Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на ? житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування . Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті її матері [PERSON] відкрилась спадщина за законом і вона як спадкоємець першої черги спадщину прийняла, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на належні спадкодавці майновий та земельний паї. Крім того, матері належала ? частка житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Уткіна, 68 в с. Заболотці Іваничівського району, В даний час вона має намір оформити спадщину на ? успадкованого житлового будинку, але оформити спадщину нотаріально не може, оскільки мати при житті не оформила документи про право власності , відсутність правовстановлюючого документу на майно унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальній конторі. Також вказує, що ? частка вказаного житлового приміщення належала батькові [PERSON] Останній свою частку у майні заповів відповідачу [PERSON] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріуса не зверталася. [PERSON] позов не визнала і звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання за нею права власності на ? частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по вул. Уткіна, 68 в с. Заболотці Іваничівського району. Мотивує свій позов тим, що батько [PERSON] заповів їй все належне йому на день смерті майно. Вона прийняла спадщину після смерті батька, подавши до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Крім того, після смерті матері [PERSON] їй за законом належить ? частка спірного житлового будинку( належна матері ? частка/ 2 спадкоємців). Спадщину після матері вона прийняла фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном. Розмір її частки у праві приватної власності на будинок буде становити ? частки ( 1/2 частка батька + ? частка матері). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали з вищенаведених підстав. В задоволенні зустрічного позову просять відмовити в звязку з пропуском строків позовної давності. Крім того, на їх думку відповідач [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняла, так як не звернулася до нотаріальної контори із заявою у визначений законом строк і ніяких дій , що свідчать про фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майно не вчинила. Позивач по зустрічному позову [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на те, що вона прийняла спадщину за заповітом після смерті батька і за законом після смерті матері, тому їй повинно належати ? частини житлового будинку. Її представник просить у задоволенні первісного позову відмовити в звязку з пропуском строків позовної давності. Представник відповідача Заболотцівської сільської ради в судовому засіданні пояснила, що в спірному житловому будинок дійсно проживали спадкодавці [PERSON] та [PERSON] Сільською радою було посвідчено заповіт від імені [PERSON], яким він заповів все майно дочці [PERSON] Чи приймала остання спадщину також і після смерті матері, відомостей у сільській раді не має. Суд, заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, а зустрічний позов [PERSON] до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно погосподарської книги (а.с.8) та довідки Заболотцівської сільської ради № 42 від 14.03.2016 р.(а.с.7) будинок № 68 по вул. Уткіна в с. Заболотці Іваничівського району був віднесений до суспільної групи колгоспний двір, де станом на 15 квітня 1991 року проживали [PERSON] та [PERSON], які відповідно до ч. 2 ст.123 ЦК УРСР (1963 р.) володіли рівними частками в майні двору (по 1/2 частці). Таким чином , суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] належало по ? частці житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за вищевказаною адресою. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] помер 16 серпня 1996 року, а [PERSON] 23 липня 1998 року ( а.с. 4, 62). Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Отже, до правовідносин щодо спадкування майна, яке залишилося після смерті [PERSON] та [PERSON] підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Згідно ст.ст. 524, 525 ЦК УРСР ( 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 549 ЦК УРСР( 1963 р.) передбачені дії, що свідчать про прийняття спадщини. Так, згідно частини першої вказаної статті визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] 29 січня 1995 року склав заповіт, який був посвідчений заступником голови Заболотцівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 4, згідно якого все своє майно заповів [PERSON] (а.с. 63) [PERSON] спадщину після смерті батька прийняла, подавши протягом передбаченого законодавством строку в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, що передбачено вимогами ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.). Даний факт підтверджено оглянутою в судовому засіданні спадковою справою № 644/2000 до майна померлого [PERSON]С.( а.с. 46-51) Таким чином, [PERSON] набула право власності на ? частки житлового будинко з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по вул. Уткіна, 68 в с. Заболотці Іваничівського району. [PERSON] заповіту не склала, тому після її смерті спадщина відкрилася за законом , зокрема і на належну ? частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] згідно ст. 529 ЦК УРСР являються діти [PERSON] та [PERSON] [PERSON] подала в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини , що підтверджується оглянутою в судовому засіданні спадковою справою № 625 до майна померлої [PERSON] ( а.с. 42-45), набувши право власності на ? частку житлового будинку. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] після смерті матері обробляла земельну ділянку, вирощувала городину, користувалася господарсько-побутовими будівлями , де знаходилася її свійська птиця, сільськогосподарські тварини, вона за ними здійснювала догляд. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті матері не зверталася. Посилання [PERSON] на те, що вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, прийнявши спадщину після матері, в судовому засіданні доказами підтверджено не було . Свідок [PERSON] показав, що він являється сином спадкоємиці [PERSON] Допомагаючи матері в перші роки після смерті [PERSON] обкошував та обробляв частину земельної ділянки , що знаходиться біля спірного житлового будинку. Однак, суд вважає, що пояснення свідка [PERSON] не доводить того факту, що [PERSON] вступила у володіння саме спадковим майном після смерті матері [PERSON], оскільки земельна ділянка належала в рівних частках обом спадкодавцям - як матері, так і батькові. Таким чином, суд прийшов до висновку, що [PERSON] не прийняла спадщину за законом після смерті матері . Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За даних обставин судом встановлено всі підстави для визнання права власності за [PERSON] на ? частку та за [PERSON] на ? частку житлового будинку № 68 по вул. Уткіна в с. Заболотці Іваничівського району . Відносно застосування строків позовної давності , то суд зазначає наступне. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як встановлено в судовому засіданні як [PERSON], так і [PERSON] своєчасно звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини : [PERSON] за законом після смерті матері, [PERSON] за заповітом після смерті батька. Строку для оформлення спадщини законодавець не встановлює, а тому суд не вбачає підстав для відмови позивачам у задоволенні позову в звязку із пропуском строку позовної давності .

Outcome: partial