Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. Обґрунтовуючи заявлені вимоги посилається на те, що з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Підволочиського районного суду від 28 жовтня 2015 року. Під час перебування у шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , 2002 р. народження, [PERSON] , 2005 р.н., та [PERSON] , 2012 р.н. В квітні 2018 року [PERSON] безвісти зник, за місцем реєстрації не проживає, на телефонні дзвінки не відповідає, на роботі відсутній, місце його знаходження не відоме. 02 травня 2019 року [PERSON] оголошений в розшук. Визнання особи безвісно відсутньою необхідне заявнику для можливості отримання пенсії по втраті годувальника, а тому просить заяву задовольнити. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві, просить задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Лановецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. \~Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що [PERSON] зник безвісти в квітні 2018 року, пішов на роботу і не повернувся. Зв`язок із ним обірвався, пошуки були безрезультатними, за допомогою зверталися в поліцію, згідно отриманої інформації за межі країни [PERSON] не виїжджав. Заслухавши, свідків повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як убачається з рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2015 року № 2/604/393/15 [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 15 лютого 2002 року, який розірвано 28 жовтня 2015 року. Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження відповідно серії [NUMBER] від 28 березня 2006 року, [NUMBER] від 10 лютого 2006 року, [NUMBER] від 02 липня 2012 року. У відповідності до довідки Скалатської міської ради № 5-116 від 02 травня 2019 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає. [PERSON] проживає разом із дітьми [PERSON] , 2002 року народження, [PERSON] , 2005 року народження, [PERSON] , [INFO] , в с. Новосілка Підволочиського району Тернопільської області, що стверджується довідкою про склад сім`ї № 3-178 від 24 квітня 2018 року. Згідну акту опиту свідків від 13 травня 2019 року № 1003 [PERSON] ,більше року в с. Новосілка не проживає, місце проживання його не відоме. З листа ПАТ «Тернопільський молокозавод» від 08 травня 2018 року № 253 убачається, що [PERSON] з 13 квітня 2018 року на роботі відсутній, на телефонні дзвінки не відповідає. У відповідності до відповіді на звернення Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області від 02 травня 2019 № 2436/112/03-2019 року на основі повідомлення гр. [PERSON] на лінію 102 ЄО № 791 від 25 квітня 2018 року її чоловік [PERSON] оголошений в розшук, станом на 02 травня 2019 року місце знаходження його не відоме. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно ч. 1\~ст.\~43\~ЦК\~України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч. 3\~ст.\~43\~ЦК\~України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідності до\~ст.\~306\~ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734). Відповідно до ч. 2\~ст. 43 ЦК України\~у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Також судом встановлено, що заявниці необхідно визнання [PERSON] безвісно відсутнім для можливості отримання пенсії по втраті годувальника. Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування [PERSON] за останнім відомим місцем проживання у квітні 2018 року - його слід визнати безвісно відсутнім з квітня 2018 року, з дати вказаної заявницею. З урахуванням викладених обставин,\~суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім з квітня 2018 року, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Крім того суд вваж за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України. Згідно ч. 7ст.294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved