Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що 13 вересня 2016 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок № 14 по вул. Комарова в с. Ставок Носівського району Чернігівської області. 7 листопада 2011 року [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповів їй (позивачу). Вона ([PERSON]І.) спадщину прийняла, отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений житловий будинок у звязку із тим, що у свідоцтві про право власності на будинок від 16 травня 1989 року прізвище власника зазначено «Лучкін», державна реєстрація права власності також здійснена за «Лучкіним». [PERSON] просила суд: - встановити факт, що свідоцтво про право власності на жилий будинок № 14 по вул. Комарова в с. Ставок Носівського району Чернігівської області, видане 16 травня 1989 року виконавчим комітетом Носівської районної ради народних депутатів на імя [PERSON], належало [PERSON], який помер 13 вересня 2016 року; - визнати за нею право власності на житловий будинок № 14 по вул. Комарова в с. Ставок Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], просив розгляд справи проводити без їх участі за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що вони добре знали [PERSON], який працював керівником будівельної бригади с. Дослідна. [PERSON] побудував собі житловий будинок № 14 по вул. Комарова в с. Ставок Носівського району Чернігівської області, проживав у ньому з сімєю. Вони (свідки) стверджували, що [PERSON] не знають, людина з таким імям в с. Ставок ніколи не проживала. Вислухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 16 травня 1989 року виконавчим комітетом Носівської районної ради народних депутатів на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок № 14 по вул. Комарова в с. Ставок Носівського району Чернігівської області. Цього ж дня Ніжинським міжміським бюро технічної інвентаризації зазначений будинок в цілому був зареєстрований на праві особистої власності за [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 13). 13 вересня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 7 листопада 2011 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповів [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 8). Зазначений заповіт не змінено, не відмінено та на іншу особу не переписано, що підтверджується відміткою секретаря виконкому від 21 вересня 2016 року. З матеріалів справи вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка [PERSON], на імя якої 10 травня 2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована в с. Ставок Носівського району Чернігівської області по вул. Комарова, 14, та належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯО № 857999, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 22). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 14 по вул. Комарова в с. Ставок Носівського району Чернігівської області у звязку з тим, що у свідоцтві про право власності на жилий будинок від 16 травня 1989 року власником будинку зазначено «Лучкіна Івана Степановича», право власності на будинок зареєстроване за «Лучкіним Іваном Степановичем», що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 213/02-31 від 10 травня 2017 року (а.с. 15). Відповідно до пункту 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Добуті по справі докази суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують те, що при житті [PERSON] набув право власності на житловий будинок № 14 по вул. Комарова в с. Ставок Носівського району Чернігівської області, на який 16 травня 1989 року йому було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок. [PERSON] позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначений факт, встановлення даного факту має для неї юридичне значення, так як дозволить успадкувати зазначений житловий будинок після смерті батька. З матеріалів справи вбачається, що на спадковий житловий будинок виготовлена технічна документація (а.с. 9-12). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved