Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з вказаним позовом до суду, який мотивує тим, що 08 березня 2007 року помер її рідний брат [PERSON], після смерті якого спільним проживання спадщину прийняла її мати [PERSON]. 21 березня 2012 року померла й мати, а 19 листопада 2013 року рідний брат [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з будинку № 39 в с. Мокра Перечинського району. Заповіту [PERSON] не залишив, а позивач прийняла спадщину за ними, оскільки проживає у вказаному будинку, користується ним та присадибною ділянкою, проводить поточні ремонти. Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок позивач звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено в оформленні такої за відсутністю достатніх правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Тому просить задовольнити позов та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом за [PERSON] Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини позову. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала. Представник Порошківської сільської ради Перечинського району у судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 21 березня 2012 року померла мати позивача [PERSON], а 19 листопада 2013 року помер її рідний брат [PERSON], що стверджується відповідними свідоцтвами про смерть серії І-ФМ № 135402 та серії І-ФМ № 162419, виданими виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 22 березня 2012 року та 20 листопада 2013 (а. с. 11-13, 41-42). Також встановлено, що згідно погосподарської книги головою домогосподарства №39 в с. Мокра Перечинського району був [PERSON], який помер 08 березня 2007 року, що стверджується довідкою виконкому Порошківської сільської ради № 2398 від 28 вересня 2015 року (а. с. 14). Крім цього встановлено, що згідно довідки виконкому Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 3065 від 08 листопада 2016 року, позивач [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS], дійсно проживає без реєстрації за адресою: с. Мокра, № 39 Перечинського району Закарпатської області. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з цим, як вбачається з повідомлення завідувача Перечинською державною нотаріальною конторою № 140/01-16 від 30 серпня 2016 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок не було виготовлено та не було зареєстроване у встановленому законом порядку та відповідно право власності на житловий будинок у [PERSON] не виникло. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом та може прийняти за спадщину за [PERSON] на житловий будинок № 39, що знаходиться в с. Мокра Перечинського району Закарпатської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди в оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved