overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що на даний час їхній спільний син [PERSON] навчається у Донецькому національному університеті імені [PERSON]. Позивачка пояснює, що її доводиться нести значні матеріальні витрати повязані з навчанням, так як навчається на платній основі, а тому позивачка просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі по 50 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання до 01. 07. 2019 року. В суд позивачка не зявилася надіслала заяву справу слухати у її відсутність позовні вимоги просить задовільнити. В суд відповідач не зявився про час та дату розгляду справи повідомлений вчасно про що свідчать розписки. Суд, оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню [PERSON], як батько [PERSON] зобовязаний, відповідно до положень ст.199 СК України, утримувати його до досягнення двадцяти трьох років, оскільки він навчається та потребує в звязку з цим матеріальної допомоги. Суд, задовільння позов в звязку з тим, що відповідно до довідки виданої Донецьким національним університетом імені [PERSON] від 11.05.2017 року за № 191 термін закінчення навчання [PERSON] в університеті 01.07. 2019 року. Тому,суд відповідно до ст.199 ч.1 СК України стягує аліменти на період навчання в університеті до 01. 07. 2019 року. Необхідність такого утримання доводиться також: - з копії свідоцтва про народження [PERSON] серія 1- ТП № 046272 від 30.01. 1997 року вбачається, що [PERSON] є його батьком, а матірю є [PERSON]. - довідкою виданою Донецьким національним університетом імені [PERSON] від 11.05.2017 року за № 191, з якої вбачається, що [PERSON] навчається в університеті за денною формою навчання терміном до 01.07.2019 року. Оскільки право на утримання невідємно повязане з навчанням, тому суд стягує з відповідача на користь повнолітнього сина - [PERSON] аліменти в розмірі 50 грн. необхідні для оплати навчання і до досягнення ним двадцяти трьох років виключаючи період канікул.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що на даний час їхння спільна дочка навчається у Житомирському Державному Університеті ім. Івана Франка на денній формі навчання . Позивачка пояснює, що їй доводиться нести значні матеріальні витрати повязані з навчанням, а тому позивачка просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дочки в твердій грошовій сумі по 700 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання до 30. 06. 2019 року. В суд позивачка не зявилася надіслала заяву справу слухати у її відсутність позовні вимоги просить задовільнити. В суд відповідач не зявився надіслав заяву справу слухати у його відсутність проти задоволення позову не заперечує. Суд, оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню [PERSON], як батько [PERSON] зобовязаний, відповідно до положень ст.199 СК України, утримувати її до досягнення двадцяти трьох років, оскільки вона навчається та потребує в звязку з цим матеріальної допомоги. Суд, задовільня позов в звязку з тим, що відповідно до довідки виданої Житомирським Державним Університетом ім. Івана Франка від 02.06.2017 року за № 1156 термін закінчення навчання [PERSON] в університеті 30. 06. 2019 року. Тому,суд відповідно до ст.199 ч.1 СК України стягує аліменти на період навчання в університеті до 30. 06. 2019 року. Необхідність такого утримання доводиться також: - з копії свідоцтва про народження серія 1- ТП № 071000 від 05.08. 1998 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] є її батьком, а матірю є [PERSON]. - довідкою виданою Житомирським Державним Університетом ім. Івана Франка від 02.06.2017 року за № 1156, з якої вбачається, що [PERSON] навчається в університеті за денною формою навчання терміном до 30.06.2019 року. Оскільки право на утримання невідємно повязане з навчанням, тому суд стягує з відповідача на користь повнолітньої дочки [PERSON] аліменти в розмірі 700 грн. необхідні для оплати навчання і до досягнення нею двадцяти трьох років виключаючи період канікул.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що на даний час навчається на денному відділенні Вінницького державного педагогічного університету ім [PERSON] Інституту педагогіки, психології і мистецтва. В звязку з цим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти щомісячно, починаючи з часу подачі заяви 02.12.2015 року і до закінчення навчання сина в учбовому закладі до 30.06. 2019 року. В суд позивачка не зявилася надіслала заяву справу слухати у її відсутність позовні вимоги просить задовільнити. Відповідач в суд не зявився надіслав заяву справу слухати у його відсутність проти задоволення позову не заперечує. Суд, оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON], як батько [PERSON] зобовязаний, відповідно до положень ст. 199 СК України, утримувати її до досягнення двадцяти трьох років, оскільки вона навчається та потребує в звязку з цим матеріальної допомоги. Суд, задовільняє позов в звязку з тим, що відповідно до довідки виданої від 08.102015 року Вінницьким державним педагогічним університетом ім [PERSON] Інституту педагогіки, психології і мистецтва термін закінчення навчання [PERSON] 30.06.2019 року, якій на той період буде двадцять два роки. Тому, суд відповідно до ст.199 ч.1 СК України стягує аліменти на період навчання до 30.06.2019 року. Необхідність такого утримання доводиться також: - з копії свідоцтва про народження [PERSON] серія 1- ТП № 070701 від 11.12. 1997 року вбачається, що [PERSON] є її батьком, а матірю є [PERSON]. - довідкою виданою Вінницьким державним педагогічним університетом імені [PERSON] інституту педагогіки, психології і мистецтва від 08.10. 2015 року з якої вбачається, що [PERSON] навчається в університеті за денною формою навчання терміном до 30.06.2019 року. Оскільки право на утримання невідємно повязане з навчанням, тому суд стягує з відповідача на користь повнолітньої дочки аліменти в розмірі 500 грн. необхідні для оплати навчання і до закінчення навчання 30.06.2019 року, виключаючи періоди канікул. А тому суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання дитини повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. В суд позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач в суд не з'явивсь, відзиву на позов не подав, направив до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ТП №041434, виданим 05.11.1999 року Білилівською сільською радою Ружинського району Житомирської області. Сторони є батьками [PERSON]»ї Юріївни, [INFO], та [PERSON], [INFO], спору відносно місця проживання яких між ними немає. З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивачка примирятись з відповідачем та проживати з ним однією сім'єю не бажає. Згідно зі\~статтею 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. П озов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, враховуючи також визнання відповідачем позовних вимог , суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім'ї сторін є неможливим , оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їхній шлюб суд розриває. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, а суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи тим, що його шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають з осені 2017 року, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Неповнолітінх дітей від шлюбу не має. З врахуванням вказаного позивач просить розірвати вказаний шлюб. В суд позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач в суд не з'явивсь, відзиву на позов не подав, направив до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 31.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного страну Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві. З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивачка примирятись з відповідачем та проживати з ним однією сім'єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, враховуючи також визнання відповідачкою позовних вимог, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім'ї сторін є неможливим , оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їхній шлюб суд розриває. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, а суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваною заявою , мотивуючи її тим, що її дядько [PERSON], який є членом її сім'ї, страждає на психічний розлад, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В звязку з викладеним, вона просить визнати вказану особу недієздатною, що дало б можливість встановити над ним опіку. В суді заявниця свою заяву підтримала з наведених вище підстав. Представник заінтересованої особи- Ружинської селищної ради Ружинського району в судовому засіданні відносно задоволення заяви не заперечив. Суд, вислухавши пояснення заявниці, думку представника Ружинської селищної ради, оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Заявниця є племінницею [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження та укладення шлюбу, а також членом його сімї, що стверджується довідкою Ружинської селищної ради Ружинського району Житомирської області. З пояснень заявниці вбачається, що [PERSON] з народження страждає на психічний розлад і на даний час він потребує постійного стороннього догляду, що також підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 13.11.1990р. № 039127, з якої вбачається , що [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства. Висновком судово-психіатричної експертизи від 28.02.2017р. підтверджується, що [PERSON] з раннього дитинства страждає на розумову відсталість (різко виражена імбецильність). 2 З приводу даного захворювання з дитинства психіатричною МСЕК він визнаний інвалідом І групи дитинства довічно Ступінь наявних у [PERSON] психічних розладів настільки виражена, що на даний час позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і тому він потребує стороннього догляду. На підставі вищевказаних доказів, враховуючи положення ст. 39 ЦК України суд задовольняє вимоги заявниці та визнає [PERSON] недієздатним. Враховуючи вимоги ст. 241 ЦПК України, подання органу опіки і піклування, суд встановлює над недієздатним [PERSON] опіку і призначає опікуном члена його сімї його племінницю [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з вказаним вище позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого зазначила, що згідно судового наказу Катеринопільського районного суду від 05.02.2019 року у справі № 698/93-19, виданого стягувачу 27.02.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] стверджує, що [PERSON] ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього згідно судового наказу Катеринопільського районного суду від 05.02.2019 року № 698/93-19. Внаслідок вказаного ухилення у [PERSON] виникла заборгованість за аліментами у розмірі 67571 грн.. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з вказаним позовом до виконавчого комітету Одеської міської ради та просила скасувати заборони відчуження нерухомого майна, зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційними номерами 8103802, 8103840, 8150968, 8120379 на підставі рішень виконавчого комітету Одеської міської ради №192 від 13.03.1982 року, №542 від 14.09.1986 року, №342 від 29.03.1994 року та №418 від 18.02.1981 року, яке розташоване за адресою: м.Одеса, вул..Воронезька,9 та про вилучення запису. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказувала на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0500 га за адресою: м.Одеса, вул.Воронезька,9, кадастровий номер 5110137600:12:020:0003, однак наявна заборона на відчуження майна за вказаною адресою позбавляє її можливості розпоряджатися майном. В судове засідання сторони не з'явилися, повідомлені належним чином. Від позивача є заява про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує, а від представника відповідача клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень на позов не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0500 га за адресою: м.Одеса, вул.Воронезька,9, кадастровий номер 5110137600:12:020:0003, набуття права власності відбулося на підставі прилюдних торгів 27.05.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, з прилюдних торгів від 18.09.2013 року. Попереднім власником ділянки був [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.04.2007 року/ Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційними номерами 8103802, 8103840, 8150968, 8120379 на підставі рішень виконавчого комітету Одеської міської ради №192 від 13.03.1982 року, №542 від 14.09.1986 року, №342 від 29.03.1994 року та №418 від 18.02.1981 року, значиться заборона (архівний запис) відчуження на будинок за адресою: м.Одеса, вул..Воронезька,9. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України, ст.41 Конституції України). Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що на під час розгляду з боку відповідача не було представлено будь-яких доказів, які б підтверджували правомірність накладеної заборони, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та законними, тому підлягаєть задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з вказаним позовом до суду в обгрунтування якого зазначила, що згідно рішення Баранівського районного суду від 29.05.2013 року з відповідачки, а також з неї як з поручителя на користь Кредитної спілки „Добробут було стягнуто борг в солідарному порядку в розмірі 3997 гривень, а також судових витрат в розмірі по 114 гривень 70 копійок з кожного. За період, що пройшов з часу постановлення судом рішення, відділом ДВС Баранівського РУЮ з її пенсії було відраховано за період з вересня 2014 року по серпень 2015 року 1867 гривень 83 копійки на погашення боргів по кредиту та 186 гривень 89 копійок виконавчого збору, а всього 2054 гривні 72 копійки. Відповідачка відмовляється добровільно погасити борг перед нею, посилаючись на відсутність коштів. А тому, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь 2054 гривні 72 копійки, а також сплачений судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок. В судове засідання позивачка [PERSON] не явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не явилася, надіслала заяву в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.556 ЦК України, до кожного з кількох поручителів, які виконали зобовязання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обовязку що виконана ним. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 29.05.2013 року позов Кредитної спілки «Добробут» задоволено, стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 3997 грн. 00 коп. (а.с. 4). Після виконання позивачкою як поручителем по кредитному договору зобовязання, забезпеченого порукою від 09.10.2007 року, що підтверджується рішенням суду від 29.05.2013 року (а.с. 4), кредитор Кредитна спілка «Добробут», надала позивачці довідку про виконання нею частини обовязку, як поручителя, (а.с. 3 ), з якої видно, що остання сплатила на користь Кредитної спілки «Добробут» - 1867 ( одна тисяча вісімсот шістдесят сім ) грн. 83 коп. Враховуючи вищевикладені обставини, до позивачки перейшли права кредитора у розмірі частини обовязку, що виконана нею, а саме в сумі 2054 грн.72 коп, з них 1867 грн.83 коп. погашення боргу по кредиту, 186 грн.89 коп. виконавчого збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає, оскільки між ними немає спільних інтересів і вони спільною сім'єю не проживають. З вказаних причин позивачка вважає, що їхня сім'я розпалась і тому просить суд їх шлюб розірвати. Позивачка також просить залишити на її вихованні та утриманні неповнолітню доньку та змінити після розірвання шлюбу її прізвище на дошлюбне. В суд позивачка та відповідач подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач позовну вимогу щодо розірвання шлюбу визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 21.03.2014 року Чорнорудською сільською радою Ружинського району Житомирської області. З свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З пояснень сторін, викладених в позовній заяві та в заявах, поданих до суду, вбачається, що вони на даний час спільно не проживають і наміру примирятись та поновлювати подружні стосунки не мають. За таких обставин, суд приходить до впевненості, що подальше спільне проживання подружжя [PERSON] та збереження їхньої сім'ї є неможливим , оскільки суперечить інтересам сторін, а тому їхній шлюб суд розриває. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу підлягає зміні на дошлюбне , оскільки позивачка заявила відповідне клопотання. Одночасно суд, вирішувати позовну вимогу щодо залишення неповнолітньої дитини на утриманні та вихованні матері, встановив наступне. 2 Відповідно до ст.ст. 141, 157 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, той із батьків хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач, як батько дитини у разі проживання останньої з матір'ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з донькою, виявлення турботи відносно неї та прийняття участі у її вихованні, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування, або за рішенням суду. Крім того, батько дитини зобов'язаний разом із матір'ю утримувати її до досягнення повноліття. У випадку ж ухвалення судом рішення про передачу дитини на виховання та утримання матері, суд порушить вищевказане право відповідача та позбавить його обов'язку щодо участі у вихованні дитини та її утриманні. Тому з вказаних підстав в задоволенні позовної вимоги [PERSON] про залишення неповнолітньої дитини на її утриманні та вихованні суд відмовляє.

Outcome: partial