окремо від відповідача та враховуючи розмір доходів відповідача, тому в сукупності оцінених судом доказів, суд приходить до висновку, що є всі підстави для часткового задоволення позову та присуджує до стягнення аліменти на утримання дружини в розмірі 800,00 грн. до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 79 СК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена позивачка при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів. Враховуючи наведене та

Outcome: partial