Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Прутівської сільської ради про визнання права власності на майно. Позовнівимогимотивувалатим, що на праві власності [PERSON], що проживав в с. ПрутівкаСнятинського району належала земельна ділянка площею 0,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Прутівської сільської ради. Після смерті [PERSON], який помер 05.11.1997р., спадкоємцем першої черги за законом даної земельної ділянки стала позивачка, оскільки проживала разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців немає. Оскільки державний акт на право приватної власності на землю був виданий після смерті [PERSON], вона не має можливості належним чином оформити спадшину. Просить визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку. Представник позивачки в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності,позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Відповідно до державного акту на право власності на землю IV-ІФ № 010923 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,78 га в межах згідно з планом, що розташована на території Прутівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно довідки Прутівської сільської ради від 10.11.2016р. за померлим [PERSON], який помер 05.11.1997р., зареєстровано земельний пай на території Прутівської сільської ради. На день його смерті в господарстві були зареєстровані: дружина [PERSON], син [PERSON], який помер 23.02.2007. Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила його дружина [PERSON], заборона відчуження на майно не накладалась, заповіт від імені [PERSON] в сільській раді не посвідчувався. Постановою Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 14.12.2016р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що вищевказаний державний акт на земельну ділянку виданий після смерті [PERSON] Згідно довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 15.12.2016р. та витягу із Спадкового реєстру після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позов частково підставний і підлягає до часткового задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що [PERSON] належала земельна частка (пай) розміром 0,78 га в умовних кадастрових гектарах, спадкоємцем якої за законом є його дружина, яка вступила в управління спадковим майном, а отже є такою, що прийняла спадщину.А тому, суд приходить до висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Прутівської сільської ради Снятинського району, в межах земельної ділянки площею0,78 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ІФ№010923, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 425, виданого на [PERSON]. В решті позову слід відмовити. На підставі наведенного та ст.ст. 15, 16, 328, 1218, 1268, ЦК України,

Outcome: partial