Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із цим позовом, мотивуючи його тим, що влітку 1998 року з дозволу [PERSON] вона вселилася у житловий будинок [ADDRESS] , де проживає до цього часу. [PERSON] фактично успадкував цей житловий будинок після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , але юридично не оформив. З часу поселення в зазначений житловий будинок вона (позивач) поліпшила стан домоволодіння, підтримує його в належному стані, проводить капітальні та поточні ремонти, сплачує платежі за комунальні послуги (за електроенергію, електрозв`язок), обробляє присадибну земельну ділянку, у 2003 році газифікувала будинок. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі. У судове засідання представник Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, суть якої зводиться до того, що сільська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення, просив розгляд справи проводити без їх участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] та представника Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання, суть яких зводиться до того, що [PERSON] дійсно з 1998 року і до цього часу проживає у житловому будинку [ADDRESS] , доглядає за будинком, обробляє присадибну земельну ділянку та сплачує комунальні платежі. Вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача [PERSON] , допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 18; 19). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] , як членам колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] [INFO] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 9; 10). З матеріалів справи (а.с. 39; 40; 43-49; 57) вбачається, що [PERSON] за життя заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася. 8 грудня 1992 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. У судовому засіданні встановлено, що починаючи з 1998 року і до цього часу позивач проживає у житловому будинку [ADDRESS] , підтримує його в належному стані, проводить капітальні та поточні ремонти, сплачує платежі за комунальні послуги (за електроенергію, електрозв`язок), обробляє присадибну земельну ділянку, у 2003 році газифікувала будинок, що підтверджується поясненнями учасників справи, показаннями свідків та матеріалами справи (а.с. 16; 20-32). З матеріалів справи (а.с. 11-13) вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] було виготовлено технічну документацію. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частиною 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Ураховуючи положення ст.ст. 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що починаючи з 1998 року і по теперішній час [PERSON] добросовісно, відкрито і безперервно володіє житловим будинком [ADDRESS] , а тому стала добросовісним його набувачем. За таких обставин суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідачі не вчинили жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved