Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що 15.06.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Дітей від шлюбу немає. Спільне життя не склалося через несумісні характери та різні погляди на життя, що призводило до непорозуміння та сімейних негараздів, сварок. Протягом трьох років подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Вважає, що примирення між нею і відповідачем та збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб розірвати, після розлучення бажає залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та винести заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 15.06.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №53, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на [PERSON]. Дітей від шлюбу немає. В судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині різних поглядів на життя, несхожості характерів, між ними втрачено почуття поваги та любові, сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалася. Спору майнового характеру між сторонами немає. Згідно ст.112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейні стосунки у сторін не склалися через несумісні характери, сім'я фактично розпалась, примиритися та підтримувати подружні стосунки позивач не бажає, відповідач до суду не з'явився, що свідчить про його байдуже ставлення до питання збереження сім'ї, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує, що позивач звільнена від сплати судових витрат відповідно до ч. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позов задоволено, а тому судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved