Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування її квартирою [ADDRESS] у зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом та на право власності на житло вона є єдиним власником квартири [ADDRESS]. У квартирі залишається зареєстрованою, але не проживає її онука [PERSON] Відповідач ніде не працювала, вела аморальний спосіб життя, порушувала громадський порядок, недбало ставилась до збереження житла. Після останньої сварки відповідач забрала свої речі і переїхала проживати до свого співмешканця на [ADDRESS], однак з реєстраційного обліку в квартирі позивача не знялася. На сьогоднішній час реєстрація в помешканні відповідача перешкоджає позивачу в розпорядженні житлом, позбавляє можливості оформити субсидію, чим порушуються її права як власника квартири. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що неодноразово сварилася з онукою через її поведінку, але [PERSON] особисті речі забрала, пояснила, що не повернеться в квартиру. Також [PERSON] має ключі від вказаної квартири. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялась рекомендованим листом по місцю реєстрації та фактичному місцю проживання, однак тричі конверти повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Оскільки відповідач відсутня за вказаними адресами, то суд відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України вважає, що судовий виклик [PERSON] вручений належним чином. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], чоловік позивача, та сусіди [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що з початку липня 2013 року [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає. Беручи до уваги, що позивач не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд проводить розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копій свідоцтва про право власності на житло від 07.04.1995 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.02.2000 року одноособовим власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] (а.с. 7-8). Відповідач - [PERSON], [INFO], уродженка с. Майстрів Новоград-Волинського району Житомирської області, зареєстрована з 05.09.2008 року за адресою: [ADDRESS], що підтверджується адресною довідкою Новоград-Волинського РС УДМС України в Житомирській області та довідкою КП «Новоград-Волинськжитлокомунсервіс» від 06.05.2014 року (а.с. 9, 27). Також встановлено, що з липня 2013 року відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується актами від 18.07.2013 року, 20.08.2013 року, від 02.12.2013 року, від 03.04.2014 року, складеними керуючим ОСББ «Перспектива» Лібегою О.М. в присутності власника квартири [PERSON], письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які узгоджуються з їх поясненнями і в судовому засіданні (а.с. 10-22). Суд вважає безпідставними посилання позивача на положення ст. 107 ЖК Української РСР, оскільки позивачем не надано доказів про укладення між сторонами договору найму жилого приміщення та вважає доцільним застосувати положення ст. 405 ЦК України. Стаття 405 ЦК України визначає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад рік, тобто з липня 2013 року по серпень 2014 року, не повідомила про поважні причини своєї відсутності за місцем рестрації, домовленості про інше між стронами не досягнуто, тому суд приходить до переконання, що [PERSON] втратила право на користування житлом позивача. Крім того, стаття 316 ЦК України визначає право власності як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини. Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відмову відповідача в добровільному порядку знятися з реєстрації, суд вважає порушенням прав власника - [PERSON] - щодо вільного розпорядження своєю власністю (обмежує власника в праві розпорядження - продати, обміняти квартиру, оформити субсудію). Також відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved