Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернуласядо суду з позовом до Зарябинської сільської ради, [PERSON], треті особи: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, Відділ Держгеокадастру Богодухівського району Харківської області, Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими побудовами, що розташовані за адресою: вул. Сумська 16,\~ с. Леськівка Богодухівського району Харківської області та право власності на земельну ділянку, площею 6.82 га, розташовану на території Зарябинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, кадастровий номер 6320883000:01:005:0054\~ \~ в порядку спадкування за законом після смерті\~\~ [PERSON], який помер 24 лютого 2014\~ року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 24 лютого 2014 року помер її дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з: житлового будиноку з господарськими побудовами, що розташовані за адресою: вул. Сумська 16,\~ с. Леськівка Богодухівського району Харківської області та земельної ділянки, площею 6,82 га, кадастровий номер 6320883000:01:005:0054 наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Зарябинської сільської ради Богодухівського району Харківської області. Позивачка є спадкоємцем за законом, відповідно до ч.3 ст. 1266 ЦК України. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на указану земельну ділянку, але в установленому порядку спадщину не прийняла. Позивачка звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на майно. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Позивачка - [PERSON] також в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідачка [PERSON] є приватним підприємцем та орендувала у [PERSON] спірну земельну ділянку. Про те, що дядько оформив заповіт на [PERSON], вона дізналась, коли звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак враховуючи, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, права на неї вона не набула. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку, площею 6,82 га, розташовану на території Зарябинської сільської ради Богодухівського району Харківської області та звернулась до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини і у теперішній час справа розглядається в касаційній інстанції. Представник відповідача Зарябинської сільської ради та представник третіх осіб Богодухівської державної нотаріальної контори, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Богодухівського районного управління юстиції Харківської області в судове засідання не зявились, надали суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру Богодухівського району Харківської області в судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення, в яких зазначає, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР № 014836 від 11.03.2002 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,82 га, кадастровий номер 6320883000:01:005:0054, \~розташованої на території Зарябинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, зареєстрований в «Книзі 1 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян» за №54 на імя [PERSON]. Технічна документація із землеустрою щодо оформлення права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] у Відділі - відсутня. Перехід права власності на земельну ділянку згідно вищевказаного державного акту від [PERSON] до інших осіб у Відділі не зареєстровано. Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.\~ Земельна ділянка площею 6,82 га, розташована на території Зарябинської сільської ради /кадастровий номер: 6320883000:01:005:0054/ належала на підставі державного акта на право власності [PERSON] /копія акта а.с.18/. У теперішній час оригінал державного акта втрачений, проте факт належності вказаної земельної ділянки саме [PERSON] підтверджується витягом з «Книги 1 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян» /а.с.43-45/. 24 лютого 2014 року [PERSON] помер /а.с.6/, спадкоємцем після його смерті за заповітом на земельну ділянку є [PERSON] /а.с.92/. Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 30 квітня 2015 року задоволено позовні вимоги [PERSON]Ю про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 24 лютого 2014 року. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2015 року скасовано рішення Богодухівського районного суду Харківської області 30 квітня 2015 року та ухвалено нове рішення, відповідно до якого [PERSON] відмовлено у задоволені позовних вимог про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 24 лютого 2014 року /а.с.14-17/. Таким чином, суд не бере до уваги посилання представника відповідача [PERSON] на те, що справа розглядається Вищим спеціалізованим судом, оскільки відповідно до ст. 319 ЦПК України рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Таким чином [PERSON], яка є племінницею померлого [PERSON], є спадкоємцем за законом відповідно до ч.3 ст. 1266 ЦК України /а.с.7-13/. Інші спадкоємці відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи /а.с.91-93/. Представник позивачки звернувся до Відділу держземагенства у Богодухівському районі Харківської області з приводу видачі дублікату втраченого державного акту, проте отримав відповідь про неможливість видачі нового державного акту замість втраченого /а.с.23-24/. Крім того, з довідки Виконавчого комітету Зарябинської сільської ради від 08.04.2014 року вбачається, що відповідно до запису Погосподарської книги №3 на 2011-2015 роки, житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Сумська 16 в с. Леськівка Богодухівського району / 1974 року побудови/, належить [PERSON], особовий рахунок №0304-1 /а.с.19/. Відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за умови, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала реєстрацію (інвентарізацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у господарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При цьому, виникнення права власності не залежало від його державної реєстрації, а права, набуті шляхом створення або придбання нерухомості у власність до набранням чинності Цивільним кодексом України від 16.01.2003 року та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, з дотриманням установленого порядку набуття, однак без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку, а спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення права на спадщину. Таким чином, [PERSON] набув право власності на будинок у встановленому законом порядку, а позивачка має право на оформлення спадщини на вказаний будинок. В теперішній час позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у звязку з тим, що правовстановлюючі документи на землю /оригінал державного акту/ втрачено, а правовстановлюючий документ на будинок взагалі відсутній /а.с.25/. Представник позивачки звернувся до Відділу держземагенства у Богодухівському районі Харківської області з приводу видачі дублікату втраченого державного акту, проте отримав відповідь про неможливість видачі нового державного акту замість втраченого /а.с.23-24/. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачка є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], спадщину прийняла, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на будинок та втрату правовстановлюючого документу на земельну ділянку, інші спадкоємці відсутні, крім того судом не встановлено незаконність набуття права власності на спадкове майно спадкодавцем, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного і

Outcome: approved