Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади с. Сасів в особі Сасівської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , баба позивача, у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,6448 га, яка розташована на території Сасівської сільської ради Золочівського району Львівської області. Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняла та маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавця, вона звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом їй у цьому було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, відсутній. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернулася до суду з даним позовом. В підготовче засідання позивач не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача Сасівської сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] є онукою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 червня 1977 року, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 18 вересня 2004 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, за номером витягу: 00024436314 від 05 листопада 2019 року. З державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, вбачається що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 16.04.2004 року №169, було передано у власність земельну ділянку площею 1,6448 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сасівської сільської ради Золочівського району Львівської області. Довідкою № 625 від 12 серпня 2019 року, виданою Сасівською сільською радою Золочівського району Львівської області стверджується, що останнім постійним місцем проживання померлої [INFO] [PERSON] було с. Ушня, Золочівського району Львівської області. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла її онука [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] в Сасівській сільській раді Золочівського району Львівської області не посвідчувався. Заборон або арештів на земельну ділянку загальною площею 1.6448 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Сасівської сільської ради Золочівського району Львівської області, власником якої вказана [PERSON] , немає. Згідно постанови № 862/02-14 від 27.08.2019 року, виданої приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу, на заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2019 року за № 469 після смерті гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - на земельну ділянку площею 1.6448 га., оскільки не надано правовстановлюючих документів на вказане майно. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої баби за законом, спадщину фактично прийняла, наявної інформації, що спадкова вказана земельна ділянка не успадкована, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved