Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи тим, що у лютому 2015 року до неї звернулась [PERSON] з проханням позичити їй на особисті потреби 5000 гривень. Оскільки вона добре знала відповідачку, тому вони уклали усний договір позики, за умови повернення грошей до 01.03.2017 року. На підтвердження передачі грошей за цим договором відповідачка власноруч в її присутності написала розписку і отримала гроші, однак свої зобовязання не виконала. Вона неодноразово зверталась до відповідачки з вимогою про повернення коштів, однак та гроші так і не повернула. Просить стягнути з відповідачки на її користь грошові кошти в сумі 5000 гривень. До початку розгляду справи, представник позивачки адвокат [PERSON] (довіреність від 20.04.2017р.) надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка, сповіщена про дату, час та місце розгляду справи в установленому законом порядку, у судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Тому\~суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, 03 січня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень, що підтверджується розпискою (а.с 2). Згідно договору позики від 03.01.2016 року відповідач [PERSON] зобовязалась повернути запозичені грошові кошти у розмірі 5000 гривень до 01 березня 2017 року. Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 527 ЦК України передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до вимог ст. 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі На час розгляду справи сума боргу по договору позики відповідачкою повернута позиваці не була. На підставі наданих доказів суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачка не повернула кошти. отриманні згідно договору позики, а тому на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість за цим договором. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved