overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що з 20.04.2002 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої, не заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.04.2002 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, мають обопільне бажання розірвати шлюб, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд не присуджує з відповідача судових витрат, оскільки позивач не просив у їх розподілі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що з 27.05.2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, де позов підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, де не заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.05.2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, мають обопільне бажання розірвати шлюб, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи тим, що з 28.05.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2015 року сторонам було надано строк для примирення протягом в трьох місяців. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак під час розгляду справи надавав свої пояснення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.05.2010 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують, намір поновлення сімейно-шлюбних відносин не дав позитивного результату, після спливу терміну на примирення подружжя, позивачка наполягає на розірвання шлюбу. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що з 29.04.2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої, не заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2011 року, від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, мають обопільне бажання розірвати шлюб, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд не присуджує з відповідача понесені позивачкою судові витрати, оскільки позивачка просила не стягувати судові витрати з відповідача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що з 30.12.2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини з 2010 року, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, де позов підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, де не заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.12.2006 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують з 2010 року, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи тим, що одруження виявилося невдалим, спільне життя не склалося з причин різних поглядів на сімейне життя. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їхня сім'я розпалася і відновити її неможливо. В останній період спільного життя виникали часті запеклі спори та скандали, які привели до того, що вони стали чужими людьми. Шлюбні відносини між ними припинені. Примирення між ними виключається і суперечить її інтересам. Позивачка [PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, в наданій до суду позовній заяві просить справу розглянути без її присутності. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с. 2). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності, позов визнає повністю, проти його задоволення не заперечує (а.с. 23). У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе постановити рішення у підготовчому провадженні. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок чого їхня сім'я розпалася. Вони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Відновлення шлюбних відносин неможливе, примирення між ними виключене. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити . Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову від нього до суду не надійшло. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 23 грудня 2011 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2059 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] ( а.с.4). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, миритися не бажають. З боку відповідача заперечень проти розірвання шлюбу до суду не надходило. Вказане свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок чого їхня сім'я розпалася. Вони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Відновлення шлюбних відносин неможливе, примирення між ними виключене. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 20 червня 2015 року між сторонами був зареєстрований шлюб у виконкомі Новогребельської сільської ради Роменського району Сумської області, актовий запис № 01 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припиненні, судом подружжю надавався строк для примирення , але сторони примирення не досягли. Повторних заяв про надання часу на примирення від сторін до суду не надійшли. Відповідач не з'явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що свідчить про те, що відповідач втратив інтерес до даної справи, фактично не заперечує проти його розірвання та не наполягає не збереженні сім'ї. З боку відповідача заперечень проти розірвання шлюбу до суду не надійшло. Вказане свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок чого їхня сімя розпалася і відновити її неможливо. Більше 15 років вони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені. Відновлення шлюбних відносин неможливе і суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов визнає повністю. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «Максименко».

Outcome: approved