Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила розірвати шлюб, укладений із [PERSON] 25.09.2010 року. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що проживають окремо, причиною розпаду сімї стали несумісність характерів внаслідок чого між ними виникли непорозуміння, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, подружні відносини між ними припинилися з вересня 2014 року, з цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне мано немає, діти проживають з нею та повністю знаходяться на її утриманні Збереження сім'ї неможливе, і суперечить їхнім інтересам, а тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву в якій позов визнав і не заперечував проти задоволення, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ОЛ № 048423, яке видано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №\~492. У шлюбі народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ОЛ № 107268, яке видане 11.03.2011 року Аджамською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 7, народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ОЛ № 128996, яке видане 26 квітня 2012 року Аджамською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 13, та народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ОЛ № 208487, яке видане 15.06.2017 року Аджамською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 3. Відповідно до довідки за вих. № 597 від 13.06.2018 року виданої Аджамською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає, але не зареєстрована [INFO], а зареєстрована [INFO] та має склад сімї: дочка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO]. На даний час сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, шлюб існує формально, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя неможливим, примирення неможливо. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до п.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з п.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи, що рішення позивача про розірвання шлюбу і предявлення позову до суду прийнято із усвідомленням його наслідків, відповідачем позов визнано повністю, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 352,40 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved