Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Підприємства споживчої кооперації «Галкооппродторг» і просить на її корить стягнути компенсацію за невикористану відпустку, заборгованість по заробітній платі, вихідну допомогу та компенсацію заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати, моральну шкоду та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 21 червня 2007 року по 16 серпня 2014 року працювала кухарем на Підприємстві споживчої кооперації «Галкооппродторг». Звільнена з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства. На день звільнення відповідачем нарахована, але не виплачена компенсація за невикористану відпустку за період з 21 червня 2007 року по 16 серпня 2014 року та вихідна допомога. Просить стягнути з відповідача: - компенсацію за невикористані відпустки та вихідну допомогу в сумі 5164 грн. 62 коп; - середній заробіток за час затримки виплати станом на 08 грудня 2014 року в розмірі 4628, грн. 40 коп; - компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати в розмірі 371 грн 85 коп; - моральну шкоду в сумі 2000,00 грн; - витрати на правову допомогу в розмірі 600,00 грн. В судому засіданні представник позивача збільшила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача на корить [PERSON] 5164 грн 62 коп. - компенсації за невикористані відпустки та вихідну допомогу, 6090 грн 00 коп. - середній заробіток за час затримки виплати станом на 15.01.2015р., 526 грн. 79 коп. - компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків та її виплати, моральної шкоди - 2000, 00 грн., 600, 00 грн. - моральної шкоди. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, а саме: не виплачену частину компенсації за невикористану відпустку за період з 19 грудня 2008 року по 16 серпня 2014 рік та вихідну допомогу в розмірі 5164 грн. 62 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати в розмірі 371 грн. 85 коп. В задоволенні інших заявлених вимог просила відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що з 21 червня 2007 року [PERSON] працювала кухарем Підприємства споживчої кооперації «Галкооппродторг». На підставі наказу №40 від 16.08.2014р. звільнена з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства. В день звільнення позивачу не було виплачено заборгованість по заробітній платі та з нею не було проведено відповідного розрахунку. Згідно довідки №21 від 17.11.2014р. вбачається, що [PERSON] працювала на посаді кухаря з оплатою праці згідно штатного розпису. Довідкою №154 від 25.09.2014р., виданою комісією по ліквідації ПСК «Галкоопродторг» підтверджується, що заборгованість по виплаті додаткової заробітної плати [PERSON] становить 5164, 62 грн. З довідки №23 від 17.11.2014р. вбачається, що відповідно до довідки №154 від 25.09.2014р. під заборгованістю по виплаті додаткової заробітної плати слід вважати частину компенсації за невикористані відпустки та вихідну допомогу. Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно із частиною першою статті 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог станом на 15.01.2015р. становить 6090 грн. 00 коп. Розмір зазначеної вимоги розрахований відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100. за останніх два повних робочих місяці. Згідно вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленим чинним законодавством. А тому стягненню з відповідача підлягає також і компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, розрахована за вересень, жовтень, листопад та грудень 2014 року на підставі індексу інфляції і ставок НБУ України №185 від 08.10.2014р., і становить 526 грн. 79 коп. Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то вона підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом також встановлено під час розгляду справи порушення відповідачем прав позивача на своєчасне отримання заробітної плати та отримання відповідного розрахунку під час звільнення. Разом з тим, визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 2000,00 грн. є суттєво завищеним та не відповідає вимогам розумності та справедливості, а тому суд вважає можливим задовольнити цю вимогу частково в розмірі 500 грн. Стосовно вимоги позивача щодо стягнення судових витрат, то дана вимога підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. А тому вимога позивача стосовно стягненню 600,00 грн. витрат на правову допомогу підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від спати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: partial