Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок, що знаходиться по вул. Льоні Голикова, 28А в м. Дніпро, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на законних підставах має право на дану нерухомість після смерті матері, однак [PERSON] дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовляється видавати свідоцтво про право на спадщину. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі. Представник [PERSON] дніпропетровської державної нотаріальної контори та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі у відповідності до вимог чинного законодавства. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити повністю. Відповідно до статті 114 Цивільного процесуального кодексу України: „Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. З матеріалів справи вбачається, житловий будинок по вул. Льоні Голикова, 28А в м. Дніпро знаходиться в Індустральному районі м. Дніпропетровська. Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна сторона має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], мама позивачки, згідно рішення виконкому Індустріальної районної ради народних депутатів від 13 січня 1989 року № 2110 отримала у власність земельну ділянку по вул. Льоні Голикова, 28А в м. Дніпропетровську під будівництво індивідуального житлового будинку з господарськими спорудам, на якій, користуючись правами її власника, збудувала житловий будинок. 16 серпня 2013 року [PERSON] померла. Заповіту покійна не складала, тому відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України [PERSON], та її рідний брат [PERSON], є спадкоємцями першої черги. 30 січня 2015 року [PERSON] звернулася до [PERSON] дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 16.08.2013 року мами - [PERSON] на спадкове майно, яке складається з житлового будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Льоні Голикова, 28А та земельної ділянки. [PERSON] відмовився від своєї частки спадщини на користь сестри. [PERSON] дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва, у звязку із тим, що за померлою [PERSON] не зареєстровано право власності на належне їй нерухоме майно. У відповідності до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу або певним чином затвердженого проекту. Виходячи з викладеного вбачається, що побудований [PERSON] житловий будинок, що знаходиться по вул. Льоні Голикова, 28А в м. Дніпро, є обєктом самочинного будівництва. Покійна [PERSON] за власні кошти, без отримання на це належного дозволу здійснила самочинне будівництво житлового будинку, тобто фактично створла нову річ. Згідно технічного паспорту від 02 червня 2016 року, виготовленого ФОП [PERSON], даний обєкт нерухомості - житловий будинок, що знаходиться по вул. Льоні Голикова, 28А в м. Дніпро має наступні технічні характеристики: літ. А-2 житловий будинок, поз. 1-18, загальною площею 279,6 м2, житловою площею 121,00 м2, літ. ПГ погріб (під літ. А-2), загальною площею 53,0 м2, літ. Б-2 гараж, загальною площею 83,4 м2, літ. б - навіс, літ. б1 тераса (над І поверхом літ. Б-2), № 1-огорожа, № 2 хвіртка, № 3 ворота. Згідно ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Здійснивши самовинне будівництво даного обєкту нерухомості, позивач ніяким чином не порушив права інших осіб. 06 червня 2016 року інженером-будівельником [PERSON] (диплом А-ІІ № 93276, кваліфікаційний сертифікат серія АЕ № 000542 виданий 31.07.2012 року) було виготовлено Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій житлового будинку (літ. А-2), гаража (літ. Б-2), навісу (літ. б), тераси (літ. б1) по вул. Льоні Голикова, 28А в м. Дніпро, відповідно до якого несучі, огороджувальні конструкції та вироби знаходяться у нормальному і задовільному стані. Згідно з нормативною класифікацією по несучій здатності і експлуатаційним характеристикам конструкції і вироби відносяться до категорії К-1 та К-2. В житловій будівлі висота приміщень, внутрішнє планування, площі основних та допоміжним приміщень відповідають вимогам діючого ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Норми проектування». Навіс (літ. б), тераса (літ. б1) конструкції знаходяться в нормальному стані і відповідають вимогам К-1. Конструкції та вироби відповідають державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам пожежної безпеки та санітарному законодавству. Всі інженерні комунікації, що підведені до житлвоого будинку знаходяться у робочому стані. Можлива експлуатація житлової будівлі, гаража з навісо та терасою за функціональним призначенням. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 статті 1268 ЦК України: «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї». Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок, що знаходиться по вул. Льоні Голикова, 2А в м. Дніпро, в порядку спадкування за законом. Статтею 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від від 25 грудня 2015 р. № 1127, рішення судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на таке майно. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved