Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини чоловічої статі - [PERSON] , [INFO] у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, а також встановити дані про його батьків. В обґрунтування заяви заявник зазначила, що вона є бабусею [PERSON] , який народився [INFO] у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим. Однак, отримати свідоцтво про його народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану на території України заявник не може, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації народження. Ухвалою судді від 3 серпня 2020 року заява була залишена без руху. 25 серпня 2020 року заявник усунула недоліки. 25 серпня 2020 року ухвалою судді прийнято заяву до розгляду, відкрито окреме провадження, залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб: [PERSON] та [PERSON] та призначено судове засідання. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно телефонограми від 25.08.2020 року повідомила про неможливість прибуття в судове засідання та просила провести розгляд справи у її відсутність. (а.с.25) Заінтересована особа - Чернігівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про день та час судового засідання повідомлялась. Заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними документами. (а.с.17, 26) Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 08 серпня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що відділом запису актів цивільного стану Нахимівського району м. Севастополя Управління РАЦС м. Севастополя складено актовий запис про укладення шлюбу № 544. (а.с.16). Згідно наданих копій документів [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ), вони є громадянами України. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 листопада 2019 року відділом запису актів цивільного стану Нахимивського района м. Севастополя Управління РАЦС м. Севастополя, [PERSON] (у свідоцтві зазначено російською мовою) народився [INFO] в місті Сімферополь, Республіка Крим. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 110199920000300841008. (а.с.15) Заявник звернулася до Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про проведення державної реєстрації народження [PERSON] . Однак, 29 липня 2020 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) заявнику надано відмови у проведенні державної реєстрації народження, так як подані заявником документи не є підставою для державної реєстрації народження і не відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень. (а.с.3) Згідно з частинами 1, 3 та 4 статті 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з вимогами статті 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною 1 статті 317 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. 15 квітня 2014 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до приписів статті 1 цього Закону, тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, оскільки народження [PERSON] відбулося на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд погоджується з тим, що отримати свідоцтво про народження, видане компетентним органом державної влади України, є неможливим, а тому єдиною підставою для проведення державної реєстрації народження в даному випадку є рішення суду про встановлення факту народження, у зв`язку з чим суд знаходить підстави для задоволення заяви. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України підлягає негайному виконанню рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved