Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] . У підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що вона є фактичним володільцем даної житлової квартири; відповідачі є зареєстровані за вищезгаданою адресою, проте більше 15 років там не проживають. У зв`язку з тим, що відповідачі лише формально зареєстровані у вищезгаданому житлі, а дійсно не проживають, позивач несе суттєві витрати з оплати за комунальні послуги; тому просить у судовому порядку визнати відповідачів такими, що втратили право на користування цим житловим приміщенням шляхом зняття їх із реєстраційного обліку вказаного місця проживання. У судовому засіданні 20.02.2020р. позивач позов підтримувала, наполягала на його задоволенні; в останнє судове засідання позивач не з`явилася, - подала заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутності. Відповідачі на виклик в суд не з`явилися, хоча повідомлялися у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, із відзивом на позов не зверталися, - тому суд вважав за можливе розглядати справу в їх відсутності у заочному провадженні, проти чого не заперечила позивач. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про не заперечення позову та розгляд справи в його відсутності. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного: Главою 5 Цивільного процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов`язок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів. Судом установлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] (уповноважений власник, наймач), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 21.12.2019 року. Згідно ч.\~1\~ст.\~71,\~ст.\~72\~ЖК України\~при тимчасовій\~відсутності наймача\~або членів\~його сім`ї\~за ними\~зберігається жиле\~приміщення протягом\~шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Однакове є регламентованим у п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016р. У судовому засіданні із пояснення позивача та представлених нею належним чином завірених письмових заяв сусідів установлено, що відповідачі фактично не проживають за місцем реєстрації протягом 15 років і лише формально залишаються зареєстрованими у квартирі, що порушує право позивача вільного користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, суд погоджується з доводами позивача про відсутність підстав для збереження за відповідачами житлового приміщення. На переконання суду, реєстрація відповідачів у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у реалізації належних їй прав, у зв`язку з чим вказане порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням; у зв`язку із задоволенням позову відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідачів слід стягнути солідарно у користь позивача документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved