Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 14.03.2006 року помер [PERSON], який проживав та в зареєстрований в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка площею 3.41 га, кадастровий номер 0524581800:01:003:0376, призначена ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Тиврівського району Вінницької області та на житловий будинок з господарськими спорудами в с. Ворошилівка по вул. І.Богуна, 17. Тиврівського району Вінницької області. Право власності на земельну ділянку [PERSON] стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ВН №002402, виданий головою [PERSON] сільської ради 27 квітня 2001 року. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів у рівних частках їй, [PERSON] та її сестрі [PERSON]. Особою, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, його мати, [PERSON] так, як вона є інвалідом другої групи (загальне захворювання). На момент відкриття спадщини заповіт не змінено та не скасовано. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, вона подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда [PERSON] до державного нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори [PERSON] Спадкова справа № 39956028 у спадковому реєстрі та № 244-2006 у нотаріуса. [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, так як на час відкриття спадщини постійно проживала та була зареєстрована разом з спадкодавцем [PERSON]. В нотаріальній конторі вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частку земельної ділянки площею 3.41 га., кадастровий номер 0524581800:01:003:0376, що розташована на території [PERSON] сільської ради Тиврівського району, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, так як у витягу з Державного земельного кадастру номер НВ-0504291272016 від 06.05.2016 року у відомостях про право власності, власником вказана Тиврівська районна державна адміністрація, у зв'язку з чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Вартість земельної ділянки становить 76 276 гривень. Оскільки [PERSON] - єдина спадкоємиця за законом, то вона має право на 1/2 частки земельної ділянки, що належала спадкодавцю, отже вона та [PERSON] мають право в рівних частках на 1/2 даної земельної ділянки. Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. Заборона на земельну ділянку відсутня. Просить визнати за нею, [PERSON], право власності на ? частки земельної ділянки площею 3.41 га, з кадастровим номером 0524581800:01:003:0376, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON], померлого 14.03.2006 року в с.Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представники відповідача [PERSON] сільської ради та Тиврівської районної адміністрації в судове засідання не з'явилися, просять справу розглянути у відсутності їх представників, позов визнають. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття. Судом встановлено, що 14.03.2006 року помер [PERSON] (а.с.4), який проживав та в зареєстрований в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка площею 3.41 га, кадастровий номер 0524581800:01:003:0376, призначена ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Тиврівського району Вінницької області, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ВН №002402, виданим головою [PERSON] сільської ради 27 квітня 2001 року (а.с.5), витягом з Державного земельного кадастру номер НВ-0504291272016 від 06.05.2016 року (а.с.8-13) у відомостях про право власності, власником вказана Тиврівська районна державна адміністрація, у зв'язку з чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів у рівних частках позивачці [PERSON] та її сестрі [PERSON] (а.с.6). [PERSON] мала право на обов'язкову частку у спадщині, як інвалід другої групи. Позивачка спадщину прийняла, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори [PERSON] Спадкова справа № 39956028 у спадковому реєстрі та № 244-2006 у нотаріуса. Нормативно - грошова оцінка земельної ділянки становить 76276 грн. (а.с.14). На дану земельну ділянку заборони немає, обмеження, обтяження та земельні сервітути не зареєстровані. Враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору (а.с.1), відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує його з відповідачів в рівних частках в дохід держави.

Outcome: approved