Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, [PERSON], в якій після подання заяви про зміну предмету позовних вимог, просить продовжити їй строк для прийняття спадщини після померлого 05.05.1999 батька [PERSON], посилаючись на поважність причин неприйняття нею спадщини, а саме, перебування у тяжкому матеріальному становищі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на те, що строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] нею пропущено в звязку з тяжким матеріальним становищем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, вказав, що спадщину після смерті батька він не приймав та не має наміру її приймати. Представник відповідача - Авдіївської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, надіславши на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. По справі встановлено, що 05.05.1999 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №053375, виданим Авдіївською сільською радою Куликівського району Чернігівської області 05.05.1999 (а.с.9). За життя, 19.12.1995 [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, яким усе своє майно заповів своїм дітям [PERSON] та [PERSON]І.(а.с.10). З довідки виконавчого комітету Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігіввської області №494 від 23.11.2015 встановлено, що [PERSON], померлий 05.05.1999 на день смерті був зареєстрований та постійно проживав у [INFO] один(а.с.11). Відповідно до довідки зі спадкового реєстру №42376601 від 08.12.2015 спадкова справа до майна померлого 05.05.1999 [PERSON] не заводилась. Таким чином, судом встановлено, що жоден із спадкоємців за заповітом майна померлого 05.05.1999 [PERSON] не прийняв спадщину. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась 05.05.1999, отже з цього моменту у позивача [PERSON] виникло право на спадщину, тобто до набрання чинності ЦК України (1 січня 2004 р.), тому питання продовження строку на прийняття спадщини повинно регулюватись положеннями норм ЦК УРСР. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК Української РСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Причини, на які позивач посилається в обгрунтування поважності пропуску строку на прийняття спадщини, а саме тяжке матеріальне становище, що підтверджується довідкою ПСК «Автоколона» Борзнянської райспорживспілки №4 від 02.12.2015 та копією трудової книжки серії БТ-І №5502040 від 15.07.1979, згідно якої [PERSON] працювала в СП «Автоколона в 1999 році та її посадовий оклад в період з травня по серпень 1999 року становив 90 грн. на місяць, з 02.08.1999 [PERSON] звільнена з роботи в звязку зі скороченням чисельності працівників, 03.11.1999 їй призначена виплата допомоги по безробіттю, суд визнає поважними, тому строк для прийняття спадщини позивачем [PERSON] після смерті [PERSON] підлягає продовженню. На підставі викладеного,

Outcome: approved