Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Токмацької міської ради Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.03.2015 року вона являється власницею ? житлового будинку, розташованого за адресою: м. Токмак, вул. Таврійська, буд.14. Вказану частку житлового будинку вона отримала в спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 25 червня 2014 року, інших спадкоємців за законом померла не мала. Померлій вона доводиться падчеркою. На час складання заповіту, а саме на 28.10.1986 року, померла [PERSON] мала у власності тільки правовстановлюючі документи на житловий будинок, державний акт на право власності на землю [PERSON] отримала 27.04.2004 року, але зміни до заповіту не внесла. Житловий будинок вона отримала за заповітом, але враховуючи те, що вона не являється померлій ріднею, не може спадкувати в жодній з черг. Земельна ділянка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 080020 від 7 квітня 2004 року. Позивачка, як єдина спадкоємиця за заповітом, спадщину прийняла своєчасно та звернулася до нотаріуса за для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку під будинком за адресою: м. Токмак, вул. Таврійська, буд.14, проте нотаріусом у видачі такого свідоцтва було відмовлено через те, що вказана земельна ділянка не зазначена в заповіті. Враховуючи те, що державний акт на право приватної власності на землю виданий на імя [PERSON], а вона являється власницею житлового будинку, вона позбавлена права розпоряджатися на власний розсуд своєю приватною власністю - житловим будинком. За таких обставин, просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку. В судове засідання позивачка та її представник адвокат [PERSON] не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача, - Токмацької міської ради Запорізької області, в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду клопотання, в якому просила розглядати справу за її відсутності. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог \~ч.2 ст. 197 ЦПК України \~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.06.2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 291510, виданим 25.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Токмаку реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 301. За життя [PERSON] була власницею ? житлового будинку житловою площею 32,4 кв.м. та господарчими будівлями і спорудами за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Таврійська, буд. 14 та земельної ділянки площею 0,1 га, що розташована за адресою: м. Токмак, вул. Таврійська, 14, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 080020 виданим 27 квітня 2004 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010426300295, кадастровий номер 2311000000:01:038:0041, цільове призначення (використання) вказаної земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 28.10.1986 року [PERSON] заповіла ? частину житлового будинку №14 по вул. Таврійській в м. Токмак позивачці [PERSON], що підтверджується заповітом від 28.10.1986 року, посвідченим державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі б/н. Заповіт на день звернення до суду не змінено та не скасовано. 31.03.2015 року [PERSON] звернулася до Токмацької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 березня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори [PERSON], позивачкою оформлено право на спадщину, а саме, на 1/2 частину житлового будинку №14, що знаходиться по вул. Таврійській в місті Токмак Запорізької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії НАМ 866509, за реєстровим номером 419, спадкова справа № 236/14. Відповідно до матеріалів спадкової справи, [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] 10.07.2015 року [PERSON] звернулася до Токмацької державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку під будинком, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Таврійська, буд. 14, після померлої [PERSON] Державний нотаріус Токмацької нотаріальної контори [PERSON] постановою від 10.07.2015 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку під будинком, що знаходиться за адресою: область, м. Токмак, вул. Таврійська, буд. 14, через те, що вказана земельна ділянка в заповіті не зазначена та [PERSON] не є спадкоємцем за законом. Вказана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, її межі встановлені в натурі, присвоєно кадастровий номер, відомості про неї внесені до Державного реєстру земель, тому дана земельна ділянка є сформованою і може бути об'єктом цивільних прав. Відповідно до п. г) ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.2 ст.1255 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно з ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного) будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці обєкти (крім багатоквартирних будинків).ї Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Таким чином, внаслідок набуття позивачкою права власності на 1/2 вказаного вище будинку до неї також перейшло право власності на земельну ділянку, на якій він розташований. Правило ст.1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або у користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. У ході судового розгляду встановлено, що спадкодавиця на момент відкриття спадщини мала право на спірну земельну ділянку і таке право внаслідок її смерті не припинилося. Позивачка прийняла спадщину за заповітом. В частині земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, вона позбавлена права нотаріального посвідчення спадкових прав. Позовні вимоги знайшли своє підтвердження і суд ухвалює про їх задоволення на реалізацію права позивачки на оформлення спадкових прав після відкриття спадщини з послідуючим володінням, користуванням і розпорядженням належним майном. Іншим шляхом встановити своє право спадкоємиця [PERSON] позбавлена можливості, оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку під будинком, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Таврійська, буд. 14, у звязку з тим, що [PERSON] не є спадкоємцем за законом. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і згідно п.1 ч.2 зазначеної статті, способом захисту цивільних прав та інтересу може бути визнання права, отже обраний позивачкою спосіб захисту погоджується з вимогами матеріального права.

Outcome: approved