Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління комунальним майном Луганської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 15 травня 2015 року помер її чоловік- Бондарев [PERSON],який мешкав в за адресою : м.Луганськ кв.Стєпной б.18 кв.31. Спадкодавцю на праві приватної власності належало ? частина вказаної квартири вартістю 70 000 грн. На день смерті спадкодавця позивачка була зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем . Позивачка є єдиним спадкоємцем по закону.Реєстрація в органі МКП БТІ м.Луганська в електронному Реєстрі прав властності на нерухоме майно не було своєчасно проведено.Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень не передбачено реєстрацію права власності за померлою особою.Позивачка не може отримати від нотаріуса свідоцтво про право власності на спадкове майно через вказані обставини. В судове засідання позивачка не зявилася,була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Представник позивачки- Ткаченко [PERSON] в судове засідання не зявилася,надала суду заяву про розгляд справи без її участі. В судові засідання, призначені на 4.12.2015 року та 11.12.2015 року представник відповідача- Луганської міської ради не зявився.Про причини неявки не повідомив. Був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи на офіційній сторінці сайту Білокуракинського суду в мережі Інтеренет та на дошці оголошень в приміщенні суду. 11.12.2015 року Білокуракинським районним судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності , судом встановлено наступне. 15 травня 2015 року помер чоловік позивачки- Бондарев [PERSON],який мешкав в за адресою : м.Луганськ кв.Стєпной б.18 кв.31 (а.с.7,8). Спадкодавцю на праві приватної власності належало ? частина квартири вартістю 70 000 грн. (а.с. 9,10,13,14,23,26). На день смерті спадкодавця позивачка була зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем (а.с.21,26). Позивачка відповідно до ч.3 ст1268 ЦК України прийняв спадщину,яка відкрилася після смерті [PERSON] Позивачка є єдиним спадкоємцем по закону.Реєстрація в органі МКП БТІ м.Луганська в електронному Реєстрі прав властності на нерухоме майно не було своєчасно проведено через військові дії,що є загальновідомим фактом. Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень не передбачено реєстрацію права власності за померлою особою. За таких підстав позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст.58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформація щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного та

Outcome: approved