Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, за участю третьої особи - відділу державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області. В позові зазначено, що рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2009 року з відповідача на користь позивача були стягнені аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 липня 2009 року, до досягнення дітьми повноліття. Однак, відповідач рішення суду належним чином не виконує, аліменти сплачує нерегулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого, станом на 31 грудня 2013 року за ним виникла заборгованість по аліментам в розмірі 5262 гривні 71 копійок. Позивачка вказує, що заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, тому він також повинен сплатити їй суму неустойки за період невиплати аліментів з липня 2009 року по грудень 2013 року, згідно проведених нею розрахунків. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 5067 гривень 36 копійок, судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 300 гривень 00 копійок. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те що, в теперішній час заборгованість по аліментам ним погашена в повному обсязі, а більше нічого пояснити не може. В судовому засіданні представник третьої особи щодо вирішення позову покладається на розсуд суду та пояснила, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області перебуває виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Дійсно, станом на 31 грудня 2013 року була заборгованість по аліментам, нею був складений відповідний розрахунок заборгованості, який сторонами не оскаржувався, а 27 січня 2014 року зазначена заборгованість була сплачена в повному обсязі. Станом на сьогоднішній день аліменти за січень - лютий 2014 року ще не сплачені. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 03 квітня 2001 року Пришибською селищною радою Михайлівського району Запорізької області, сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 03 квітня 2001 року зроблено відповідний запис № 08. Згідно свідоцтва про народження, виданого 27 червня 2002 року Пришибською селищною радою Михайлівського району Запорізької області, сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 27 червня 2002 року зроблено відповідний запис № 12. Згідно рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 липня 2009 року, до досягнення дітьми повноліття. Згідно розрахунку заборгованості боржника по аліментам, станом на 31 грудня 2013 року [PERSON] має заборгованість по аліментам, яка по 1/3 частині складає 4235 гривень 82 копійок, а по 30% відсотків прожиткового мінімуму - 5262 гривні 71 копійок. Визначена сума заборгованості за аліментами сторонами не оскаржувалась. Сума заборгованості по аліментам в розмірі 5262 гривні 71 копійок була сплачена відповідачем 27 січня 2014 року. Також, під час судового розгляду було встановлено, що відповідач був обізнаний про наявність у нього обов'язку щодо сплати аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей згідно винесеного судового рішення, однак він ухилявся від належного виконання рішення суду, аліменти сплачує нерегулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого, станом на 31 грудня 2013 року за ним виникла заборгованість по аліментам. Крім того, відповідач є працездатним, однак ніде офіційно не працює, на обліку в центрі занятості не перебуває. Відповідач має задовільний стан здоров'я, ані хронічними, ані якимись іншими захворюваннями, які вимагають постійного лікування, він не страждає. Дані обставини, встановлені судом, сторонами не оспорюються. Отже, судом встановлено, що заборгованість по аліментам на утримання неповнолітніх дітей утворилась з вини відповідача, а не з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тому у позивача виникло право на стягнення пені в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Посилання відповідача на те, що в теперіній час вся заборгованість по аліментам ним погашена в повному обсязі, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначені обставини не звільняють відповідача від відповідальності за прострочення сплати аліментів. Крім того, відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження наявності обставин, які б свідчили про те, що заборгованість по аліментам утворилася з незалежних від нього причин, відсутні такі докази й в матеріалах справи. Разом із цим, із наданим позивачем розрахунком суми пені за прострочення сплати аліментів не можна погодитись, оскільки він обрахований всупереч вимогам ст. 196 ЦК України та п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3. Так, під час проведення розрахунку позивач виходила із того, що сума пені нараховується у розмірі одного відсотка від суми несплачених кожного місяця аліментів за кожен день прострочення та обчислила її в межах одного місяця. Однак, відповідно до зазначених вище положень чинного законодавства, пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми. Така ж правова позиція висловлена й у висновках Верховного суду України, викладених у постанові від 11 вересня 2013 року № 6-81цс13, відповідно до якої, оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Таким чином сума пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей складає по місяцям: - за липень 2009 року: (40,70 гривень х 1 : 100%) x 1640 днів (період з 01 серпня 2009 року по 27 січня 2014 року) = 667 гривень 48 копійок; - за серпень 2009 року: (420,00 гривень х 1 : 100%) x 1609 днів (період з 01 вересня 2009 року по 27 січня 2014 року) = 6757 гривень 80 копійок; - за вересень 2009 року: (420,60 гривень х 1 : 100%) x 1579 днів (період з 01 жовтня 2009 року по 27 січня 2014 року) = 6641 гривня 27 копійок; - за жовтень 2009 року: (420,60 гривень х 1 : 100%) x 1548 днів (період з 01 листопада 2009 року по 27 січня 2014 року) = 6510 гривень 89 копійок; - за листопад 2009 року: (465,60 гривень х 1 : 100%) x 1518 днів (період з 01 грудня 2009 року по 27 січня 2014 року) = 7067 гривень 80 копійок; - за грудень 2009 року: (465,60 гривень х 1 : 100%) x 1487 днів (період з 01 січня 2010 року по 27 січня 2014 року) = 6923 гривні 47 копійок; - за січень 2010 року: (540,60 гривень х 1 : 100%) x 1456 днів (період з 01 лютого 2010 року по 27 січня 2014 року) = 7871 гривня 14 копійок; - за лютий 2010 року: (540,60 гривень - 500,00 гривень = 40,60 гривень х 1 : 100%) x 1428 днів (період з 01 березня 2010 року по 27 січня 2014 року) = 579 гривень 77 копійок; - за травень 2010 року: (550,20 гривень - 400,00 гривень = 150,20 гривень х 1 : 100%) x 1336 днів (період з 01 червня 2010 року по 27 січня 2014 року) = 2006 гривень 67 копійок; - за червень 2010 року: (550,20 гривень х 1 : 100%) x 1306 днів (період з 01 липня 2010 року по 27 січня 2014 року) = 7185 гривень 61 копійок; - за липень 2010 року: (552,60 гривень х 1 : 100%) x 1275 днів (період з 01 серпня 2010 року по 27 січня 2014 року) = 7045 гривень 65 копійок; - за серпень 2010 року: (552,60 гривень х 1 : 100%) x 1244 днів (період з 01 вересня 2010 року по 27 січня 2014 року) = 6874 гривні 34 копійок; - за вересень 2010 року: (552,60 гривень х 1 : 100%) x 1214 днів (період з 01 жовтня 2010 року по 27 січня 2014 року) = 6708 гривень 56 копійок; - за жовтень 2010 року: (564,60 гривень - 500,00 гривень = 64,60 гривень х 1 : 100%) x 1183 днів (період з 01 листопада 2010 року по 27 січня 2014 року) = 764 гривні 22 копійок; - за грудень 2010 року: (574,20 гривень х 1 : 100%) x 1122 днів (період з 01 січня 2011 року по 27 січня 2014 року) = 6442 гривні 52 копійок; - за січень 2011 року: (586,20 гривень х 1 : 100%) x 1091 днів (період з 01 лютого 2011 року по 27 січня 2014 року) = 6395 гривень 44 копійок; - за лютий 2011 року: (586,20 гривень х 1 : 100%) x 1063 днів (період з 01 березня 2011 року по 27 січня 2014 року) = 6231 гривня 31 копійок; - за березень 2011 року: (586,20 гривень х 1 : 100%) x 1032 днів (період з 01 квітня 2011 року по 27 січня 2014 року) = 6049 гривень 59 копійок; - за квітень 2011 року: (598,20 гривень х 1 : 100%) x 1002 днів (період з 01 травня 2011 року по 27 січня 2014 року) = 5993 гривні 96 копійок; - за травень 2011 року: (598,20 гривень - 500,00 гривень = 98,20 гривень х 1 : 100%) x 971 днів (період з 01 червня 2011 року по 27 січня 2014 року) = 953 гривні 52 копійок; - за липень 2011 року: (598,20 гривень х 1 : 100%) x 910 днів (період з 01 серпня 2011 року по 27 січня 2014 року) = 5443 гривні 62 копійок; - за жовтень 2011 року: (613,20 гривень х 1 : 100%) x 818 днів (період з 01 листопада 2011 року по 27 січня 2014 року) = 5015 гривень 98 копійок; - за листопад 2011 року: (613,20 гривень х 1 : 100%) x 788 днів (період з 01 грудня 2011 року по 27 січня 2014 року) = 4832 гривні 02 копійок; - за січень 2012 року: (667,20 гривень х 1 : 100%) x 726 днів (період з 01 лютого 2012 року по 27 січня 2014 року) = 4843 гривні 87 копійок; - за лютий 2012 року: (667,20 гривень х 1 : 100%) x 697 днів (період з 01 березня 2012 року по 27 січня 2014 року) = 4650 гривень 38 копійок; - за травень 2012 року: (680,40 гривень х 1 : 100%) x 605 днів (період з 01 червня 2012 року по 27 січня 2014 року) = 4116 гривень 42 копійок; - за червень 2012 року: (680,40 гривень х 1 : 100%) x 575 днів (період з 01 липня 2012 року по 27 січня 2014 року) = 3912 гривень 30 копійок; - за січень 2013 року: (726,00 гривень - 700,00 гривень = 26,00 гривень х 1 : 100%) x 360 днів (період з 01 лютого 2013 року по 27 січня 2014 року) = 93 гривні 60 копійок; - за лютий 2013 року: (726,00 гривень х 1 : 100%) x 332 днів (період з 01 березня 2013 року по 27 січня 2014 року) = 2410 гривень 32 копійок; - за травень 2013 року: (726,00 гривень х 1 : 100%) x 240 днів (період з 01 червня 2013 року по 27 січня 2014 року) = 1742 гривні 40 копійок; - за червень 2013 року: (726,00 гривень - 500,00 гривень = 226,00 гривень х 1 : 100%) x 210 днів (період з 01 липня 2013 року по 27 січня 2014 року) = 474 гривні 60 копійок; - за липень 2013 року: (726,00 гривень х 1 : 100%) x 179 днів (період з 01 серпня 2013 року по 27 січня 2014 року) = 1299 гривень 54 копійок; - за вересень 2013 року: (726,00 гривень х 1 : 100%) x 118 днів (період з 01 жовтня 2013 року по 27 січня 2014 року) = 856 гривень 68 копійок; - за грудень 2013 року: (771,60 гривень х 1 : 100%) x 26 днів (період з 01 січня 2014 року по 27 січня 2014 року) = 200 гривень 62 копійок; а всього сума пені за весь період прострочення складає 145203 гривні 36 копійок. Таким чином, в зв'язку з тим, що заборгованість по аліментам на утримання неповнолітніх дітей утворилась з вини відповідача, будь-яких обставин, які б унеможливлювали щомісячну сплату аліментів і являлися поважними причинами для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання судового рішення протягом вказаного періоду часу по справі не встановлено, тому, відповідно до вимог чинного сімейного та цивільного законодавства, суд вважає необхідним суму пені за прострочення сплати аліментів стягнути з відповідача. При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, оскільки позивач в поданій нею позовній заяві зазначає належну до стягнення з відповідача суму пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 5067 гривень 36 копійок і обмежує період нарахування пені не днем, з якого у відповідача виник обов'язок зі сплати і не днем фактичного погашення заборгованості, а 29 липня 2009 року та 31 грудня 2013 року відповідно, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми пені за прострочення сплати аліментів в межах заявлених позивачем позовних вимог, тобто в розмірі 5067 гривень 36 копійок. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 5067 гривень 36 копійок, а також понесених судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок та витрат на правовому допомогу в розмірі 300 гривень 00 копійок.

Outcome: approved