Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить збільшити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які підлягають стягненню з\~ [PERSON] на її\~користьу твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень 00 копійок, на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2013 року та\~ стягнути \~з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень 00 копійок, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2013 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 гривень щомісячно. Зазначений розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини. Потреби доньки з 2013 року значно зросли, дитина навчається у загальноосвітній школі, відвідує танці, кружки, додаткові заняття з репетиторами, які є платними. При цьому, для навчання у школі, купівлі одягу, взуття, шкільного приладдя відповідач коштів не надає. Такі витрати позивач несе самостійно. Крім того, донька потребує лікування, обстеження, оскільки хворіє на гострий пієлонефрит нирок. Також донька є алергіком, потребує спеціальної дієти та умов життя. Відповідач на теперішній час має дохід понад 15000 гривень щомісяця, у його власності перебуває два автомобіля, а тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі 3000 гривень на утримання доньки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги частково в розмірі 2500 гривень щомісячно, просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06 квітня 2010 року Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області (а.с.10). Дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 08 вересня 2020 року № 1266 (а.с.11). Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ) аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4-5). Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному Кодексі України. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої, другої \~статті 182 СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Статтею 51 Конституції України\~та\~статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів\~у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку\~зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як на підставу збільшення розміру аліментів позивач посилається на зміну матеріального стану відповідача. Відповідач доказів на спростування доводів позивача щодо зміни матеріального стану не надав, позов визнав в розмірі 2500 гривень. З огляду на наведене, враховуючи мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, визнання відповідачем позову в розмірі 2500 гривень, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , які підлягають стягненню з\~ [PERSON] на користь [PERSON] \~у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2013 року та\~ стягнути \~з\~ [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного і

Outcome: partial