Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона є власником житлового будинку 41 по вул. Комсомольській в с. Павлопілля Нікопольського району. Зазначений будинок вона отримала у спадщину після смерті батька [PERSON], який помер 31.10.2013 р. За життя її батько прописав свого онука, відповідача по справі, а її племінника [PERSON] Відповідач ніколи не проживав в зазначеному будинку, будь-які речі, які належать [PERSON] в будинку відсутні. Добровільно відповідач зніматись з реєстраційного обліку не бажає, тому вимушена звернутися з зазначеним позовом до суду. В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, просила суд їх задовольнити. Суду пояснила, що має намір продати житловий будинок 41 по вул. Комсомольській в с. Павлопілля Нікопольського району, однак не може цього зробити за наявності реєстрації відповідача за зазначеною адресою. Вона зверталася до [PERSON] з проханням про зняття з реєстрації, він погоджується, однак на даний час з обліку не знявся. Відповідач позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити. Суду пояснив, що зареєстрований в будинку з 2012 р. ще за життя діда [PERSON] Позивач зверталася до нього з проханням про зняття з реєстрації, він приїжджав до Державної міграційної служби, однак там була черга і він не подав заяву про зміну місця реєстрації. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. За клопотанням сторін, суд продовжує слухати справу за відсутністю Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] в будинку 41 по вул. Комсомольській в с. Павлопілля Нікопольського району не проживає, а проживає по сусідству за адресою будинку 46 по вул. Комсомольській в с. Павлопілля Нікопольського району. Суд вислухавши думку сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом будинку 41 по вул. Комсомольській в с. Павлопілля Нікопольського району належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори 24.10.2014 р. (а.с. 7-9) Згідно довідки Виконавчого комітету Павлопільської сільської Ради [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], однак за вказаною адресою фактично не проживає. (а.с. 5) Відповідно до Акту комісії Виконавчого комітету Павлопільської сільської Ради від 07.05.2015 р. [PERSON] не проживає в [INFO] з 20.11.2012 р. (а.с. 4) Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч. 1 ст. 321 ЦК України, передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. П. 33 зазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не? ?пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що? ?він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої? ?законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна? ?небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні відповідач повідомив суд про те, що він проживає по сусідству, будь яких перешкод не чинить, має бажання самостійно знятися з реєстраційного обліку, однак не зробив цього через чергу в Державній міграційній службі, зазначені обставини підтвердила і позивач по справі, тому суд приходить до думки, що в силу відсутності спору між сторонами позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. У відповідності до ст. 88 ЦПК України позовна заява оплачена судовим збором. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed