Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що відповідач у справі є батьком дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розлучення 12 грудня 2011 року діти проживають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні. На даний час [PERSON] навчається в університеті на магістерській програмі в іншій країні, самостійно позивач забезпечувати її навчання та проживання не може. Відповідач [PERSON] незважаючи на скрутне становище та потребу в коштах матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. За таких обставин позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до припинення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею віку 23 років. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким позов задоволити частково із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов`язків батьків утримувати дітей. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження [NUMBER] (а.с.11) та копію свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] (а.с. 12). [PERSON] досягнула повноліття, та навчається в Туреччині в університеті МАМРМАРА, що підтверджується довідкою навчального закладу від 02 жовтня 2019 (а.с.3-4). Відповідно до ст. ст. 180, 199, 200 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи наведене вище, з огляду на недопустимість порушення прав повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, за вимогою позивача слід стягнути з відповідача кошти (аліменти) на її користь на утримання дочки, яка продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан як платника аліментів, так і одержувача аліментів, також те що на підставі рішення Іллінецького районного суду від 04 жовтня 2019 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, тому суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частки від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з даною позовною заявою і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення нею віку 23 років. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. У відповідності до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial