Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання зі своєю матір»ю [PERSON] на день смерті останньої 23.05.2011 року, тобто на час відкриття спадщини, мотивуючи тим, що була пов»язана з померлою спільним побутом, доглядала її, купувала необхідні речі, ліки, вела спільний бюджет; проте будучи спадкоємцем за законом після смерті матері, [PERSON] наразі не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса по причині відсутності документального підтвердження її фактично проживання з померлою в с.Красне Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Шевченка,25, оскільки місце проживання заявника зареєстроване за іншою адресою. У судовому засіданні заявник підтримала свою заяву і просила її задовольнити в повному обсязі з вищевикладених підстав. Представник заінтересованої особи Красненської сільської ради в судове засідання не з»явився; надав суду заяву про розгляд справи без його участі; не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Заслухавши пояснення заявника, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали заяви, враховуючи позицію представника заінтересованої особи про відсутність заперечень проти задоволення заяви [PERSON], що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому засіданні, за наслідками якого винести рішення про задоволення вимог заявника. Так, в підготовчому засіданні встановлено, що 23.05.2011 року померла [PERSON] (а.с.6). Заявник [PERSON], яка зареєстрована в [INFO], є донькою [PERSON] і спадкоємцем першої черги за законом після її смерті (а.с.9-11). Відповідно до довідки №95 від 12.01.2018 року, виданої виконавчим комітетом Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, на день смерті [PERSON] разом з нею в с.Красне, по вул. Шевченка,25 проживала донька померлої [PERSON]І.(а.с.12). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] також підтвердити, що на момент смерті [PERSON], яка мешкала в с.Красне, по вул. Шевченка,25 разом з останньою проживала заявник [PERSON] Згідно з повідомленнями Бахмацької районної державної нотаріальної контори № 599/02-14 від 10.04.2018 року та №664/01-16 від 21.04.2018 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки останньою не надано доказів фактичного прийняття спадщини; інші спадкоємці із заявами до нотаріуса не звертались (а.с.16, 24,25). Згідно з положеннями ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст.315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, що розглядається судом, а ч.2 вказаної статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Згідно з п.23 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини. У судовому засіданні встановлено, що заявник не має можливості документально підтвердити факт постійного проживання з матір»ю на час відкриття спадщини, але встановлення такого факту породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням її місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані між собою та показами свідків і підтверджують факт спільного проживання заявника з [PERSON] Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved