Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до управління Держземагенства у Гощанському районі Рівненської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Бабинська сільська рада Гощанського району про скасування Державного акта на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельну ділянку. Позивачка посилається на те, що відповідно до рішення Бабинської сільської ради Гощанського району від 09 лютого 2000 року № 138 їй було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,82 га, з яких: рілля площею 2,39 га та кормові угіддя 0,43 га. На підставі вказаного рішення 06 червня 2001 року їй було видано Державний акт на право приватної власності на землю та виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі. Проте, при виготовленні технічної документації були допущені помилки і площа виділених їй в натурі земельних ділянок не відповідала по площі та конфігурації земельним ділянкам, зазначеним у Державному акті. В зв'язку з виявленими розбіжностями вона звернулася до Рівненського науково-дослідного та проектного інституту землеустрою із заявою про виготовлення нової технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі згідно з фактичними розмірами. Технічну документацію було розроблено та погоджено в установленому законом порядку, а за її заявою були внесені відповідні зміни до рішення Бабинської сільської ради Гощанського району від 09 лютого 2000 року № 138. Рішенням Бабинської сільської ради Гощанського району від 20 лютого 2015 року № 880 погоджено встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту в розмірі 2,72 га (рілля площею 2,42 га в масиві [NUMBER], ділянка [NUMBER] та кормові угіддя площею 0,30 га в масиві [NUMBER], ділянка [NUMBER]). Після цього вона звернулася до відповідача із заявою про внесення змін до державного акта про право приватної власності на землю, але рішенням державного реєстратора їй було відмовлено у задоволенні заяви і рекомендовано звернутися до суду із позовом про скасування Державного акта на право приватної власності на землю, оскільки без скасування державного акта усунути допущені помилки неможливо. В зв'язку з наведеним позивачка просить в судовому порядку скасувати Державний акт на право приватної власності на землю, визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,72 га, з яких: рілля площею 2,42 га в масиві [NUMBER], ділянка [NUMBER] та кормові угіддя площею 0,30 га в масиві [NUMBER], ділянка [NUMBER] і зобов'язати відповідача видати їй новий державний акт на право приватної власності на землю. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала частково. Просить скасувати Державний акт на право приватної власності на землю та визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,72 га, з яких: рілля площею 2,42 га в масиві [NUMBER], ділянка [NUMBER] та кормові угіддя площею 0,30 га в масиві [NUMBER], ділянка [NUMBER]. Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача видати їй новий державний акт на право приватної власності на землю просить залишити без розгляду. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю. Не заперечує проти скасування державного акта, виданого на ім'я позивачки, та визнання за останньою права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,72 га. Пояснив, що при виготовленні для позивачки технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі виконавцем Рівненською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» були допущені технічні помилки, які в подальшому призвели до помилок при складанні та виготовленні оспорюваного Держаного акта. Оскільки виправити допущені помилки самостійно відповідач не може, тому просить задовольнити позов та скасувати державний акт. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Бабинської сільської ради Гощанського району також вважає, що позов підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення позивачки, представників відповідача та третьої особи, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 06 червня 2001 року відповідно до рішення Бабинської сільської ради Гощанського району від 09 лютого 2000 року № 138 позивачці було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,82 га та видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Сторонами визнано ту обставину, що при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, при складанні та видачі вказаного державного акта були допущені технічні помилки. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За заявою позивачки у вересні 2014 року Рівненським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою було виготовлено нову технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) згідно з фактичними розмірами. Технічну документацію було розроблено та погоджено в установленому законом порядку рішенням Бабинської сільської ради Гощанського району від 20 лютого 2015 року № 880. Цим рішенням було погоджено позивачці встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту в розмірі 2,72 га (рілля площею 2,42 га в масиві [NUMBER], ділянка [NUMBER] та кормові угіддя площею 0,30 га в масиві [NUMBER], ділянка [NUMBER]). Частина 2 ст.14 Конституції України передбачає, що право власності громадян на землю гарантується Конституцією і це право набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону. Оскільки внести зміни до державного акта про дані щодо розміру земельної ділянки, переданої позивачці у власність, неможливо в зв'язку з чим державний кадастровий реєстратор відмовив їй у внесенні відомостей до Держаного земельного кадастру, що підтверджується рішенням № РВ-5600055272015 від 30 березня 2015 року. Без державної реєстрації неможливе подальше використання земельної ділянки позивачкою за призначенням, чим порушується її право власності, тому державний акт підлягає скасуванню в судовому порядку. Одночасно підлягають до задоволення позовні вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved