Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів в розмірі 7155 гривень, вказавши, що 17 вересня 2014 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], щомісячно в розмірі 1500 гривень, починаючи з 18 липня 2014 року і до повноліття дитини. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду заочне рішення від 17 вересня 2014 року скасовано. 10 грудня 2015 року ухвалено нове за яким позов задоволено та стягнуто з [PERSON] [INFO], уродженця м. Хмельницький на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 750 гривень щомісячно починаючи з 18.07.2014 року. Рішення вступило в законну силу 22.12.2015 року. Таким чином відповідач зобов'язаний виконати його в добровільному порядку та сплатити аліменти 22.12.2015 року проте відповідач ухиляється від сплати аліментів внаслідок чого виникла прострочення по сплаті аліментів. Відповідач прострочив 52 дні по сплаті аліментів, а тому зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 7155 гривень. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказавши, що [PERSON] не ухиляється від сплати аліментів, про що свідчить лист до державної виконавчої служби про повідомлення реквізитів [PERSON] для сплати аліментів згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 10.12.2015 року та аналогічний лист було направлено [PERSON], яка такого рахунку йому не повідомила. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від10 грудня 2015 року стягнуто з [PERSON] [INFO], уродженця м. Хмельницький на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 750 гривень щомісячно починаючи з 18.07.2014 року. Рішення вступило в законну силу 22.12.2015 року. [PERSON] 03.02.2016 року направила до Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції заяву про примусове виконання виконавчого листа та постановою державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 04.02.2016 року відкрито виконавче провадження. 1 лютого 2016 року представник [PERSON] направив до [PERSON] лист з проханням повідомити рахунок на який добровільно перераховувати аліменти, однак [PERSON] відповіді не направила (вказане визнається сторонами). 19 лютого 2016 року представник [PERSON] направив лист до державної виконавчої служби про повідомлення реквізитів [PERSON] для сплати аліментів згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 10.12.2015 року Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Зі сторони позивача не надано до суду доказу тому, що відповідач умисно не здійснював сплати аліментів та що на даний час існує заборгованість по сплаті аліментів. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення неустойки та заборгованості по сплаті аліментів є безпідставні та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed