Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Друга тернопільська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлого в праві спільної сумісної власності на майно та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно - частину квартири [ADDRESS]. Дана квартира належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Однак при зверненні до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав у зв'язку із невизначеністю ідеальних часток у квартирі. За вказаних обставин, [PERSON] просить суд визначити, що частка [PERSON], який помер [INFO] року, в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], становить 1/3 частину та визнати за позивачем право власності на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилая, однак подала суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву, у якій просить справу розглянути у її відсутності, оскільки через перелом ноги вона не може самостійно пересуватися. Проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Другої тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проте надіслав в адресу суду листа про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 березня 1999 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS], належить за правом приватної, спільної сумісної власності громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. 13 травня 2014 року, після смерті спадкодавця [PERSON], Другою тернопільською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу №29/2014, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37351782 від 13 травня 2014 року. Постановою Другої Тернопільської державної нотаріальної контори №255/02-31 від 16 травня 2014 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у зв'язку із невизначеністю ідеальних часток у квартирі Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст.356 ЦК України). Як передбачено ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішення суду. За вказаних обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визначення частки померлого в праві спільної сумісної власності на квартиру, є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення, а тому слід визначити, що частка [PERSON], який помер [INFO] року, в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], становить 1/3. Визначаючи частку спадкодавця у спадковому майні, суд не вирішує питання про визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Спадкоємець після визначення частки померлого у квартирі за вищевказаною адресою має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє [PERSON] в задоволенні позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після її батька [PERSON], який помер [INFO] року. На підставі наведеного, ст.ст.355, 356, 370, 1216-1218, 1220, 1261 ЦК України, ст.ст.6, 8, 10, 15, 30, 212, 214, 221 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial