Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним одностороннього збільшення відсоткової ставки за кредитним договором від 11.12.2007 року №700002556. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між нею та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 700002556. На забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між [PERSON] та Банком укладено договір поруки від 11 грудня 2007 року № 700002556 - П (далі - договір поруки). Згідно з розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви про звернення стягнення на предмет застави, з якою ПАТ «Альфа-Банк» звернувся в грудні 2016 року до Корецького районного суду Рівненської області, 01.09.2008 року банком збільшено відсоткову ставку за кредитним договором з 13% річних до 16,5%. Проте, це на думку позивача не відповідає умовам Кредитного договору від 11 грудня 2007 року № 700002556, оскільки умовами вищезазначеного договору застосування підвищеної відсоткової ставки - не передбачено. Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору № 700002556 від 11.12.2007 року - номінальна процентна ставка становила 13% річних. В грудні 2016 року Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» було подано позов до Корецького районного суду Рівненської області до позивача про звернення стягнення на майно (справа № 563/1450/16-ц). До зазначеного позову банком було долучено розрахунок заборгованості, у якому зазначено про збільшення відсоткової ставки до 16,5% річних. При ознайомленні з матеріалами цивільної справи №563/1450/16-ц та підготовці апеляційної скарги, в квітні 2017 року позивачу стало відомо, що з 01.09.2008 року Банком почала застосуватися підвищена відсоткова ставка - 16.5%, що не відповідає умовам Кредитного договору від 11 грудня 2007 року № 700002556, оскільки умовами вищезазначеного договору застосування підвищеної відсоткової ставки - не передбачено. Таким чином, на підставі вказаних в кредитному договорі від 11.12.2007 року № 700002556 положень, Банком мало бути надіслано позичальнику письмове повідомлення про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором, яке мало бути отримано позичальником, в подальшому одержано його згоду на збільшення у формі укладення додаткової угоди. Проте навіть вказане повідомлення не було надіслано. Банком не надано жодного доказу його надіслання. Збільшення відсоткової ставки з 13 % до 16,5 % Банком було здійснено у односторонньому порядку, а тому позивач для захисту порушеного права звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 14.02.2020 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до\~ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім того, роз`яснено, що згідно з ч. 4\~ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. До суду відзив надійшов 05.05.2020 року. в якому представник відповідача по справі в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Відзив обґрунтований тим, що 10.08.2009 року між банком та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору відповідно до котрого, поміж іншого між сторонами обумовлено зміну, щодо нарахування відсоткової ставки. Тоді ж було погоджено новий графік погашення кредиту, котрий [PERSON] підписала та відповідно погодила новий графік погашення кредиту відповідно до якого відбулося збільшення відсоткової ставки. За таких обставин представник позивача вважає, що позивач з 10.08.2009 року повною мірою була повідомлена про зміну відсоткової ставки, а також надала згоду на таке збільшення оскільки підписала додаткову угоду. Крім того, в відзиві просив застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Мотивуючи вказане тим, що позивач підписуючи додаткову угоду 10.08.2009 року та погоджуючи новий графік платежів по кредитному договору знала і була поінформованою про таке збільшення, оскільки вказаний графік платежів скріпила своїм підписом. Зважаючи на наведене вважає, що строки позовної давності слід відраховувати саме з дати підписання додаткової угоди 10 серпня 2009 року. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила задоволити у повному обсязі з підстав наведених у позові. Підтвердила, що жодних письмових повідомлень від банку щодо підвищення процентної ставки з 13% до 16.5% вона не отримувала. Вказала, що при підписанні договору 10.08.2009 року про погодження нового графіку погашення кредиту її ніхто належним способом також не повідомляв про зміну відсоткової ставки. Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених вимог заперечив з підстав наведених у наданому до суду відзиві на позовну заяву. Вважає, що позивач фактично була ознайомлена з підвищенням відсоткової ставки з 10.08.2009 року, а саме з дати підписання договору №1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору. Крім підписання договору позивач підписала новий графік погашення кредиту, відповідно до якого позивач зобов`язана була сплачувати вже підвищену відсоткову ставку. Крім того, 07.06.2012 року Гощанським районним судом Рівненської області винесено рішення по справі №2-775/11 відповідно до котрого, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 295597,11 грн. Тобто, позивач не могла не знати про збільшення відсоткової ставки за договором. На уточнююче запитання суду, стосовно того, чому в розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи зазначено про збільшення відсоткової ставки з 01.09.2008 року до 16.5% представник відповідача відповісти не зміг. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина 1 статті 638\~ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). 11 грудня 2007 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», у подальшому Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі в залежності від контексту відповідач або Банк) укладено кредитний договір № 700002556. На забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між [PERSON] та Банком укладено договір поруки від 11 грудня 2007 року № 700002556 П. Згідно з розрахунком заборгованості, долученим до позовної заяви про звернення стягнення на предмет застави, з якою ПАТ «Альфа-Банк» звернувся в грудні 2016 року до Корецького районного суду Рівненської області, 01.09.2008 року банком збільшено відсоткову ставку за кредитним договором з 13% річних до 16,5%. Проте, це не відповідає умовам Кредитного договору від 11 грудня 2007 року № 700002556, оскільки умовами вищезазначеного договору застосування підвищеної відсоткової ставки - не передбачено. Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору № 700002556 від 11.12.2007 року - номінальна процентна ставка становила 13% річних. В обґрунтування позову зазначено, що позивач будь-яких повідомлень про збільшення відсоткової ставки не отримував, та відповідно до наявних у справі доказів, додаткові угоди між сторонами в цій частині укладено не було. Обов`язковою умовою для зміни процентної ставки є повідомлення про це позичальника у встановлений договором строк та подальше оформлення цих змін шляхом внесенням змін до додатку № 1 до кредитного договору. Суд зазначає про те, що стороною відповідача не надано суду доказів про належне виконання банком вимог кредитного договору в частині повідомлення позичальника (позивача у справі) щодо збільшення з 01.09.2008 року відсоткової ставки за користування кредитними коштами до 16,50% річних, як і не надано суду доказів про укладення між сторонами додаткових угод до кредитного договору в цій частині, а відтак посилання позивача про порушення відповідачем умов кредитного договору є слушними та такими, що заслуговують на увагу. Доводи представника відповідача про те, що позивач укладаючи договір від 10.08.2009 року про внесення змін і доповнень до кредитного договору своїм підписом підтвердила згоду на підвищення ставки не заслуговують на увагу, оскільки з змісту договору від 10.08.2009 року жодним чином не слідує про збільшення відсоткової ставки з 13% до 16,50%. Графік погашення кредиту, як додаток до договору від 10.08.2009 року суд до уваги як належний доказ ознайомлення позивача з збільшенням відсоткової ставки суд взяти не може також, оскільки вказаний графік визначає загальну систему погашення за кредит за період з 12.01.2008 року по 12.12.2014 року , а саме періодичні внески, комісію, оплату кредиту та залишок заборгованості, разом з тим, конкретно не визначено, що саме з дати підписання договору від 10.08.2009 року чи навіть з 01.09.2008 року ставка по кредиту збільшена до конкретного розміру - 16,5 %. Окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155\~(далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку. Згідно з пунктом 114 Правил, адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім`ї за умови пред`явлення ними документа, що посвідчує особу. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо), дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57цс12, від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16, від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні відомості про направлення та відповідно отримання позивачем повідомлення про збільшення процентної ставки з 01.09.2008 року, та відповідач зазначених доказів суду не надав, а тому суд вважає, що в ході рогляду справи знайшли своє об`єктивне підтвердження доводи сторони позивача про порушення відповідачем процедури зміни процентної ставки за кредитним договором. Крім того, враховуючи, що правовідносини між сторонами виникли з приводу споживчого кредитування, кредит позивачу надавався кредитною установою на власні потреби (придбання транспортного засобу), а отже на зазначені правовідносини поширюються вимоги законодавства про захист прав споживачів. За правилами частини четвертої\~статті 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів із дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Таким чином, зазначена норма Закону визначає правові наслідки неповідомлення або неналежного повідомлення банком позичальника-споживача про будь-яку зміну відсоткової ставки за кредитом, яким є недійсність такого правочину. Оцінюючи правову природу рішення про збільшення в односторонньому порядку з 01.09.2008 року ПАТ «Альфа-Банк» відсоткової ставки за кредитом суд виходить з того, що таке рішення є правочином, оскільки, є дією особи, що спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 202 ЦК України). Така дія передбачена в укладеному кредитному договорі як підстава зміни його умов банком в односторонньому порядку. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача доведено, що ПАТ «Альфа-Банк», під час зміни з 01.09.2008 року процентної ставки з 13 % річних до 16,50 % річних за користування кредитними коштами за кредитним договором, укладеним між сторонами, було порушено встановлений п. 6.2 вказаного договору порядок для цього, та будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, а тому суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. Однак, враховуючи, що внаслідок порушення відповідачем процедури повідомлення споживача про зміну кредитної ставки, було порушено вимоги частини четвертої статті 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якою передбачено недійсність зміни відсоткової ставки у разі недотримання процедури її зміни, суд вважає, що з метою належного захисту прав позивача позовні вимоги слід задовольнити, зокрема, і шляхом визнання недійсним збільшення в односторонньому порядку відсоткової ставки. Крім іншого, позивач просила поновити їй строк для звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки дізналася про порушення її прав, а саме збільшення відсоткової ставки 07 квітня 2017 року, тоді як фактично відсоткова ставка була збільшена 01 вересня 2008 року. Зважаючи на наведене, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на подання позову про визнання недійсним одностороннього збільшення ПАТ «Альфа-Банк» з 01.09.2008 року відсоткової ставки з 13% річних до 16,5% за кредитним договором від 11.12.2007 року № 700002556 з [PERSON] . В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved