Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що уклала з відповідачем попередній договір купівлі-продажу від 18 червня 2011 року та відповідно до умов договору внесла забезпечувальний платіж та щомісячні платежі на загальну суму 168 520 грн. 00 коп. Відповідач натомість зобов'язувався ввести будинок в експлуатацію до 20 січня 2012 року, але цього не зробив, про що свідчить складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення від 01 грудня 2011 року про порушення ним вимог містобудівного законодавства. Виходячи з цього, просить стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 305 890 грн. 57 коп., штраф в сумі 1 500 грн. передбачений умовами попереднього договору, моральну шкоду в сумі 10 000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5 300 грн. та витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 3 654 грн. Позивач та її представник - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, з викладених в позовній заяві підстав. Відповідач та третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про його проведення повідомлені, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України. Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідач здійснював будівельні роботи самовільно без розробленої та затвердженої у встановленому порядку проектної документації, про що було складено припис з вимогою припинити будівельні роботи. Оскільки інспекцією були вжиті всі засоби впливу по усуненню відповідачем містобудівного законодавства, які не принесли бажаного результату, то вони змушені були звернутися до суду з позовом про зобов'язання [PERSON] знести об'єкт самовільного будівництва, а саме: індивідуальний двоповерховий житловий будинок з цокольним та мансардним поверхом, який будується за адресою: [ADDRESS] Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, повно та всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 18 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено попередній договір купівлі- продажу. Відповідно до якого [PERSON] зобов'язувалася не пізніше 20 лютого 2012 року придбати у [PERSON] частину житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 48 кв. м. або майнові права на зазначену квартиру за ціною, що еквівалентна 25 864 доларів США за офіційним курсом НБУ, а саме 206 136 грн. 08 коп. На підтвердження дійсних намірів щодо укладення договору, [PERSON] передала відповідачу забезпечувальний платіж в сумі 4 000 доларів США, що на день укладення попереднього договору становило 31 880 грн. за офіційним курсом НБУ. Решту коштів зобов'язувалася вносити рівними частинами щомісяця протягом 24 місяців в сумі, що еквівалентна 911 доларів США (7260 грн. 67 коп.) на визначений рахунок до двадцятого числа кожного місяця, починаючи з 20 липня 2011 року. Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем сплачені кошти в сумі 168 520 грн. ( 21 091, 36 доларів США). Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі ( ч. 1 ст. 635 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до п. 10 попереднього договору відповідач зобов'язувався ввести в експлуатацію зазначений будинок до 20 січня 2012 року, але цього не зробив. Постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про адміністративне правопорушення № 570 від 01 грудня 2011 року на [PERSON] накладено штраф в сумі 850 грн. за порушення вимог містобудівного законодавства. Та винесено припис № 53 про зупинення з 01 грудня 2011 року будівельних робіт до оформлення проектної, дозвільної документації на виконання будівельних робіт в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 04 травня 2005 року земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. Листом від 17 травня 2013 року за підписом міського голови Сапожко І.В. підтверджено, що будівельні роботи по [ADDRESS] проводяться самочинно без затвердженої проектної документації. Та зазначено, що станом на 14 травня 2013 року містобудівні умови і обтяження забудови зазначеної земельної ділянки не надавалися. Згідно положень ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до п. 11 переднього договору у разі коли договір купівлі-продажу не відбудеться з вини (не введення об'єкту в експлуатацію в термін передбачений договором) продавця [PERSON], зазначена сума забезпечувального платежу та інші платежі повертаються покупцю [PERSON] В цьому разі [PERSON] має додатково сплатити штраф у розмірі 1 500 грн. Згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. 22 жовтня 2012 року позивач направила на адресу відповідача лист, в якому зазначила, що поштовий переказ на повернення забезпечувального платежу в сумі 31 880 грн., свідчить про намір припинити договірні відносини, а тому пропонує зустрітися в офісі приватного нотаріус для повного вирішення питання про припинення договірних відносин. Але позасудовим чином це питання так і не було вирішено. П. 18 попереднього договору передбачено, що [PERSON] гарантує відсутність будь-якого обману чи інше приховування фактів, які б мали значення та були свідомо прихованими. Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Частиною другою зазначеної статті передбачено відповідальність для сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Виходячи з наведеного, в судовому засіданні було встановлено, що правочин вчинено під впливом обману, оскільки на час укладення попереднього договору, позивач не була повідомлена, що об'єктом договору є самочинне будівництво, а тому з відповідача необхідно стягнути збитки у подвійному розмірі в сумі 305 890 грн. 57 коп., штраф відповідно до п. 11 попереднього договору в сумі 1 500 грн., та моральну шкоду, яка полягає в душевних хвилюваннях пов'язаними з введенням її в оману та неможливість отримати житло, на яке вона розраховувала в сумі 2 000 грн, оскільки такий розмір моральної шкоди, буде відповідати засадам розумності та справедливості. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 5 300 грн., то в цій частині слід відмовити, оскільки представником позивача не надано належних доказів, відповідно до Положення про форму та зміст розрахункових документів затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000р. № 614, сплати коштів позивачем - представнику [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 3 654 грн. 00 коп.

Outcome: partial