Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування виконкому Хустської міської ради про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що відповідач та її донька [PERSON] перебували у шлюбі, в якому у них народилася донька [PERSON], [INFO] Донька позивача померла [INFO], дитина залишилася проживати разом з [PERSON] У зв'язку зі смертю матері органом соціального захисту населення відповідачу було призначено допомогу на дитину по втраті годувальника, а оскільки дитина є інвалідом, ще й допомога на дитину-інваліда та надбавку по догляду за дитиною-інвалідом. З початку 2015 р. дитина з батьком не проживає, всім необхідним її забезпечує позивач. Відповідач про забезпечення доньки не турбується, соціальну допомогу на дитину витрачає на власні потреби. У 2015 р. році дитині зробили операцію на серце з діагноз:дефект міжсерцевої перегородки. Позивач повезла онуку на операцію в інститут Амосова в м.Київ, на даний час дитина потребує проходження реабілітації. Однак, відповідач не цікавиться здоров'ям доньки, навіть не супроводжував її на операцію. Відповідач зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, вихованням та утриманням доньки не займається, ніде не працює, а кошти, які виплачуються на дитину, витрачає на власні потреби. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO], призначити позивача опікуном над [PERSON], [INFO] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Подала суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує та просить задоволити. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи у її відсутності, неявки відповідача та представника третьої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до листа заступника міського голови-керуючого справами виконкому Хустської міської ради від 21.03.2016 р., було проведено обстеження умов проживання відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS], які є задовільними. Відповідач повідомив, що його донька [PERSON] проживає з бабусею, а також те, що отримує пенсію по втраті годувальника та грошове забезпечення по догляду за дитиною-інвалідом. Комісією було зроблено зауваження щодо неналежного виховання доньки, нецільового використання коштів на дитину та роз'яснено про можливість позбавлення його батьківських прав у разі неналежного виконання батьківських обов'язків та ведення аморального способу життя. Згідно висновку виконавчого комітету Хустської міської ради № К-671/02-27 від 31.05.2017 р. визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] /а.с. 8/. Відповідно до ст. 164 СК України та роз'яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-12, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Суд дійшов до висновку, що всі наведені ознаки в повній мірі присутні у поведінці [PERSON] є результатом його винної поведінки, а тому наявні достатні підстави для позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та призначення позивача [PERSON] її опікуном. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640,00 грн. на користь держави.

Outcome: approved