Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Іллінецької міської ради Вінницької області та [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позов мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку та сам будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Іллінецька нотаріальна контора не видає позивачеві свідоцтво про право на зазначене спадкове майно, оскільки первинна реєстрація домоволодіння у встановленому порядку проведена не була та відсутні правовстановлюючі документи, тому [PERSON] змушена звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, натомість подала до суду заяву, в якій позовні вимоги уточнила, просить їх задоволити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Іллінецької міської ради Вінницької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги міська рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити у її відсутність. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). На день смерті [PERSON] мав у власності земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку та сам будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами цивільної справи (а.с. 8-13). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно копії паспорта громадянина України позивача (а.с.4-6), копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 14) та заявою про відмову від прийняття спадщини [PERSON] (а.с. 9), позивач є дочкою спадкодавця, а відповідно є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом на його майно. Спадкоємцем першої черги також є її батько, однак він відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини. Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та 10 липня 2018 року державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори Манус В.В. позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок розташований в. [ADDRESS] , через відсутність правовстановлюючих документів на них на ім`я спадкодавця (а.с.16). У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищевикладене, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, вважаю, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька, який помер [INFO] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 9 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] (а.с. 13). Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved