Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.11.2020 і до закінчення навчання, посилаючись на те, що вона з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали 05.12.2002. У шлюбі в них народився син - [PERSON] , [INFO] , який залишився проживати з нею та знаходиться на її утриманні. У зв`язку з досягненням повноліття виплата аліментів, визначених рішенням суду, припинилася. На даний час син [PERSON] навчається на 4-му курсі денної форми навчання Київського національного університету будівництва і архітектури за держбюджетом, але стипендії не отримує. Проживає в гуртожитку за місцем своєї реєстрації, плата за який складає 5200 грн. на рік. Оскільки син самостійних джерел для життя та навчання не має, тому на період навчання він потребує матеріальної допомоги. Позивач офіційно працює, однак коштів на утримання сина не вистачає. [PERSON] є працездатним, офіційно працевлаштований і тому має можливість утримувати їхню спільну дитину, проте в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на період його навчання. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.12.2020 провадження у справі відкрито, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач надав до суду відзив, в якому просить позов задовольнити частково. Він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на період навчання сина, проте спосіб стягнення аліментів просить визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 1135 гривень, тобто 50% від прожиткового мінімуму на працездатну особу, до закінчення навчання сином, мотивуючи це тим, що він хворіє та за рекомендаціями лікаря потребує регулярного санаторно-курортного лікування для профілактики хвороби, що потребує від нього не тільки додаткових емоційних та фізичних зусиль, але ще значних грошових коштів. На його утриманні знаходиться малолітня донька [PERSON] , [INFO] , яка навчається у Миколаївській спеціалізовані школі №22, а також в дитячій художній та музичній школах на платній основі. Він із сімєю проживають у гуртожитку, тому що через невеликі доходи не можуть дозволити собі більш зручне житло. Вважає, що син [PERSON] вже повнолітній і може навчатися в університеті на заочному відділенні та заробляти власні кошти, або отримувати стипендію, яку він раніше отримував. Зауважив, що він ніколи не ухилявся від сплати аліментів на утримання свого сина [PERSON] . Вважає, що запропонований ним розмір аліментів є обґрунтованим та таким, що відповідає принципам справедливості та розумності. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05.12.2002 (а.с.6). У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). [PERSON] є студентом 4 курсу денної форми навчання Київського національного університету будівництва і архітектури за держбюджетом, за держбюджетом, термін навчання до 30.06.2021 (а.с.8). [PERSON] стипендії за вересень не призначено (а.с.9). Плата за гуртожиток складає 5200 гривень на рік (а.с.10). Позивач [PERSON] працює оператором дефектоскопного візка Виробничого підрозділу Козятинської дистанції колії АТ Укрзалізниця та загальна сума її доходу за квітень-вересень 2020 року становить 71420 грн. 26 коп., без відрахувань податку з доходів фізичних осіб (а.с.11). З доданих відповідачем до відзиву документів судом встановлено, що лікарсько-консультативною комісією [PERSON] встановлено діагноз - дегенеративно-дистрофічна хвороба хребта хрестового відділу з больовим синдромом, у зв`язку з чим він потребує санаторно-курортного лікування (а.с. 26-29). На утриманні відповідача знаходиться малолітня донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. 40). Гретта є ученицею 1 класу дитячої музичної школи №3, щомісячна плата за навчання складає - 230 гривень (а.с.43). Крім того, [PERSON] навчається в дитячій художній школі, щомісячна плата за навчання складає - 450 гривень (а.с.45). Відповідач разом із сім`єю проживають у гуртожитку [ADDRESS] без реєстрації з 01.07.2010 і по теперішній час (а.с.54-55). [PERSON] працює оператором дефектоскопного візка Виробничого підрозділу Миколаївської дистанції колії АТ Укрзалізниця та загальна сума його доходу за листопад-квітень 2020-2021 роки становить 73799 грн. 23 коп., без відрахувань податку з доходів фізичних осіб (а.с.56). Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд дійшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує на теперішній час навчання, але у меншому розмірі, ніж просить позивач. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зміст вказаної вище норми вказує на те, що суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі виключно за заявою одержувача. А тому спосіб стягнення аліментів необхідно визначити у частці від доходу відповідача, що заявлений позивачем. Виходячи з вимог закону, обставин справи та позицій сторін, а також враховуючи те, що батьки обоє повинні приймати участь у матеріальному утриманні та вихованні дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості. Також [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь понесені нею витрати за надання правничої допомоги у розмірі 900 грн., що підтверджується квитанцією від 16.11.20 про оплату позивачем гонорару за складання позовної заяви (а.с.12). Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. На підставі наведеного та

Outcome: partial