Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. Посилається на те, що рішенням Хустського районного суду від 17.01.2013 р. шлюб з відповідачем розірвано та присуджено стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Жодної матеріальної допомоги, окрім присуджених аліментів, відповідач не надає, і участі у вихованні дитини не приймає. На сьогоднішній день розмір аліментів у 500 грн. є недостатнім для забезпечення дитиною всім необхідним. Дитина росте і потребує більших затрат, виріс рівень прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працює в Чеській Республіці, отримує дохід, інших утриманців не має, а тому в змозі сплачувати більший розмір аліментів на утримання сина. В добровільному порядку домовитися про сплату аліментів у більшому розмірі з відповідачем не вдається, тому просить змінити розмір стягуваних аліментів згідно рішення Хустського районного суду від 17.01.2013 р. та стягувати з відповідача на її користь для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Представником позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, подано суду заяву, в якій вона просить провести розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про дату проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за їх з позивачем відсутності, неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що рішенням Хустського районного суду від 17.01.2013 р. шлюб між сторонами розірвано та присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. На підставі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів, під зміною сімейного стану розуміється зявлення у сімї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобовязані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні, відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобовязані за законом надавати утримування, погіршення або поліпшення стану здоровя платника або одержувача аліментів враховується судом як підстав для зміни розміру аліментів. Зі змісту позовної заяви встановлено, що на даний час позивачка [PERSON] перебуває у важкому матеріальному становищі, а визначений рішенням суду від 17.01.2013 р. розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини. З огляду на наведені обставини суд вважає, що застосування ст. 192 СК України не суперечить нормам сімейного права та не порушує права сторін, оскільки розмір аліментів може бути згодом збільшено або зменшено на вимогу платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач перебуває у важкому матеріальному становищі, визначений рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини сторін є недостатнім для його належного утримання, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, працює за кордоном та отримує дохід, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з [PERSON] аліментів слід змінити та щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. У відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved