Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 19 серпня 1995 року уклала шлюб з [PERSON]. [INFO] у них народилась донька [PERSON]. 02 листопада 2012 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано . Відповідно до рішення Тиврівського районного суду до досягнення донькою повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання. На даний час їх донька, [PERSON], навчається на другому курсі денної форми навчання в Відокремленому підрозділі Національного університету біоресурсів і природокористування України « Бобровицький коледж економіки та менеджменту ім. О. Майнової» Чернігівської області, що стверджується довідкою № 85 даного навчального закладу від 02 червня 2014 року. Донька перебуває на її утриманні. Їй одній важко належним чином забезпечувати дитину. Вона працює, але її заробітної плати не вистачає для забезпечення дитини самим необхідним. Добровільно надавати їй матеріальну допомогу відповідач відмовляється. Не дивлячись на те, що на даний час відповідач немає постійного місця роботи і стабільного доходу, він може і має можливість допомагати їй в утриманні їх доньки. В зв'язку з тим, що доходи відповідача мінливі та нерегулярні вважає, що він повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 1000 (одній тисячі) гривень щомісячно. Аліменти в такому розмірі суттєво не вплинуть на його матеріальне становище. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно , на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання в Відокремленому підрозділі Національного університету біоресурсів і природокористування України « Бобровицький коледж економіки та менеджменту ім. О. Майнової» Чернігівської області починаючи з дня подачі даної заяви і до 28 червня 2015 року, тобто на час навчання в навчальному закладі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, наведених в заяві . Відповідач [PERSON] позов не визнав . Пояснив, що він після розлучення все своє майно залишив для дитини і пішов з будинку. Позивачка частину господарства продала, грішми розпорядилася сама. На даний час він проживає в найманій квартирі, не працює, доходів не має , тому не має змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки. Суд, вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про її народження. [PERSON] перебуває на утриманні позивачки, що стверджується довідкою виконавчого комітету Тростянецької с/ради № 349 від 12.08.2014 р. та згідно довідки відокремленого підрозділуч Національного університету біоресурсів і природокористування України « Бобровицький коледж економіки та менеджменту ім. О. Майнової» № 85 навчається за контрактом в навчальному закладі з 01.09.2013 р. Термін навчання до 28.06.2015 р. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивачкою не надано доказів про її матеріальний стан та матеріальний стан відповідача, тому розмір допомоги. Визначений позивачкою - 1000 грн. не обґрунтований. Позивачка не заперечує пояснень відповідача щодо залишення їй спільного майна подружжя. Суд враховує, що відповідач не має постійної роботи, однак він працездатний, інших утриманців не має, а тому спроможний надавати допомогу на повнолітню дочку. Сплата аліментів в сумі 200 грн. на місяць суттєво не погіршить матеріального становища відповідача. Так як відповідач не має постійного доходу, обґрунтованою є вимога про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Outcome: partial