Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON], на обґрунтування якого повідомила, що відповідно до рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 07.07.2011 року у справі № 2-267/11, на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 600,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також зазначила, що з часу ухвалення рішення значно погіршився її стан здоров'я. Ухвалою суду від 19 грудня 2017 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Відповідачем подано до суду відзив, а позивачкою клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін та відповідь на відзив. У подальшому відповідач частково визнав позов щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка зменшила розмір позовних вимог та просила стягувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов, із урахуванням змінених позовних вимог, підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст.\~180-182,\~184,\~192 СК України. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч.2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 183 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Ладижинського міського суду Вінницької області, ухваленого 07.07.2011 року у справі № 2-267/11, з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 05.04.2010 р. н., у розмірі 600,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення значно погіршився стан здоров'я позивачки. Частиною 4 статті 206 ЦПК України, передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, а також те, що [PERSON] має право на стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позов, із урахуванням змінених позовних вимог, у повному обсязі. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Із матеріалів цієї справи видно, що такі витрати підтверджено актом виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 15/11-1 від 15.11.2017 та додаткової угоди до цього договору від 29.01.2018, а також квитанцією до прибуткового касового ордеру № 13/02-1-18 від 13.02.2018року, і становлять 2500грн. 00коп. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 640, 00грн. судового збору 2500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст.\~10-13,\~81,\~133, 137,\~141, 258,\~263-265,\~267, 274-279, 430 ЦПК України, суд,

Outcome: approved