Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася досуду із позовом до [PERSON] «Лізингова компанія «Ваш Авто» про захист прав споживача, визнання недійсним договору фінансового лізингу №004458 від 10 травня 2016 року та стягнення 45\~400,00 грн. сплаченого платежу. У позовній заяві зазначено, що 10 травня 2016 року між відповідачем по справі [PERSON] «Лізингова компанія «Ваш Авто» та позивачем [PERSON] укладено договір фінансового лізингу №004458 предметом якого було надання їй відповідачем послуг, спрямованих на придбання транспортного засобу Toyota Corolla на суму 17 874,02 дол. США, що еквівалентно 454\~000,00 грн. згідно додатку 1 до даного договору. З метою отримання вказаного транспортного засобу вона перерахувала відповідачу адміністративний платіж у розмірі 45\~400,00 грн., як було передбачено додатком 1 до договору №004458. Вважає, що даний договір підлягає визнанню недійсним, так як із договору лізингу не вбачається наявність ліцензії у відповідача для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про відсутність такого дозволу, що також суперечить вимогам закону. Крім того, враховуючи те, що вона як одна сторона договору, є фізичною особою, то цей договір повинен бути обовязково нотаріально посвідчений, що в даному випадку, зроблено не було. В договорі також відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування, місцезнаходження, куди має звертатися споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару, що суперечить вимогам закону. Вважає умови договору несправедливими, а тому просить позов задовольнити, визнати недійсним договір фінансового лізингу №004458, укладений між нею та [PERSON] «Лізингова компанія «Ваш Авто» 10 травня 2016 року та стягнути з відповідача сплачені нею 45 4000,00 грн. адміністративного платежу. Позивачка, представник позивачки в судове засідання не прибули, направили на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення в справі. За ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі. Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив повторно, про причини його неявки суд не повідомив, хоча про про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення судових викликів. На адресу суду не надходили клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Суд, з письмової згоди позивачки, представника позивачки по справі ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими стороною позивача, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та перевіривши усі докази у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 10 травня 2016 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» було укладено договір фінансового лізингу №004458, за умовами якого [PERSON]«Лізингова компанія «Ваш Авто» взяло на себе зобов'язання придбати предмет лізингу - автомобіль марки Toyota Corolla і передати у користування позивачу [PERSON] у строк та на умовах, передбачених договором. Згідно пункту 4.1 вказаного договору автомобіль передається у користування [PERSON] не пізніше 120 робочих днів з дати отримання на поточний рахунок товариства наступних платежів: адміністративного платежу; авансового платежу; комісії за передачу предмета лізингу; - у разі наявності, оплатити різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п. 9.4. ст. 9 даного договору, з урахуванням умов викладених у п.1.7 си.1 даного договору. На виконання умов договору фінансового лізингу№004458 позивачка [PERSON] сплатила [PERSON] «Лізингова компанія «Ваш Авто» адміністративний платіж в розмірі 45\~400,00 гривень. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями\~ЦК України\~про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж,\~Законом України «Про фінансовий лізинг». Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Виходячи з аналізу даної норми Закону для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: 1) умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті\~3, частина третя статті\~509 ЦК України); 2) умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; 3) умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (п. п. 2, 3 ч. 3 ст. 18 Закону «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору (п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону). Згідно змісту договору фінансового лізингу №004458 від 10 травня 2016 року, зокрема ст.12 договору, у якій визначена відповідальність сторін, в ньому виключена відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обов'язків саме щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості, звужені обов'язки лізингодавця, які передбачені в Законі України «Про фінансовий лізинг», положеннях\~ЦК України. Статтею 808 ЦК України визначено, якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, монтажу, запуску в експлуатацію, тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодежувачем солідарну відповідальність за зобов'язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу. Пунктом 4 ч. 1\~ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії. Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (п. 11-1\~ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). У відповідності до ч. 1\~ст. 227 ЦК України\~правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Судом з наявних у справі доказів не встановлено наявності ліцензії у відповідача для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про відсутність такого дозволу (ліцензії), що відповідно суперечить вимогам законодавства. Відповідно до ч. 2\~ст. 806 ЦК України\~до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства вказаний договір за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно дост. 628 ЦК України. Положеннями\~ст. 799 ЦК України\~передбачено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Однак, договір фінансового лізингу №004458 від 10 травня 2016 року не було нотаріально посвідчено. Відповідно до ч. 1\~ст. 220 ЦК України, якою передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. На підставі\~ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Також судом встановлено, що у відповідача [PERSON] «Лізингова компанія «Ваш Авто» не було, як це передбачено діючим законодавством, ліцензії для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб на час укладення договору фінансового лізингу №004458 від 10 травня 2016 року та крім того, даний правочин, не був нотаріально посвідчений, наслідком чого відповідно до наведених положень законодавства є його недійсність. За таких обставин та доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Договір фінансового лізингу №004458, укладений 10 травня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» та [PERSON] слід визнати недійсним. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», код ЄДРПОУ 39733392, м. Київ вул. Шовковична, буд. 42-44, на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], жительки с. Журавеньки Рогатинського району Івано-Франківської області 45\~400 гривень 00 копійок адміністративного платежу та 551 гривню 20 копійок сплаченого судового збору. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved