Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про виділ частки будинку з спільної часткової власності. Свій позов мотивує тим, що вона є власником 2/5 частин житлового будинку з належною частиною житлових будівель, що розташований за адресою: м.Прилуки, вул.Малківська, буд.16, на підставі договору дарування частини жилого будинку, посвідченого 13 грудня 2003 року Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №12150. Іншим співвласником є відповідачка [PERSON], якій належить 3/5 частини даного будинку, на підставі договору дарування від 26 січня 1978 року, посвідченого Прилуцькою державною нотаріальною конторою, за реєстровим №637 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 3 серпня 2002 року, посвідченого Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №2-6616. Оскільки в даному житловому приміщенні виділ належних частко сторонам по справі є можливим, так як вони мають окремі входи до тих приміщень, якими вони користуються, дані приміщення ізольовані між собою і після реального поділу будуть використовуватись за призначенням, тому позивачка і звернулася до суду з відповідним позовом. У судове засідання сторони не зявилися, проте надали до суду заяви, в яких позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідачка їх визнала та просять справу розглянути у їх відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 367 ЦК України майно, що знаходиться у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі виділу між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно з роз'ясненням в п. 7 тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Зважаючи на ті обставини, що в житловому приміщенні розташованому в м. Прилуки вул. Малківська 16 маються окремі виходи до тих приміщень, якими користуються співвласники, дані приміщення ізольовані між собою та після реального поділу будуть використовуватись за призначенням суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved