Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що 09.09.2014 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області було задоволено позов [PERSON] до ФОП [PERSON], яким розірвано договір побутового підряду від 06.07.2011 року та стягнуто з відповідача кошти в розмірі 20477,00 грн. Зазначене рішення 20.09.2014 року набуло законної сили. 06.10.2014 року було відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного рішення суду. 26.12.2014 року з відповідача в процесі виконання рішення суду було стягнуто 500 грн. Проте, відповідач рішення суду не виконав, кошти позивачеві не сплатив, тому станом на 23.11.2015 року заборгованість відповідача становить 19977,00 грн. Заборгованість, яка підлягає виплаті відповідачем за рішенням суду за своєю правовою природою є грошовим зобовязанням. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання, що виникло на підставі рішення суду, відповідач має сплатити: 8732,35 грн. інфляційні витрати за період з 26.12.2014 року по 23.11.2015 року; 546,76 грн. три проценти річних за період з 26.12.2014 року по 23.11.2015 року; 4626,66 грн. розмір процентів за користування чужим коштами станом на 23.11.2015 року. В силу чого позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 13905 грн. 77 коп. Позивач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Згідно заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2014 року по цивільній справі №127/16030/14-ц задоволено позов [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди, та розірвано договір побутового підряду від 06.07.2011 року, укладений між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON], стягнуто з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] кошти внесені в якості попередньої оплати в розмірі 9577,00 грн., штраф за несвоєчасне виконання зобовязання в сумі 9900,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн., а також стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. Відповідно до листа № 2386/10-33 від 16.11.2015 року, наданого Староміським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, вказано, що по виконавчому листу № 127/16030/14 від 23.09.2014 року виданому Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] кошти внесені в якості попередньої оплати в розмірі 9577,00 грн., штраф за несвоєчасне виконання зобовязання в сумі 9900,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. в примусовому порядку з боржника стягнуто та перераховано на користь стягувача 500,00 грн. згідно розпорядження державного виконавця від 26.12.2014 року. Згідно розрахунку ціни позову, наданого позивачем, відповідна заборгованість відповідача перед позивачем станом на 23.11.2015 року становить 13905,77 грн., в тому числі: 8732,35 грн. - сума інфляційних втрат, розрахована з врахуванням суми боргу, не стягнутої за рішенням суду в розмірі 19977,00 грн.; 546,76 грн. - три проценти річних; 4626,66 грн. - проценти за користування чужими коштами, нараховані на борг в розмірі 19977 грн., (а.с. 4). Норма ст. 526 ЦК України прописує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст. 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Норма ст. 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності невиконаного грошового зобовязання відповідача перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів позивача, а тому суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, відповідають нормам чинного законодавства України, в тому числі вимогам ст. 625 ЦК України, в силу чого, підлягають до задоволення повністю, з розподілом судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved