Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПП «Гринчуцьке» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між нею та відповідачем в особі директора [PERSON] від 16.02.2015 року, зобовязавши ПП «Гринчуцьке» повернути їй земельну ділянку площею 4.3774 га, що знаходиться на території Гринчуцької сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області. В суді представник позивача, уточнивши позовні вимоги , просить суд визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки б/н від 16.02.2015 року, укладений між його довірителькою [PERSON] та ПП «Гринчуцьке», щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.3774 га. та скасувати реєстрацію права оренди земельної ділянки, здійснену 16.02.2015 року (номер запису про інше речове право 8788522) Реєстраційною службою Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. В обгрунтування вимог вказує, що [PERSON], після смерті батька [PERSON], успадкувала земельну ділянку площею 4.3774 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населених пунктів Гринчуцької сільської ради Камянець-Подільського району. Ще при житті [PERSON] уклав з ПП «Гринчуцьке» договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років. Умовами договору було передбачено, що при переході права власності на земельну ділянку до іншої особи він зберігає свою чинність для нового власника, тобто права та обовязки за цим договором перейшли до [PERSON] В подальшому, відповідач, не припинивши чинність вищевказаного договору оренди, без згоди та відома [PERSON], зареєстрував в реєстраційній службі Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції новий договір оренди між [PERSON] та ПП «Гринчуцьке», успадкованої позивачем земельної ділянки , 16.02.2015 року. На початку поточного року позивач отримала спірний договір оренди та акт приймання-передачі земельної ділянки від 16.02.2015 року. У даних документах підписи від імені [PERSON] виконані невідомою особою. Сама позивач власну земельну ділянку у користування ПП «Гринчуцьке» повторно не передавала і договору оренди у 2015 році з ним не укладала і не підписувала. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що спірний Договір оренди земельної ділянки вже підписаний передала [PERSON], попердньо з ним ознайомившись. Не заперечує, що договір оренди могла підписати інша особа, яка відома [PERSON] Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 25 грудня 2014 року приватним нотаріусом Камянець-Подільського районного нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 5451, є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,3774 га, що знаходиться на території Гринчуцької сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області. Дана земельна ділянка належала батькові позивача [PERSON], який ще при житті 01.06.2006 року уклав з ПП «Гринчуцький», в особі директора [PERSON], Договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років. Спірний договір 05.07.2006 року було зареєстровано Камянець-Подільським районним відділом регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру». Згідно умов договору при переході права власності на земельну ділянку до іншої особи він зберігає свою чинність для нового власника. Тобто, права і обовязки за цим договором перейшли до [PERSON] В подальшому відповідач, не припинивши чинність вищенаведеного договору оренди, зареєстрував в реєстраційній службі Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції новий Договір оренди земельної ділянки площею 4.3774 га, кадастровий номер 6822481300:06:003:0036 від 16.02.2015 року, укладений між [PERSON] та ПП «Гринчуцьке». Із пояснень [PERSON] встановлено, що коли вона отримала спірний Договір оренди від 16.02.2015 року та акт приймання-передачі земельної ділянки від 16.02.2015 року, то виявила, що у даних документах від її імені виконані підписи. Але вона договір оренди з ПП «Гринчуцьке» у 2015 році не укладала та його не підписувала, власну земельну ділянку у користування останнього повторно не передавала, тому просить призначити судову почеркознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта № 5219/16-26 від 02.10.2016 року - підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець [PERSON]А.» розділу 17. «Дані сторін» Договору оренди земельної ділянки від 16.02.2015 року виконано не [PERSON], а іншою особою з ретельним наслідуванням якогось підпису [PERSON] (ймовірніше за все підпису з паспорта [PERSON]А.). Підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець [PERSON]А.» акту приймання та передачі земельної ділянки від 16.02.2015 року також виконано не [PERSON], а іншою особою з ретельним наслідуванням якогось підпису [PERSON] (ймовірніше за все підпису з паспорта [PERSON]А.). Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України - право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною 7 вказаної статті визначено, що орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» - укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку Згідно із ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Цивільним законодавством України, а саме, ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), дане встановлено ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України. Частинами 1, 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п?ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. \~Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов зі сторони позивача доведений, а отже, підлягає задоволенню, оскільки спірний договір оренди позивачкою [PERSON] не підписувався, а тому є недійсним в момент його укладення. Крім того, відповідач не спростував докази, які підтверджують позовні вимоги позивача. Підлягає задоволенню і позовна вимога про скасування реєстрації права оренди земельної ділянки, здійснена 16.02.2015 року (номер запису про інше речове право 8788522) Реєстраційною службою Кам»янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, згідно вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі зміни ідентифікаційних даних субєкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни субєкта управління обєктами державної власності, відомостей про обєкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору та витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи, які підтвердженні чеком 09122015124736 виданого 09.12.2015 року відділенням Приват Банку і [PERSON] № 5219/16-26 здачі-приймання висновку судового експерта.

Outcome: approved