Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з березня 2012 року вона та [PERSON] перебували у цивільному шлюбу, від даного шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки припинено з лютого 2015 року, вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Дитина не пам'ятає батька, не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Вони з сином та донькою проживають у приватному домоволодінні, що складається з 4 кімнат, дитині забезпечені гарні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Вона здійснює нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і до теперішнього часу, батько участі в цій сфері життя дитини не приймав. Викладене змусило її звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON]. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав нотаріальну посвідчену заяву до компетентних органів від 23.07.2016 року, згідно якої не заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, при винесенні рішення просить врахувати інтереси дитини, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], які не перебували у зареєстрованому шлюбі. Малолітній [PERSON] зареєстрований разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою, наданою адміністрацією КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 7» від 03.03.2016 року, де [PERSON] перебуває на обліку, на прийомах у лікаря - педіатра та при викликах вдома дитина знаходиться у супроводі матері [PERSON] [PERSON] надав нотаріально посвідчену заяву від 23.07.2016 року, згідно з якою він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Викладене вище також підтверджується висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 470 від 19.08.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав у відношенні своїх дітей, у випадку якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні [PERSON] відповідає вимогам ст. 165 СК України, що передбачає коло осіб, що мають право на звертання в суд з дійсними позовними вимогами. Згідно Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, приймаючи до уваги викладене, заяву відповідача, який не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина, суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved