Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення. Позов мотивовано тим, що позивачка з 17.05.2011 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Власницею вказаної квартири є бабуся позивачки - відповідачка [PERSON] У серпні 2011 року відносини між сторонами погіршились і відповідачка вигнала позивачку з квартири. На даний час позивачка вимушена проживати у родичів, іншого житла не має. Просить суд зобов'язати відповідачку не чинити перешкод у користуванні квартирою, шляхом вселення її, [PERSON], у вказану квартиру. У судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала у повному обсязі та просила усунути перешкоди в користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS], шляхом вселення її у вказану квартиру. Представник відповідачки позовні вимоги не визнав, пояснив, що між сторонами склалися негативні відносини, позивачка з власної ініціативи покинула спірну квартиру та не проживає там більше двох років. У задоволенні позовних вимог просив відмовити за необґрунтованістю. Представник третьої особи позовні вимоги позивачки підтримала, просила позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. У відповідності до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинні довести ти обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що з 17.05.2011 року позивачка [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 7). Вказана квартира належить на праві власності відповідачці [PERSON] (а.с.44). Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ч. 4 ст. 311 ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право користування спірною квартирою позивачка, яка є онукою відповідачки, набула як член сім'ї власника жилого приміщення. Свідок [PERSON], мати позивачки, у судовому засіданні пояснила, що після розірвання шлюбу з [PERSON] позивачка залишилась проживати з батьком у спірній квартирі. В серпні 2011 року [PERSON] вигнала позивачку з квартири, остання ночувала у хресної, про що [PERSON] повідомила їй за телефоном. Свідок просила [PERSON], щоб дочка пожила разом з ним деякий час, але він відмовився, посилаючись на небажання відповідачки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у його присутності відповідачка відмовилася відкрити позивачці двері до квартири, казала, щоб та йшла до матері, ображала її. Свідок [PERSON], батько позивачки та син відповідачки, у судовому засіданні пояснив, що між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні відносини, через які позивачка пішла з квартири. Свідком конфліктів між сторонами він не був, але мати скаржилася, що онука не бажає за нею доглядати. Свідок [PERSON] сусідка та подруга відповідачки, у судовому засіданні пояснила, що між сторонами склалися неприязні відносини, так як [PERSON] не бажала допомагати [PERSON] Свідком конфліктів вона не була, про причину конфліктів та про те, що позивачка ніби то погрожувала відповідачці та обливала її водою, їй відомо від [PERSON] Про те, що [PERSON] покинула квартиру разом з матір'ю, свідку повідомила сама відповідачка. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], сусідки та подруги відповідачки, дали аналогічні пояснення. Про те, що [PERSON] ніби то погрожувала отруїти відповідачку та наливала їй воду у ліжко, їм відомо від [PERSON], при конфліктах між сторонами ніхто зі свідків присутнім не був. Свідок [PERSON], сусідка відповідачки, у судовому засіданні пояснила, що від інших сусідів їй відомо, що [PERSON] не пустила [PERSON] до квартири, коли та прийшла за своїми речами, останній довелось забирати речі у присутності інших сусідів. Вказані свідки також пояснили, що [PERSON] не бажає проживати разом з онукою. На даний час [PERSON] проживає у своїх родичів за адресою: [ADDRESS], у будинку площею біля 30 кв.м., де зареєстровано сім осіб, фактично проживає три особи. Власного житла не має (а.с.9), перебуває під соціальним супроводом Каховського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (а.с.42, 51,52). Згідно повідомлення Каховського РВ УМВС України в Херсонській області від №50/2480 від 11.02.2014 року, [PERSON] не дає доступу до квартири для проживання своїй онучці [PERSON], рекомендовано звернутись з позовною заявою до суду (а.с.15). З письмового пояснення [PERSON] від 29.01.2014 року, адресованого до відділу у справах дітей, вбачається, що у 2011 році мати ([PERSON].) не пустила [PERSON] додому (а.с.50). Згідно ч.2 статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Доказів того, що позивачка втратила право користування спірною квартирою, представником відповідачки не надано. Оскільки [PERSON] чинить [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою, у якій позивачка зареєстрована та якою має право користуватися, внаслідок чого остання не проживає у квартирі з поважних причин більше двох років, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved