Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON]. звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що до 19.08.2003 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. За час спільного життя у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, відповідач сплачував аліменти на користь позивача, на утримання їхніх дітей. На даний час їх діти досягли повнолітнього віку та кожен з них продовжує навчання. [PERSON] навчається на 2 курсі Херсонського державного університету за спеціальністю «Біологія» на денній формі навчання, контрактної форми фінансування. [PERSON] у свою чергу навчається у Державному навчальному закладі «Вище професійне училище №2 м. Херсона» за професією «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування: електрогазозварювальник» на денній формі навчання з перебуванням на неповному держаному забезпеченні. У звязку з навчанням діти потребують додаткових коштів на харчування, навчання та проживання. З метою забезпечення прав дітей після досягнення ними повнолітнього віку, позивач звернулася до суду про стягнення з відповідача аліментів на їх утримання. Вказує, що оскільки сама має тяжке матеріальне становище та не має можливості належним чином утримувати дітей, то просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ними 23 років. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. До суду надіслав відзив у якому позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Згідно зі ст.. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. \~ \~ \~ \~Відтак, за змістом ст. 199 СК України обовязок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про народження, серії 1-КГ №084555 та свідоцтвом про народження 1-КГ №084554, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відповідно. Згідно довідки від 21.09.2018 року №201, [PERSON] навчається у Державному навчальному закладі «Вище професійне училище №2 м. Херсона» за професією «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування: електрогазозварювальник» з 01.09.2017 року на денній формі навчання з перебуванням на неповному держаному забезпеченні Згідно довідки№197/18 від 01.10.2018 року, [PERSON] є студентом ІІ курсу СВО «бакалавр» спеціальності Біологія факультету біології, географії і екології денної форми навчання контрактної форми фінансування та стипендію не отримує. У звязку з навчанням дітей, позивач потребує додаткових витрат на їх утримання, які складаються з витрат на оплату навчання, витрат на проживання, витрат на проїзд до місця навчання, витрат на навчання. У звязку з чим суд вважає доведеним факт потребування додаткових коштів на утримання дитини у звязку з навчанням. \~ \~ \~ \~Підставою звернення з цим позовом до суду є обставини неможливості позивачу самостійно матеріально утримувати дітей у період навчання, оскільки дохід, що отримує позивач не дозволяє в достатній мірі забезпечувати навчальний процес синів та їх проживання. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні достовірно встановлено такі юридичні факти, як досягнення повнолітніми дітьми віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] ніде не працює, хоча є працездатною особою. Судом не встановлено обставин які перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти на утримання повнолітніх дітей. Згідно зі ст.. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, за станом свого здоров'я не має медичних протипоказань та обмежень до суспільно-корисної праці, на обліку в центрі зайнятості населення як особа яка потребує в працевлаштуванні не перебуває, у своєму відзиві на позовну заяву визнав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі визначеному позивачем. Наведені обставини свідчать про відсутність у відповідача постійного, стабільного доходу, а отже свідчать про відсутність підстав для визначення аліментів у частці від його доходу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~При зверненні до суду з даним позовом, [PERSON] зазначила, що вона потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням дітей і у відповідача є можливість надавати таку допомогу дітям, але він в добровільному порядку відмовляється її надавати. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~З матеріалів справи достовірно встановлено, що повнолітньому [PERSON] та [PERSON] не виповнилося 23 років, вони продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, так як дохід позивача не забезпечує їм належного матеріального забезпечення для навчання, проживання та харчування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Також суд звертає увагу на те, що обов'язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися, після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання покладається на обох батьків, та враховує можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, оскільки судом не встановлено обставин, що позбавляли б його обов'язку надавати матеріальну допомогу дітям, які продовжують навчання. Враховуючи положення ст.. 182 СК України, та що відповідач [PERSON] не працює, і отже має нерегулярний, мінливий дохід, суд визначає розмір аліментів на утримання працездатних дітей, що продовжують навчання, в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує реальну можливість відповідача сплачувати аліменти, тому приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти в розмірі 1300 гривень на кожну щомісячно, так як відповідач не працює, при цьому судом враховано, що такий обов'язок надання матеріальної допомоги покладено законом на обох батьків. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1300 гривень на кожну дитину щомісячно. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог\~ст.. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved