overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку №42 по вулиці Леніна у с.Комишувате Першотравневого району Донецької області ,вказавши на таке. На праві власності, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31 серпня 2006 року, їй належить житловий будинок №42 по вулиці Леніна у с.Комишувате Першотравневого району Донецької області,куди вона прописала за проханням своєї онуки [PERSON]. Однак, в будинку відповідач ніколи не проживав. В судове засідання позивачка не з*явилася, до суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності.Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачу за місцем реєстрації надсилалася заказна кореспонденція, однак він відсутній за такою адресою і отже суд вважає, що судове повідомлення вручене йому належним чином.Приймаючи до уваги, що [PERSON]В.в судове засідання не з*явився і від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутності, тому справа розглядається заочно. У відповідності до вимог ст.ст.169, 197 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Так,дійсно [PERSON]на праві власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31 серпня 2006 року, належить житловий будинок №42 по вулиці Леніна у с.Комишувате Першотравневого району Донецької області.(а.с.5). З довідки, наданої виконавчим комітетом Комишуватської сільської ради Першотравневого району вбачається,що в будинку №42 по вулиці Леніна у с.Комишувате Першотравневого району зареєстровано [PERSON].(а.с.9-10). Відповідно до актів обстеження будинку, який належить [PERSON].,складених депутатом Комишуватської сільської ради Першотравневого району від 12.07.2014 року(а.с.7),18.01.2015 року(а.с.8) та 15.07.2015 року (а.с.9), в будинку №42 по вулиці Леніна у с.Комишувате Першотравневого району Донецької області [PERSON]не проживає. Згідно ст.71 Житлового кодексу України «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців». Таким чином,приймаючи до уваги,що [PERSON]без поважних причин, понад встановлені ст. 71 ЖК України строки,у будинку позивачки не проживає, тому його необхідно визнати особою, що втратила право користування жилим приміщенням. Отже,позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку №8 по вулиці Леніна у с.Мелекіно Першотравневого району Донецької області ,вказавши на таке. На праві власності, згідно витягу про державну реєстрацію прав серії СЕІ №723259 від 20.12.2012 року, їй належить житловий будинок №8 по вулиці Леніна у с.Мелекіно Першотравневого району Донецької області ,куди вона прописала [PERSON] Однак, в будинку відповідач ніколи не проживав. В судове засідання позивачка не з*явилася, до суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності.Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачу за місцем реєстрації надсилалася заказна кореспонденція, однак він відсутній за такою адресою і отже суд вважає, що судове повідомлення вручене йому належним чином.Приймаючи до уваги, що [PERSON]Г.в судове засідання не з*явився і від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутності, тому справа розглядається заочно,проти чого не заперечує і позивачка. У відповідності до вимог ст.ст.169, 197 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Так,дійсно [PERSON] на праві власності, згідно витягу про державну реєстрацію прав серії СЕІ №723259 від 20.12.2012 року, належить житловий будинок №8 по вулиці Леніна у с.Мелекіно Першотравневого району Донецької області(а.с.5). З довідки, наданої виконавчим комітетом Мелекінської сільської ради Першотравневого району вбачається,що в житловому будинку №8 по вулиці Леніна у с.Мелекіно Першотравневого району,зареєстровано [PERSON].(а.с.6). З актів обстеження житлового будинку, який належить [PERSON]складених депутатом Мелекінської сільської ради Першотравневого району від: 15.03.(а.с.17),09.07.(а.с.18) та 24.11.2015 року (а.с.7),вбачається, що відповідач [PERSON] у вказаному житловому будинку №8 по вулиці Леніна у с.Мелекіно Першотравневого району Донецької області, не проживає. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців». Таким чином,приймаючи до уваги,що [PERSON]без поважних причин, понад встановлені ст. 71 ЖК України строки,у будинку позивачки не проживає, тому його необхідно визнати особою, що втратила право користування жилим приміщенням. Отже,позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS],вказавши на таке. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно,їй належить квартира [ADDRESS],в якій зареєстровано відповідача [PERSON]. Однак, з 2010 року відповідач у зазначеній квартирі не проживає,комунальні платежі не сплачує. В судове засідання позивачка не з*явилася, до суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності.Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Оскільки, відповідачу за місцем реєстрації надсилалася заказна кореспонденція,яка повернута до суду з позначкою про закінчення терміну зберігання і тому суд вважає судову повістку доставленою.Приймаючи до уваги, що [PERSON]Ю.в судове засідання не з*явився і від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутності, тому справа розглядається заочно. У відповідності до вимог ст.ст.169, 197 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Так,дійсно [PERSON]на праві власності, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно,належить квартира [ADDRESS].(а.с.4). Відповідно до актів обстеження квартири, яка належить [PERSON],складених депутатом Мангушської селищної ради Першотравневого району від 30.11.2011 року(а.с.5),07.04.2014 року(а.с.6),13.10.2014 року (а.с.7) та 06.07.2015 року (а.с.8), в квартирі [ADDRESS],[PERSON] з 2010 року по теперішній час не проживає. З довідок, наданих виконкомом Мангушської селищної ради Першотравневого району вбачається,що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано [PERSON],[INFO].(а.с.9-10). Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено,що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином,приймаючи до уваги,що [PERSON] без поважних причин, понад встановлені ст. 71 ЖК України строки,а саме більш ніж шість місяців, у квартирі позивачки не проживає, тому його необхідно визнати особою, що втратила право користування жилим приміщенням. Отже,позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON], та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS], зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Рішенням суду від 22.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS], разом з тим, судом не зазначено позицію суду, щодо вимог про зняття відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Сторони до суду не зявилися, у зв'язку з чим, суд відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України провів судове засідання за їх відсутністю. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Серед позовних вимог заявлена вимога, щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], яка судом не розглядалася у зв'язку з відсутністю такого предмету спору по даній справі, оскільки підставою для зняття з реєстраційного обліку є рішення суду про визнання втрати права користування жилим приміщенням і, такі вимоги можуть розглядатися лише при відмові реєстраційного органу в знятті з реєстраційного обліку і в порядку адміністративного судочинства. Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. У зв'язку з тим, що сторонами надавалися пояснення і докази з приводу позовної вимоги щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку, але відсутнє рішення щодо даної позовної вимоги, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення з цього приводу.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що вона є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування. З січня 2012 року відповідач мешкав за вищевказаною адресою, як цивільний чоловік позивача. З першого жовтня 2013 року відповідач переїхав на інше місце мешкання, з того ж часу відповідач жодного разу не з,являвся за адресою: [ADDRESS] , особистих речей в будинку не має, за комунальні послуги не сплачує . Своєю реєстрацією відповідач обмежує право володіння та користування позивача даним домоволодінням. В судове засідання позивач не з,явилася , надала заяву про розгляд справи за її відсутності , позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з,явився про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник Комінтернівського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з,явився, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Заявами сусідів [PERSON] та [PERSON] підтверджено , що відповідач в домоволодінні [ADDRESS] не мешкає з жовтня 2013 року , місце його знаходження не відоме. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] не мешкає в спірному домоволодінні більш ніж шість місяців , не сплачує комунальні послуги , а тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. На підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 25 грудня 2008 року вона є власником вищевказаної квартири. З відповідачем [PERSON] вона перебуває в шлюбі з 1984 року. Дану квартиру вона отримала під час шлюбу. З 1992 року [PERSON] в квартирі не проживає, перейшов на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS], згоди на розірвання шлюбу не дає. Вона зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстраційного обліку за її місцем проживання, проте він їй відмовив. Тому вона звернулася до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю і просить задовольнити (а.с.37). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення (а.с.38). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зі Свідоцтва про право на житло від 25 грудня 2008 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що позивачці на праві спільної часткової власності належить 1/4 частина квартири [ADDRESS] (а.с. 8,9). Згідно довідки ПП «Наш Дім» № 775 від 31.08.2015 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], має такий склад сім'ї: чоловік [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO] (а.с.11). Згідно Акту перевірки паспортного режиму від 31.08.2015 року, складеного в присутності свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], виходом місце встановлено, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрований її чоловік [PERSON], який на протязі двадцяти трьох років у квартирі не проживає (а.с.10). Оскільки відповідач понад один рік не мешкає за вищевказаною адресою без поважних причин і ніякої домовленості між нею та власником житла щодо його відсутності не було, слід визнати, що він втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком 29/8 по вул. Середня/Передова у м. Запоріжжя. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власником частини вищезазначеного будинку. В цій частині будинку зареєстрована [PERSON], яка з квітня 2014 року там не проживає, в результаті чого позивач не може вільно розпоряджатися своїм майном. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України відповідач викликалась до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації „Запорізька правда № 49 (23733), номер якої вийшов 15.12.2016 року, але в судове засідання остання не зявилась. Представник третьої особи до суду не зявився, причину неявки не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач є власником частини будинку 29/8 по вул. Середня/Передова у м. Запоріжжя, що підтверджується договором дарування від 11.11.2016 року, укладеного між [PERSON] та позивачем, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, реєстровий номер 1398, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 72909399 від 11.11.2016 року (а.с. 7-8). Відповідно до прибудинкової книги, відповідач [PERSON] зареєстрована в [INFO]/Передова у м. Запоріжжя (а.с. 11-12). Як вбачається із акту №222/28 від 26.11.2016 року, наданого квартальним комітетом №47, відповідач по вищезазначеному адресу зареєстрована, але з квітня 1993 року не проживає (а.с. 25). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином судом встановлено, що право позивача щодо володіння спірним будинком порушується відповідачем, тому позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON]такою, що втратила право користування житловим будинком №13 по провулку Шкільному в с. Мелекіне Мангушського району Донецької області, вказавши на таке. [PERSON] на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВО № 885550 від 26.01.2001, належить будинок № 13 по пров. Шкільному у с. Мелекіне Мангушського р-ну Донецької області, де зареєстрована [PERSON]. Відповідачка була зареєстрована у вказаному будинку та з моменту реєстрації в ньому фактично не проживала. Місце її проживання позивачці на даний час не відоме. Факт непроживання відповідачки у будинку за місцем реєстрації без поважної причини більше одного року підтверджується актами депутата Мелекінської сільської ради [PERSON] від 15.03.2017 року, 14.09.2017 року, 14.03.2018 року. В судове засідання позивачка не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином заказною кореспонденцією з повідомленням. Відповідачці за місцем реєстрації надсилалася заказна кореспонденція, і отже суд вважає, що судове повідомлення вручене їй належним чином. Приймаючи до уваги, що [PERSON] в судове засідання не зявилася і від неї не надійшло повідомлення про розгляд справи у її відсутності, тому справа розглядається заочно. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.\~223,\~280\~ЦПК України Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Так, дійсно [PERSON] на праві власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВО № 8855580 від 26.01.2001 року, належить житловий будинок №13 по провулку Шкільному в с. Мелекіне Мангушського району Донецької області (а.с.5). Згідно довідки виконавчого комітету Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області № 353 від 16.03.2018 року, у домоволодінні № 13 по вул. Шкільній в с. Мелекіне Мангушського району Донецької області зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З актів обстеження фактичного проживання громадян від 15.03.2017 року, 14.09.2017 року, 14.03.2018 року, складених комісією у складі депутату 1 виборчого округу Мелекінської сільської ради [PERSON] та мешканців с. Мелекине, [PERSON], [INFO], зареєстрована, але з моменту реєстрації фактично не проживає за адресою: пров. Шкільний, б. 13 в смт. Мелекіне Мангушського району Донецької області (а.с. 7-9). Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, приймаючи до уваги, що [PERSON] без поважних причин, понад встановлені ст. 71 ЖК Української РСР строки, у житловому будинку позивача не проживає, тому її необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 15 по вул.Я.Мудрого в м.Здолбунів, Рівненської області так, як відповідач в даному помешканні не проживає без поважних причин більше року. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала в повному обсязі, просить задовільнити їх. Відповідач в судове засідання не зявився. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно договору дарування, посвідченого 17 квітня 2009 року державним нотаріусом Здолбунівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 23.04.2009 року КП «Здолбунівське міське бюро технічної інвентаризації», позивачка є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м.Здолбунів по вул.Я.Мудрого,15, Рівненської області. З матеріалів справи вбачається, що в даному будинковолодінні зареєстровано місце проживання відповідача. Як вбачається з пояснень позивача, відповідач з 2006 року і по даний час в даному будинковолодінні не проживає і його місцезнаходження не відоме. Вказану обставину також ствердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, право користування житлом, яке належить на праві приватної власності іншій особі надається лише члену сімї власника цього житла і визначається його власником. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оскільки відповідач у спірному будинку не проживає більше року без поважних причин його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № [ADDRESS] так, як відповідач в даному помешканні не проживає без поважних причин більше року. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала в повному обсязі, просить задовільнити їх. Відповідач в судове засідання не з'явився. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно договору дарування, посвідченого 16 серпня 2000 року приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Багацькою Л.І., позивачка є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що в даному будинковолодінні зареєстровано місце проживання відповідача. Як вбачається з пояснень позивача, відповідач з грудня 2014 року і по даний час в даному будинковолодінні не проживає і його місцезнаходження не відоме. Вказану обставину також ствердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, право користування житлом, яке належить на праві приватної власності іншій особі надається лише члену сім'ї власника цього житла і визначається його власником. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оскільки відповідач у спірному будинку не проживає більше року без поважних причин його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житлом.

Outcome: approved