Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Скориківської сільської ради Підволочиського району про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,18 га, яка знаходиться за адресою вул. Зелена,51, с. Скорики Підволочиського району Тернопільської області, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 22 квітня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, 22 квітня 2016 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0,18 га, яка знаходиться за адресою вул. Зелена, 51 в с. Скорики Підволочиського району Тернопільської області, цільове призначення - для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Дана земельна ділянка перейшла до Валевич І М. в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 02 вересня 2010 року. Проте належним чином своїх спадкових прав [PERSON] не оформила, Державного акту на успадковану земельну ділянку не отримала. Крім вказаної земельної ділянки до неї перейшов і житловий будинок, що був розташований на цій земельній ділянці ( копія рішення суду про визнання права власності та витяг про реєстрацію права власності додається). Однак згідно акту обстеження технічного стану будинковолодіння №51 по вул.Зелена в с. Скорики Підволочиського району Тернопільської області, складеного 04 жовтня 2018 року комісією у складі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], житловий будинок знесено і він підлягає зняттю з реєстрації. Таким чином Позивач, як єдиний спадкоємець за законом після смерті матері [PERSON], фактично успадковує лише земельну ділянку площею 0,18 га, що знаходиться за адресою вул. Зелена, 51 в с. Скорики Підволочиського району Тернопільської області, цільове призначення - для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Звернувшись до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезгадану земельну ділянку, у видачі свідоцтва їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, чим порушено її права. В судове засідання позивач не зявилася, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Скориківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області\~у судове засідання не зявився, однак подали до суду заяву, згідно якої проти позову не заперечують, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України. \~\~ Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: 22 квітня 2016 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД № 201136, видане виконавчим комітетом Скориківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 25 квітня 2016 року. Як убачається із листа розяснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 09 липня 2018 року № 89/01-16 після смерті [PERSON], [INFO], яка померла 22 квітня 2016 року, прийняла дочка померлої [PERSON], проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,18 га, яка знаходиться в с. Скорики по вулиці Зелена,51, Підволочиського району Тернопільської області, що залишилась після смерті [PERSON] спадкоємцю відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. У відповідності до виписки з книги реєстрації громадян, яким безплатно передано земельні ділянки у приватну власність Скориківської сільської ради народних депутатів Підволочиського району Тернопільської області та виписки з Державної земельно-кадастрової книги с. Скорики земельна ділянка площею 0,18 га (присадибна ділянка) передана [PERSON]. З довідки, виданої Скориківською сільською радою 17 серпня 2018 року № 473, убачається, що будинковолодіння, яке знаходиться на території сільської ради в с. Скорики по вулиці Зелена,51, дійсно належало [PERSON], яка померла 02 вересня 2010 року. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], яка проживала в [INFO] , разом із дочкою, та померла 22 квітня 2016 року. На даний час в сільській раді земельна ділянка площею 0,18 га облікована за гр. [PERSON] згідно записів в земельно-кадастровій книзі с. Скорики та в книзі реєстрації громадян, яким безплатно передано земельні ділянки у приватну власність Скориківської сільської ради народних депутатів Підволочиського району Тернопільської області. Згідно рішення Підволочиського районного суду № 2/1912/583/12 від 21 грудня 2012 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок № 51 по вул.. Зеленій в с. Скорики Підволочиського району в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Право власності на житловий будинок за [PERSON] зареєстровано у встановленому законом порядку, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 47821639 від 17 листопада 2015 року. Як убачається з акту обстеження технічного стану будинковолодіння по вул. Зелена, 51, в с. Скорики Підволочиського району від 04 жовтня 2018 року, зазначений житловий будинок знесено, даний обєкт підлягає зняттю з реєстрації. Згідно довідки, виданої Скориківською сільською радою № 104 від 29 січня 2018 року, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, площею 0,18 га, що знаходиться за адресою: вул. Зелена, 51, в с.Скорики Підволочиського району Тернопільської області, належна [PERSON], померлій 22 квітня 2016 року, -не приватизована. Таким чином судом встановлено, що [PERSON], як єдиний спадкоємець за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 22 квітня 2016 року, спадщину у виді земельної ділянки площею 0,18 га., що знаходиться за адресою вул.. Зелена, 51 в с. Скорики Підволочиського району Тернопільської області, цільове призначення - для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд прийняла, проте при зверненні до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезгадану земельну ділянку, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Також, відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення Враховуючи п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ст.377 ЦК України і ст. 120 ЗК України в редакції Закону України від 05.11.2009. Статтею ст.392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав, що не заборонені законом . У відповідності до ст.. 346 ЦК України право власності припиняється у звязку із смертю власника. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі йог порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захист цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності\~до п.\~23\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30\~травня 2008\~року за\~№ 7\~свідоцтво про\~право на\~спадщину видається\~за письмовою\~заявою спадкоємців,\~ які\~ прийняли\~ спадщину\~ в\~ порядку,\~ установленому\~цивільним \~законодавством.\~ За\~ наявності\~ умов\~ для\~ одержання\~ в\~нотаріальній \~конторі \~свідоцтва \~про право\~на спадщину\~вимоги про\~визнання права\~на спадщину\~судовому розглядові\~не підлягають. У\~разі відмови\~нотаріуса в\~оформленні права\~на спадщину\~особа може\~звернутися до\~суду за\~правилами позовного\~провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадщину у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved