Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. Посилається на те, що рішенням Хустського районного суду від 04.12.2013 р. відповідача зобов'язано сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Всі обов'язки щодо утримання та виховання дітей позивач здійснює самостійно. Визначений розмір аліментів є недостатнім. Стягнень за виконавчими документами відносно відповідача не проводиться, інших дітей на утриманні не має. На даний час позивач знаходиться у важкому матеріальному становищі, тому не має змоги належним чином забезпечити утримання дітей. Просить змінити розмір стягуваних аліментів згідно рішення Хустського районного суду від 04.12.2013 р. та стягувати з відповідача на її користь для утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Представником позивача [PERSON], діючим на підставі договору про надання правової допомоги, подано суду заяву, в якій він просить провести розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 24.12.2015 р. судове доручення про допит відповідача [PERSON] по даній цивільній справі залишено без виконання у зв'язку з його неявками в судові засідання 11.12.2015 р. та 24.12.2015 р. Про дату проведення судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення. Причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за їх з позивачем відсутності, неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Хустського районного суду від 04.12.2013 р. вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в сумі 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів, під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні, відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобов'язані за законом надавати утримування, погіршення або поліпшення стану здоров'я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстав для зміни розміру аліментів. Згідно довідки №388, виданої Крайниківською сільською радою 20.07.2015 р. діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні позивача. Зі змісту позовної заяви встановлено, що на даний час позивачка [PERSON] перебуває у важкому матеріальному стані, а визначений рішенням суду від 04.12.2013 р. розмір аліментів є недостатнім для утримання дітей. З огляду на наведені обставини суд вважає, що застосування ст. 192 СК України не суперечить нормам сімейного права та не порушує права сторін, оскільки розмір аліментів може бути згодом збільшено або зменшено на вимогу платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року становить 1455 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач перебуває у важкому матеріальному становищі, визначений рішенням суду розмір аліментів на утримання дітей сторін є недостатнім для їх належного утримання, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з [PERSON] аліментів слід змінити та щомісячно стягувати на користь позивача - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. У відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved