Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні належним її будинком шляхом зобов»язання відповідача перемістити трубу димовідведення від приладу пічного опалення до центру господарської будівлі та підняти її вверх, щоб уникнути задимлення посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS]. Її суміжним землекоритсувачем є [PERSON], який для опалення власної господарської будівлі використовує прилад пічного опалення, димовідведення від якого, у порушення «Правил пожежної безпеки в Україні», здійснюється за допомогою металевої труби, внаслідок чого дим потрапляє у її житловий будинок, що негативно впливає на дихання та задимлюються речі, які мають неприємний запах. Таким чином, останній порушує правила добросусідства, при цьому на висновки комісії щодо переміщення труби димовідведення не реагує. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав, пояснивши, що відповідач не у повній мірі виконав вимоги, зазначені в акті обстеження від 02 серпня 2013 року, так як не перемістив трубу до центру господарської будівлі та не підняв її вверх, незважаючи на те, що фактично демонтував трубу 08 березня 2014 року. Представник позивача [PERSON] позов не підтримав та просив на підставі ст. 89 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу та по сплаті судового збору, так як відповідач усунув перешкоди тільки після подачі позову до суду. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що акт обстеження він отримав 21 січня 2014 року і цього ж дня демонтував трубу у літній кухні. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що відповідач демонтував трубу у день, коли отримав акт обстеження його будівлі, а тому на даний час перешкоди останнім усунені. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що 19 січня 2014 року він надсилав відповідачу SMS-повідомлення, в якому надавав термін для того, щоб останній не використовував пічне опалення у літній кухні. Станом на 06 березня 2014 року відповідачем зазначена труба не була знята чи перенесена. Заслухавши сторін, їх представників, показання свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони є суміжними землекористувачами. Відповідач для опалення своєї літньої кухні, яка знаходиться на території його господарства, використовував прилад пічного опалення, димовідведення з якого здійснювалось за допомогою металевої труби. Актом обстеження від 02.08.2013 року було встановлено, що [PERSON] для опалення власної господарської будівлі використовує прилад пічного опалення, при цьому димовідведення у порушення п. 5.2.12 НАПБ А.01,001-2004 «Правил пожежної безпеки в Україні» здійснюється за допомогою металевої труби. Для не задимлення сусідньої будівлі, комісія рекомендувала останньому перемістити трубу димовідведення до центра господарської будівлі та підняти її вверх (а.с. 7). Актом обстеження від 18 березня 2014 року та листом Ічнянського районного відділу Управління ДСНС України у Чернігівській області від 20 березня 2014 року встановлено, що металева димова труба у літній кухні [PERSON] знята, а пічне опалення за призначенням не використовується (а.с. 31-32). Відповідно до ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Згідно ст. 104 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що станом на 24 березня 2014 року відповідачем усунені перешкоди, заявлені позивачем у своїй позовній заяві, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON]. Посилання представника позивача [PERSON] про те, що він не підтримує позов, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути лише витрати на правову допомогу та по сплаті судового збору, безпідставні, так як позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Outcome: dismissed