Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] (надалі - Дитина), у розмірі ? частки від всіх видів заробітку, щомісячно, до закінчення ним 23 - х років. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що син сторін є студентом ДПТНЗ «Мукачівський професійний аграрний ліцей імені [PERSON]», у звязку з чим потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є його батьком. Позивач у судове засідання не зявилася, оскільки заявила клопотання про розгляд справи без її участі, при цьому просила задоволити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином через засоби масової інформації (а.с. 20), про причину неявки суд не повідомив, заяви про відкладення справи не надав, тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Згідно з даними свідоцтва про народження серії І-ФМ №090880, виданого 16.10.1998 року Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану батьками дитини є сторони по справі (а.с. 5). Шлюб між сторонами розірвано 24 червня 2005 року, про що свідчать дані наявних у матеріалах справи копій рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 травня 2009 року, а також свідоцтва про розірвання шлюбу від 24.06.2009 року (а.с. 6, 7). Із копії довідки від 20.09.2016 №177 (а.с. 8) судом встановлено, що [PERSON] навчається в ДПТНЗ «Мукачівський професійний аграрний ліцей імені [PERSON]» за спеціальністю : «Тракторист-машиніст с./г. виробництва; слюсар з ремонту с/г. машин та устаткування; водій автотранспортних засобів (категорія «С»), з денною формою навчання. Термін закінчення навчання [PERSON] 28.02.2018 р. Також, [PERSON] проживає та зареєстрований по місцю проживання позивача в м. Мукачево, вул. Росвигівська, 7/86 (а.с. 9). Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи, суд виходить також з того, що ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обовязками батьків є піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення \~здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування \~її до самостійного життя. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року \~«Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, \~інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. З урахуванням того, що син сторін навчається, у звязку з чим зазнає матеріальних витрат, повязаних із здобуттям освіти, перебуваючи при цьому на повному утриманні позивача, а також враховуючи те, що у суду не має відомостей щодо обмеження відповідача у працездатності, або наявності інших аліментних зобовязань, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання сина у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, тобто у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача. При цьому, суд приймає до уваги також і приписи частини другої названої вище статті Сімейного кодексу України, згідно з якою, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. \~ Пунктом 1 частини першої ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з урахуванням ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved