Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до КП «Міське агентство з приватизації житла», Департаменту міського господарства Одеської міської ради, за участю третіх осіб Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, [PERSON], уточнивши який, просить суд визнати не чинним розпорядження органу приватизації № 210634 від 12 червня 2008року про передачу у спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS]. Свій позов обґрунтовує тим, що 10 лютого 2015 року, після того як її представник ознайомилася з матеріалами цивільної справи № 1519/ 2-5341/11, порушеної за позовом органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, їй стало відомо, що приватизація квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON], та малолітньої [PERSON], опікуном якої є позивачка, здійсненна без волевиявлення щодо цього [PERSON]. Позивачка вказує, що згідно норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» - передача державного житла у власність наймача допускається виключно за наявності волевиявлення право набувача (користувача житлом). Однак заява [PERSON] від 10 червня 2008року не містить підпису заявниці, а підписана від імені [PERSON] - [PERSON]. Крім цього довіреність від імені [PERSON] на ім'я [PERSON] не містить повноважень щодо приватизації квартири [ADDRESS]. Про те, що [PERSON] не мала наміру приватизувати вказану квартиру свідчить той факт, що до моменту своєї смерті вона не здійснювала жодних дій, спрямованих на оформлення свого права власності на квартиру [ADDRESS]. Крім цього, станом на 10 червня 2008 року [PERSON] не могла довіряти [PERSON] здійснення будь-яких дій в її інтересах, так як саме той час [PERSON] викрала всі документи [PERSON] та неправомірно утримувала їх, тому [PERSON] була вимушена звернутися з відповідною заявою до правоохоронних органів. З таких обставин, при відсутності на це волевиявлення єдиної повнолітньої особи, яка мала право користування квартирою [ADDRESS] - приватизація даного житла є неправомірною. В судовому засіданні представниця позивачки - [PERSON], позов своєї довірительки підтримала з підстав викладених у позовній заяві та додатково звернула увагу суду, що норми Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про прядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року (в редакції чинній на момент винесення оспорюваного розпорядження) - не передбачають передачу житла у власність громадян на підставі заяви не підписаної не заявником, а іншою особою (навіть за довіреністю). Таким чином враховуючи, що [PERSON] заяву про приватизацію квартири, яка знаходилася в її користуванні не підписувала, тому оспорювальне розпорядження слід визнати не чинним. Представники відповідачів - Департаменту міського господарства Одеської міської Ради, Одеське міське агентство з приватизації житла - в судові засідання не з'являлися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Одеської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, вважаючи що є всі підстави для задоволення позову. Третя особа - [PERSON] заперечуючи проти позову пояснила суду, що за життя [PERSON] була знайома з нею тривалий час, [PERSON] довіряла їй, тому у 2008 році видала довіреність, в якій уповноважила її - [PERSON], представляти її інтереси, в тому числі і щодо приватизації житла. [PERSON] вказувала, що посилання позивача на те, що заява від 10.06.2008 року не підписана [PERSON], а [PERSON], і тому передача державного житла у власність наймача була проведена без волевиявлення право набувача, а також той факт, що [PERSON] до моменту своєї смерті не здійснювала жодних спрямованих на оформлення свого права власності на квартиру не відповідає дійсності, так як волевиявлення [PERSON] виражалося в наданні довіреності, в якій чітко вказувалася можливість представляти інтереси в тому числі і щодо приватизації, а сама довіреність, як правовий акт, повністю відповідає нормам Глави 17 ЦК України. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10 червня 2008 року за вхідним номером 315 у КП «Міське агентство з приватизації житла» Малиновського районного відділення зареєстрована заява [PERSON], в якій вона просить оформити передачу у приватну власність (спільну часткову) власність квартиру, що займає з членами сім'ї на умовах найму. При оформленні квартири у спільну часткову власність просить передбачити розподіл долі власності між членами сім'ї у рівних частках. Заява підписана двома особами, від імені [PERSON] - [PERSON] по довіреності, нижче підписи якої значиться підпис опікуна [PERSON] - [PERSON] Підпис опікуна [PERSON] - [PERSON] виконана нею особисто, що сторонами не оспорюється. Разом з вищевказаною заявою до КП «Міське агентство з приватизації житла» подано довідку про склад сім'ї наймача ізольованої квартири [ADDRESS], згідно з якою у квартирі мешкають та мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: [PERSON] - основний квартиронаймач, 1931 року народження, прописана у будинку - з 23.02.1994 року; [PERSON] - онука, 2003 року народження, прописана з 10.03.2006 року; копія громадянського паспорту [PERSON], виданого 23 грудня 1996 року Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області; копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, 17 серпня 2006 року; довіреність від імені [PERSON], посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], якою [PERSON] уповноважує [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], бути її представником в усіх державних, громадських, господарських та інших органах та організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності з усіма необхідними повноваженнями з питань управління та розпорядження усім її майном, в чому би воно не полягало і де б воно не знаходилося, з правом вивезення його за кордон, укладати всі передбачені законом угоди по управління та розпорядженням майном: купувати, продавати, приймати в подарунок,обмінювати, робити ремонті роботи, перепланування, переобладнання та будівництва, приватизувати, заставляти та приймати у заставу житлові будинку та інше майно та інше. Вказаною довіреністю передбачено виконання інших повноважень передбачених законодавством України. За цією довіреністю представник користується правом подання (отримання) та підпису всіх документів, необхідних для виконання наданих цією довіреністю повноважень, включаючи позовні та інші заяви, скарги, дублікати будь-яких документів тощо; копія громадянського паспорту [PERSON], виданого Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 21 лютого 1996 року; висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації про надання дозволу гр. [PERSON] (опікуну малолітньої [PERSON], [INFO]) від імені малолітньої здійснити приватизацію квартири [ADDRESS]; копія громадянського паспорту [PERSON], виданого Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області; експлікація внутрішніх площа дів до плану житлового будинку по [ADDRESS]. На підставі поданих сторонами документів, 12.06.2008 року за № 210634 в.о. начальника Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради А.Й. Орловським підписане розпорядження органу приватизації, зі змісту якого вбачається, що від наймача [PERSON] надійшла заява на приватизацію квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка використовується нею та членами її сім'ї на умовах найму. Мешканці квартири згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» мають пільгу на безоплатну передачу у власність квартири. Після розрахунку та розгляду матеріалів з зазначеного питання вирішили: 1. Прохання наймача [PERSON] задовольнити та передати вказану квартиру в приватну, спільну часткову власність гр. [PERSON], [PERSON] в рівних частках. Уповноваженим власником квартири визначити [PERSON] Згідно з пунктом 5 вказаного розпорядження міському агентству з приватизації житла доручено оформити свідоцтво про право на житло у десятиденний термін. 12 червня 2008 року Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, видано Свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться з адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та члену її сім'ї - [PERSON] в рівних частках. Зі змісту Свідоцтва вбачається, що квартира приватизована Згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 12 червня 2008 року № 210634 зареєстровано і записано в реєстрову книгу за № 3-27104. Згідно ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. На підставі ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та п. 5 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року №56 до членів сім`ї наймача, які нарівні з наймачем мають право на приватизацію житла, включаються громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Частиною 2 статті 8 вказаного Закону передбачено, що передача квартир (будинків) житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Відповідно до ч.3 ст.8 Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання зави громадянина. Стороною позивачів оскаржується тільки розпорядження органу приватизації № 210634 від 12 червня 2008 року про передачу у спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS]. Вважаючи оскаржу вальний документ не чинним [PERSON] вказувала, що при приватизації житла органом приватизації допущені порушення вимог Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», який передбачає тільки особисто згоду на приватизацію мешканця квартири, і тому при вирішенні питання про приватизацію житла представництво інтересів мешканця квартири не допускається, навіть за наявності доручення. Крім цього позивачка та її представник [PERSON] звертала увагу суду, що на час оформлення документів щодо приватизації спірної квартири волевиявлення наймача квартири [PERSON] на здійснення дій пов'язаних з оформленням її права власності на квартиру не було. У підтвердження підстав позову позивачка та її представник посилаються на заяву [PERSON] до Малиновського РВ ГУМВС України в якій вона повідомляє про викрадення у неї документів [PERSON] Стосовно документів, які представлені стороною позивачки як докази у підтвердження їхніх позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з протоколу усної заяви (повідомлення) про злочин від 12.06.2008 року, ст.о/у ОУР Малиновського РО прийнято заяву від [PERSON], [INFO], проживаючої [ADDRESS]. Згідно даної заяви [PERSON] просить вжити заходи до громадянки [PERSON], проживаючої [ADDRESS], яка в її квартирі [ADDRESS] забрала її документи: громадянський паспорт, документи на квартиру і ховається. 12.06.2008 року о/у Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області у [PERSON] відібрано пояснення, в якому [PERSON] пояснила що проживає з 1993 року разом з онукою, є пенсіонеркою, більший час проводить дома. Приблизно два місяці назад вона познайомилася з [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], якій розповіла про складну ситуацію, що склалася у її онуки, яка знаходиться у дитячому будинку. [PERSON] пообіцяла їй доглядати її та її онуку. 11.04.2008 року за обоюдною згодою, вона у нотаріуса [PERSON], підписала генеральну довіреність на розпорядження всім її майном на громадянку [PERSON]. Після підписання довіреності [PERSON] забрала всі документи, громадянський паспорт на її ім'я, документи на квартиру, після чого від неї ховається, за місцем мешкання не проживає, її місцезнаходження невідоме. Далі у заяві [PERSON] вказує, що сьогодні, 12.06.2008 року вона прийшла до ЖЕК, де їй повідомили, що приходили невідомі люди та намагалися приватизувати її квартиру, після чого вона вирішила звернутися із заявою до міліції. У зв'язку зі зверненням [PERSON] до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з вищевказаною заявою, начальником Малиновського РВ приватному нотаріусу було направлено листа в якому вказується, що громадянка [PERSON] у в'язку викладеними у заяві обставинами просить скасувати генеральну довіреність ВКК № 589 349, реєстровий номер 1752. Ксерокопія довіреності та Форма-1 на громадянку [PERSON] додавалася. Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреності до Єдиного реєстру довіреностей внесено реєстраційний запис реєстраційний номер 24030672 про припинення дії довіреності від 11.04.2008 року посвідченої приватним нотаріусом Шклярук З.М., скасування довіреності зареєстровано 14.06.2008 року за заявою [PERSON] від 14.06.2008 року. 21.06.2008 року начальником Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області за результатами розгляду заяви [PERSON], затверджено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи до приїзду [PERSON] до міста Одеси. Як вбачається з постанови про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та направлення матеріалів для проведення додаткової перевірки, 17 липня 2008 року Першим заступником прокурора Малиновського району м. Одеси, за результатами розгляду в порядку нагляду матеріалів перевірки № 3218 від 21.06.2008 року за зверненням [PERSON] щодо неправомірних дій з боку [PERSON], встановлено, що 17.07.2008 року до прокуратури Малиновського району м. Одеси надійшли матеріали перевірки за зверненням [PERSON] щодо неправомірних дій з боку [PERSON], за результатами якої 21.06.2008 року оперуповноваженим СУР Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Хоренко А.А. винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі ст.6 п.2 КПК України. У ході проведення перевірки законності прийнятого рішення встановлено, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи винесена передчасно та безпідставно, в порушення вимог ст. 97 КПК України, оскільки перевірка за даним фактом проведена поверхово та неповно. У зв'язку з чим вказана постанова підлягає скасуванню, а матеріали направленню на додаткову перевірку, вході якої необхідно виконати наступне: 1. Опитати обставинам звернення [PERSON], в ході допиту якої встановити, з якою метою вона намагалася удочерити [PERSON], чи знайома вона з [PERSON], якщо так, то в яких вона з нею находиться відношеннях та де вони познайомилися, чи знає вона про те, що на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації [PERSON] назначена опікуном неповнолітньої [PERSON], чи знає вона про те, що хто-то намагається приватизувати квартиру [ADDRESS], чи брала вона громадянський паспорт [PERSON] та документи на зазначену квартиру, якщо так, то з якою метою, а також встановити і інші питання, необхідність в яких виникне. 2. Опитати по обставинам звернення [PERSON], в ході допиту якої встановити, ким для неї є неповнолітня [PERSON], в зв'язку з чим і на підставі яких документів нею було оформлено опіку над [PERSON], а також з якою метою вона оформлювала опіку, чи намагалася вона приватизувати квартиру [ADDRESS], чи знайома вона з [PERSON], якщо так, то в яких вона з нею знаходиться відносинах, чи знає вона проте, що [PERSON] взяла громадянський паспорт [PERSON], та документи на зазначену квартиру, а також встановити інші питання, необхідність в яких виникне.3. Витребувати в Малиновській рай адміністрації копію розпорядження № 313/01-06 від 07.05.2008 року про встановлення опіки над неповнолітньою [PERSON], а також копії документів на підставі яких була встановлена опіка.4. Опитати працівників ДЕЗу, в ході допиту яких встановити, хто намагався приватизувати квартиру [ADDRESS] та чим це підтверджується. 5. Прийняти заходи щодо встановлення громадянського паспорту на ім'я [PERSON] та документів на зазначену квартиру. 6. Виконати інші дії, необхідність яких виникне в ході проведення перевірки. За клопотанням представника органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, судом з Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області витребували ся матеріали ЖРЗПЗ № 4362 від 12.06.2008 року сформовані по заяві [PERSON] 18.03.2016 року судом отримана відповідь, що вказані матеріали не можливо надати, так як за строком давності матеріали ЖРЗП за 2008 рік знищені згідно акту. З зазначених вище підстав суд позбавлений можливості перевірити, як працівниками міліції виконувалися вказівки заступника прокурора Малиновського району, визначені ним у постанові від 17 липня 2008 року. Разом з тим в матеріалах справи є наявною відповідь від 08.09.2011 року за № 31/21 -1024-Д Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на ім'я [PERSON], в якій вказується, що після скасування прокуратурою району постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно неї, матеріали були направлені для проведення додаткової перевірки у зв'язку з тим, що в матеріалах відсутнє пояснення [PERSON], у зв'язку з ненадходженням її на момент перевірки у м. Одесі, пояснення [PERSON], співробітників ДЕЗу. В ході додаткової перевірки співробітниками Малиновського РВ по матеріалу були виконані всі необхідні заходи, встановлено місцезнаходження громадянського паспорту [PERSON], який був нею знайдений за місцем проживання. У зв'язку з чим, 01.09.2008 року на підставі зібраних матеріалів повторно було прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі ст.6 п.2 КПК України у зв'язку з відсутністю складу злочину. Також повідомлено, що довіреність видана на її ім'я [PERSON] скасована. У листі також вказується, що в ході розгляду заяви відвідувалася адреса: [ADDRESS], де на даний час мешкає [PERSON], який повідомив, що вданій квартирі мешкає з 2008 року з дозволу нині покійної рідної тітки [PERSON], який також пояснив, що влітку 2008 року, находячись у цій квартирі він взяв паспорт [PERSON], поклав на шафу та сказав, що коли паспорт буде потрібен він його віддасть. Коли у [PERSON] виникла ситуація з пошуком паспорту, він віддав їй паспорт і ніяких конфліктів у них не було. 16 березня 2016 року до канцелярії суду були подані письмові пояснення [PERSON], яка представляє інтереси позивачки [PERSON] в даному процесі, в яких представник позивачки вказує, що твердження [PERSON] про те, що [PERSON] попросила її допомогли приватизувати квартиру спростовуються особистими пояснення [PERSON], допитаної в судовому засіданні 05 серпня 2008 року при розгляді Малиновським районним судом м. Одеси цивільної справи за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин з [PERSON]. До матеріалів справи долучений протокол судового засідання, яке відбулося 05 серпня 2008 року, коли судом в якості свідка допитувалася - [PERSON], тобто вже після її звернення до правоохоронних органів з заявою про викрадення [PERSON] документів та після скасування генеральної довіреності, виданої [PERSON] на ім'я [PERSON] В даному процесі [PERSON] як свідку, задавалися запитання представником органу опіки та піклування, представника органу опіки та піклування цікавило питання як могло статися, що після того, як до їхнього органу звернулася [PERSON] з заявою, що вона - [PERSON] бажає приватизувати квартиру, на другий день після цього [PERSON] вже мала генеральну довіреність від [PERSON] [PERSON] на це запитання відповіла неоднозначно. Разом з тим на запитання головуючого по справі [PERSON] підтвердила, що 11 квітня 2008 року оформила на [PERSON] довіреність на розпорядження всім її майном, а причину оформлення довіреності пояснила, що вона тобто [PERSON] не погана людина, свідок у своїх відповідях на запитання головуючого припускала, що [PERSON] не дозволить собі розпорядитися її майном, а необхідність оформлення довіреності пояснювала тим, що вона хотіла щоб хтось за нею приглядав. Інші відповіді [PERSON] як свідка не носили однозначного характеру, на одні й ти ж запитання вона відповідала по різному, однак з її пояснень можна зробити висновки, що квартирою [PERSON] та питаннями усиновлення її онуки [PERSON] цікавилося багато осіб, які постійно відвідували [PERSON] Разом з тим, проаналізувавши перелічені вище документи, які були надані стороною позивача в якості доказів, суд приходить до висновку, що вищезазначені документи не підтверджують того факту, що [PERSON] категорично була проти приватизації своєї частки квартири [ADDRESS]. Суд прийшов до цього висновку з врахуванням тексту заяви, поданої [PERSON] до правоохоронних органів, з врахуванням того, що після скасування прокуратурою постанови про відмову у порушення кримінальної справи у відношенні [PERSON], працівниками міліції мали б бути допитані як сама [PERSON], яка разом з [PERSON] займалася приватизацією квартири, працівники ДЄЗу, які видавали документи на приватизацію в тому числі і [PERSON], а тому в разі бажання самої [PERSON] прокуратурою району мав би бути поданий позов про визнання розпорядження органу приватизації недійсним з тих же підстав, з яких позов поданий [PERSON] 26 лютого 2015 року, тобто після спливу більш ніж шести років після видачі оспорювального розпорядження. Суд критично оцінює посилання сторони позивача в тієї частині, що норми Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 15 вересня 1992 року не передбачають передачу житла у власність громадян на підставі заяви, підписаної не заявником а іншою особою, навіть за довіреністю, тому що вказані представником позивачки нормативно правові акти не містять таких обмежень або застережень. Довіреність видана [PERSON] [PERSON] навпаки дозволяла останній вчиняти буд-які дії пов'язані як з отриманням документів необхідних для приватизації житла, так і з підписанням заяви в якій [PERSON] погоджується на приватизацію квартири. Тому з врахування наведеного, а також того, що генеральна довіреність на час підписання заяви від імені [PERSON], [PERSON], в якій [PERSON] просить приватизувати належну їй частку квартири була дійсною, суд вважає недоведеними позовні вимоги [PERSON] про визнання розпорядження органу приватизації недійсним. У поданій [PERSON] заяві, міститься посилання на сплив позовної давності, отже зазначена заява є підтвердженням того, що [PERSON] зробила заяву про застосування позовної давності до позовних вимог [PERSON], хоча стороною по справі не являється. За ст.267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В ході розгляду справи [PERSON] наголошувала, що позовна давність нею не пропущена, тому що про небажання [PERSON] приватизувати квартиру [ADDRESS] їй стало відомо, коли її представник ознайомився з матеріалами цивільної справи порушеної за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до [PERSON] за участю третіх осіб - Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради, органу опіки та піклування Овідіопольської райдержадміністрації про визнання заповіту недійсним. Судом оглядалися матеріали цивільної справи № 1519/5341 за 2011 рік на яку посилалася представник [PERSON] заперечуючи проти пропущення нею строку позовної давності. На аркуші справи № 120 знаходиться розписка представника [PERSON] про ознайомлення з матеріалами справи 01лютого 2012 року, а тому враховуючи що позов про визнання розпорядження органу приватизації недійсним поданий [PERSON] 26 лютого 2015 року, то з часу ознайомлення її представника з матеріалами справи сплило більш ніж три роки. Однак, розглянувши правомірність застосування правил ст. 267 ЦК України, суд дійшов наступних висновків. Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові на цих підставах, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленої до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Таким чином, пропущення строку позовної давності є підставою для відмови в позові в разі доведеності позовних вимог. Тому враховуючи, що стороною позивача позовні вимоги недоведені, особа, що заявила про застування позовної давності не є стороною по справі, суд відмовляє в їх задоволенні на загальних підставах, незалежно від спливу строку позовної давності. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed