Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення виплати за аліментами, уточнивши який просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, стягнутих на її користь за рішенням Арцизського районного суду Одеської області від 01.03.2007 року, на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 2252 гривні 87 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що на підставі рішення Арцизького районного суду Одеської області від 01 березня 2007 року, з відповідача на користь її, [PERSON], стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з його заробітку (доходу) до досягнення повноліття, тобто до 10.03.2022 року, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 23 червня 2006 року. З грудня 2008 року в провадженні державної виконавчої служби Другого Малиновського відділу Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01 листопада 2013 року, згідно розрахунком, державного виконавця становить 45531 гривня 10 копійок. Далі позивачка в позові вказує, що у відповідності з вимогами п.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана платити аліменти за рішенням суду, отримувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного процента за кожний день прострочення. Заборгованість виникає поступово, то неустойка збільшується та розраховується представником позивачки за кожний місяць прострочення. Оскільки відповідач з часу прийняття рішення по справі про стягнення з нього аліментів, не сплатив жодної копійки, має заборгованість за аліментами у розмірі 45531 гривня 10 копійок, то розмір пені за прострочення сплати аліментів, що виникла за період з лютого 2013 року по листопад 2013 року становить - 2252,87 гривні, і підлягає стягненню з відповідача, що стало причиною для звернення з наступним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов про стягнення заборгованості по аліментам та пені у зв'язку з простроченням їх сплати підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 01 березня 2007 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з його заробітку (доходу) до досягнення повноліття, тобто до 10.03.2022 року, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 23 червня 2006 року. Рішення сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили. З довідки про неотримання аліментів за вих. 14232/0742 від 21.11.2013 року виданої начальником другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ, вбачається, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] з моменту подачі виконавчого листа до виконання, а саме з грудня 2008 року по теперішній час, на підставі виконавчого листа № 2-115/07 виданого 13.11.2008 року Арцизським районним судом Одеської області, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку та до досягнення нею повноліття, у зв'язку з тим, що боржник ухиляється від сплати аліментів. Як вбачається з розрахунків заборгованості по аліментах, затвердженого начальником другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, старшим державним виконавцем другого Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ, встановлено, що розрахунок заборгованості по аліментах визначається відповідно до положень норми статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та п.п. 7.5.2., 7.5.10. Інструкції про проведення виконавчих дій. Згідно матеріалів виконавчого провадження та виконавчого листа, заборгованість по аліментам станом на 01.02.2013 року становила 38841,10 гривня. На момент складання розрахунку заборгованості, у виконавчому провадженні відомостей про те чи працює боржник та чи сплачує аліменти немає, тому заборгованість визначається виходячи з середньомісячної заробітної плати у м. Одесі (згідно даних Одеського обласного управління статистики). Згідно даних Одеського обласного управління статистики середня заробітна плата в 2013 році помісячно складає 6690,00 гривень. Виходячи з вищевикладеного сума заборгованості по аліментам станом на 01.11.2013 року, буде становити 38841,10 грн. + 6690,00 грн. = 45531,10 гривня. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом, з огляду на зазначене, не встановлено обставин, які б свідчили про те, що заборгованість утворилася з незалежних від відповідача причин. Відповідно до ч.1 статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішення суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Статтею 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів шляхом стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Неустойка у формі пені стягується за прострочення грошового зобов'язання. У даному випадку за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пеня - це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності) якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. З документів виконавчого провадження, що надані до суду в якості доказів, вбачається що відповідач є злісним неплатником аліментів, суд вважає доведеним факт порушення [PERSON] зобов'язання щодо сплати аліментів на утримання своєї неповнолітньої доньки, а тому з нього повинна бути стягнута неустойка (пеня) за порушення цього зобов'язання. Необхідно також враховувати правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року по справі №6-81цс13, в якій міститься висновок про те, що оскільки зобов'язання по сплаті аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісячно, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини 1 статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, на протязі якого кожне з цих зобов'язань повинно бути виконане, і з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожний місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Крім того, позивачка вказує, що в результаті ухилення відповідача від сплати аліментів за рішенням суду, які він зобов'язаний був платити регулярно щомісяця, виникла пеня в сумі 2252,87 гривні. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків вставлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, що позивачка довела суду свою правову позицію по справі про нарахування відповідачу до сплати неустойки (пені) за порушення ним грошового зобов'язання, за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дочки у розмірі вказаному в позові в сумі - 2 252 гривні 87 копійок, а саме, стороною позивача надано суду розрахунку виходячи з якого виник саме такий розмір неустойки, суд приймає рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved