Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 18.07.2016 року між нею та відповідачем був укладений спрощений договір позики на суму 75000 грн. Дата повного розрахунку за договором позики від 18.07.2016 року - 26.07.2016 року. Позивачем, у порядку досудового врегулювання спору, було надіслано відповідачу досудову вимогу погасити заборгованість у розмірі основної суми боргу, яка ним не виконана, тому позивач просить стягнути з [PERSON] основну суму боргу за договором позики, три процента річних за несвоєчасне виконання зобов`язання, проценти за користування позикою, інфляційні збитки та понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, судову повістку не отримував, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) у власність другій стороні (позичальнику) передає грошові кошти або інші речі, визнані родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів(суму позики) або таку саму ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передавання грошей та його укладення у належній формі підтверджено наявністю розписки позичальника. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Факт укладення між сторонами договору позики грошових коштів підтверджується оригіналом розписки від 18.07.2016 року на суму 75000 грн., яка була написана відповідачем (а.с. 81). Вказана розписка є борговим документом, що підтверджує укладення договору позики (ч. 1 ст. 207, ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Стаття 1049 ЦК України встановлює обов`язок позичальника повернути позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження повного виконання взятих на себе зобов`язань по поверненню отриманих від позивача коштів. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком заборгованості та на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідача, який прострочив виконання грошового зобов`язання 3% річних, що становить 5828 грн. 85 коп., інфляційні збитки у сумі 28747 грн. 50 коп. та на підставі ст. 1048 ЦК України проценти за користування позикою у розмірі 29952 грн. 23 коп. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved