Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду с заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що з [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23.08.2005 року. Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 17.06.2010 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між нею та колишнім чоловіком залишились добрі стосунки. З початку лютого 2014 року, коли в м. Донецьку почалися бойові дії, вона, її колишній чоловік та син переїхали до м. Часів-Яр, де проживали [INFO]. 11 березня 2014 року [PERSON] поїхав з м. Часів-Яр до центру зайнятості в м. Артемівську Донецької області та не повернувся. З тих пір за місцем його постійного проживання м. Часів Яр вул.. Кошового 4/41, відомостей нема. Про наявність у нього родичів заявнику нічого не відомо. Вона намагалась отримати будь-яку інформацію від його друзів і знайомих, але ніхто про його місце можливого перебування нічого не повідомив. 14.12.2015 року вона звернулась до Артемівського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області, щоб працівники поліції вжили заходи щодо розшуку її колишнього чоловіка. Її неповнолітній син перебуває на її утриманні, для оформлення в установленому порядку грошової допомоги в органах соціального захисту, їй необхідний документ про відсутність батька у дитини. Також рішення суду про визнання її колишнього чоловіка безвісти відсутнім їй необхідно для тимчасового виїзду дитини за межі України (території де відбувається АТО). Тому вона змушена звернутись до суду з зазначеним позовом та просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги на підставах поданої заяви та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечує проти заяви [PERSON] вважаючи, що заявник не надав достатньо доказів на обґрунтування своїх вимог. Представник заінтересованої особи УПСЗН Артемівської міської ради [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні також заперечує проти заяви [PERSON] вважаючи, що заявник повинна звернутися до УПСЗН, надати відповідні документи, а саме дані про наявність на виконанні виконавчого листа по стягненню з [PERSON] аліментів та довідку з поліції про знаходження [PERSON] у розшуку, що буде підставою для нарахування соціальних виплат на утримання дитини і визнання особи безвісно відсутнім у даному випадку не потрібно. Представник органу опіки та піклування Часово Ярської міської ради [PERSON] просить вирішити заяву на розсуд суду. Вислухавши пояснення заявника, з урахуванням думки представників заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу розірвано 29.04.2010 року (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України - фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. В судовому засіданні заявник не надала будь-яких належних доказів, які б підтверджували те, що місцем постійного проживання [PERSON] є квартира [ADDRESS]. Так, сама [PERSON] пояснила, що [PERSON], як і вона з сином, постійно проживав у м. Донецьку, де має реєстрацію по вул.. Петровского 117 в/61. Разом з тим вважає останнім постійним місцем проживання [PERSON] [INFO], де він проживав з 25.02.2014 року по 11.03.2014 року і з цього часунемає відомостей про місце його перебування. Факт постійного місця проживання [PERSON] у м. Донецьку підтвердила у судовому засіданні і свідок [PERSON] мати заявниці. Суд вважає, що позиція заявника не ґрунтується на вимогах закону, та спростовується сукупністю доказів по справі. Стаття 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року визначає, що місце перебування, це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи, а документи, до яких вносяться відомості про місце проживання є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист. На запит суду Артемівський відділ поліції надав довідку у якій зазначено, що [PERSON], [INFO] є уродженцем [INFO] та зареєстрований в [INFO]. Разом з тим в судовому засіданні [PERSON] засвідчила, що саме такі дані вона зазначила у своїй заяві до поліції на розшук [PERSON] і вони не відповідають дійсності. Окрім цього [PERSON] надала суду акт від 22.12.2015 року ТОВ «Квартал м. Часів Яр» де зазначено, що [PERSON] проживав з 25.02.2014 року по 11.03.2014 року в квартирі [ADDRESS], але зареєстрованим там не значиться. Свідок [PERSON] підтвердила, що в кінці лютого 2014 року дочка, разом з [PERSON] та їх сином, приїхали її провідати та погостити. Їм у неї сподобалось і вони вирішили залишитися проживати у м. Часів Ярі. 11.03.2014 року [PERSON] поїхав до центру зайнятості у м. Артемівськ і зник. Свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON], [PERSON] та їх син з 25.02.2014 року проживали в [INFO], але коли [PERSON] зник, вона знає зі слів заявниці. Згідно відповіді директора Артемівського міського центру зайнятості [PERSON] на обліку в Артемівському міському центрі зайнятості не перебуває та за період 2014-2015 років не звертався. Відповідно до листа начальника УПСЗН Артемівської міської ради [PERSON], [INFO] не перебуває на обліку в Управлінні, як переміщена особа у зв»язку з проведенням АТО. Крім цього суд враховує той факт, що постійним зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є м. Донецьк вул. П. Колодіна 22/22 і сама позивачка стала на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО лише 30.04.2015 року та зареєструвала місце свого перебування у м. Часів Яр вул. Ворошилова 8/64 12 травня 2015 року. [PERSON] взагалі не ставав на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО і не реєстрував місце свого перебування у м. Часів Яр. Таким чином, сукупністю доказів спростовується позиція заявника про те, що постійним місцем проживання [PERSON] є квартира [ADDRESS]. Одночасно суд приймає до уваги той факт, що [PERSON] не надала доказів, які б давали суду підстави визнати [PERSON]безвісно відсутнім. При цьому суд враховує, що заявниця звернулася до поліції лише 12.12.2015 року і з цього часу [PERSON] розшукується Артемівським ВП ГУНП в Донецькій області як зниклий безвісті, але на час розгляду справи не сплинув річний термін розшуку. На підставі ч. 1 ст. 43 ЦК України,

Outcome: dismissed