Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що її на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,5429 га кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області. В 2018 році вона мала намір пере заключити Договір оренди землі і її повідомили про те, що на земельну ділянку накладено арешт. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта встановлено, що згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №24173126 від 04 лютого 2011 року державним виконавцем відділу ДВС Літинського РУЮ Вінницької області було накладено арешт на все її нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 27278425. Коли вона звернулася до відповідача по справі, Літинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з вимогою зняти арешт на нерухоме майно, її було відмовлено в зв'язку з тим, що виконавче провадження закінчено та воно не збереглось. Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить зняти арешт з нерухомого майна. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Суду пояснила, що в 2018 році її стало відомо про те, що постановою державного виконавця відділу ДВС Літинського РУЮ Вінницької області в 2011 року було накладено арешт на все її нерухоме майно. В серпні місяці 2018 року вона звернулася до відділу ДВС з вимогою зняти даний арешт, оскільки вона не може розпорядитися своїм майно. Проте її було відмовлено. оскільки виконавче провадження не збереглось і вони не можуть зняти вказаний арешт. Представник відповідача Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Гуренко О.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Суду пояснила, що у 2011 році у відділі на виконанні перебував судовий наказ №2-н-109 від 21.01.2009 року відносно [PERSON] і відповідно до постанови №24173126 від 04 лютого 2011 року було накладено арешт на все нерухоме майно боржника. В ході виконавчих дій борг було стягнуто в повному обсязі і виконавче провадження закрито із фактичним повним виконанням. Підстав для зняття арешту у них не має, оскільки виконавче провадження знищено. За таких підстав не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку до Додатку до нього (а.с.7-9) судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,5429 га кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області. Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта (а.с.10) встановлено, що згідно постанови №24173126 від 04 лютого 2011 року, відділ ДВС Літинського РУЮ про арешт нерухомого майна внесено відомості щодо обтяжень на все нерухоме майно [PERSON] Із листа Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за №9642/15.3-25 від 03.09.2018 року (а.с.11) встановлено, що на заяву від 20.08.2018 року [PERSON] щодо зняття арешту повідомлено, що законних підстав для зняття арешту з земельної ділянки не має. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно із ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон №475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і зняти арешт нерухомого майна належного [PERSON] накладений Постановою державного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції Вінницької області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №24173126 від 04 лютого 2011 року, реєстраційний номер обтяження 27278425. Так, в судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №2-н-109 від 21.01.2009 року виданого Літинським районним судом Вінницької області щодо [PERSON] 27.01.2014 року закінчено, а тому щоб не порушувати права власника майна, арешт, який накладений для забезпечення реального виконання рішення необхідно зняти. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, які складаються з витрат зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн., які позивач залишає за собою.

Outcome: approved