Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2012 року по цивільній справі № 0601/2-874/11, провадження № 2/0601/173/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх вимог зазначила,що рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 02.02.2012 року її позов було задоволено повністю, а саме визнано за право власності на будинок [ADDRESS] , дві земельні ділянки 0,25 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель; 0,05 га - для ведення особистого селянського господарства, розташовані в [ADDRESS] ;право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3762 га, що знаходиться на території Гальчинської сільської ради, на яку 28 травня 2002р. видано державний акт на право приватної власності 0107 ІІІ-ЖТ №000563 на ім`я [PERSON] .Суд при винесенні рішення використав представлені нею документи,видані Гальчинською сільською радою Андрушівського району Житомирської області щодо розміру земельних ділянок,розташованих в [ADDRESS] , що перебували у власності спадкодавця,які не відповідали дійсності,оскільки були видані сільською радою без проведення відповідних обмірів. Так, згідно матеріалів даної справи розмір земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель - 0,25га, а для ведення особистого селянського господарства - 0,05га, в той час коли фактична площа цих земельних ділянок є іншою.В лютому 2019 року вона звернулася до Гальчинської сільської ради Андрушівського району Житомирської області з заявою, в якій просила затвердити фактичні обміри земельних ділянок, які вона прийняла в спадок від [PERSON] Оскільки Гальчинською сільською радою Андрушівського району Житомирської області дійсно було встановлено, що фактична площа земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] [ADDRESS] , не відповідає площам, які зазначені у рішенні Андрушівського районного суду від 02.02.2012 року, враховуючи рекомендації постійної комісії з питань регламенту, депутатської етики, забезпечення діяльності депутатів, бюджету, економіки, комунальної власності та земельних питань, комісії з гуманітарних питань, законності, правопорядку і прав людини, то рішенням 25 сесії від 28.02.2019 року «Про розгляд заяви [PERSON] » їй було погоджено фактичне користування земельними ділянками, а саме:0,13\~га -\~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~в [ADDRESS] ;0,1562\~га -\~для ведення\~особистого селянського\~господарства с.\~Гальчин,\~ [ADDRESS] .В\~подальшому,при\~виготовленні технічної\~документації,був\~уточнений розмір\~вказаних земельних\~ділянок : 0,1553 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель;0,1447 га. для ведення особистого селянського господарства,розташовані в [ADDRESS] . Неправильне зазначення в судовому рішенні від 02.02.2012 року реальних розмірів вказаних вище земельних ділянок не дає їй можливості виготовити кадастрові номера на ці земельні ділянки та внести інформацію щодо них до Державаного земельного кадастру та позбавляє її можливості зареєструвати речове право на ці земельні ділянки.Просила змініти рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 02.02.2012 року та визнати за [PERSON] право власності на дві земельні ділянки : 0,1553 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель;0,1447 га. для ведення особистого селянського господарства,розташовані в [ADDRESS] . \~ \~ \~Суд,заслухавши\~пояснення заявника,її\~представника,досілдивши\~матеріали справи,встановив\~: рішенням\~Андрушівського районного\~суду Житомирської\~області від\~02.02.2012\~року \~позов [PERSON] \~було задоволено\~повністю,\~а саме\~визнано за\~нею право\~власності на\~будинок [ADDRESS] ,\~дві земельні\~ділянки 0,25\~га.\~для будівництва\~і обслуговування\~жилого будинку\~і господарських\~будівель;\~0,05\~га -\~для ведення\~особистого селянського\~господарства,\~розташовані в\~ [ADDRESS] .\~В подальшому,при\~виготовленні технічної\~документації,був\~уточнений розмір\~вказаних земельних\~ділянок : 0,1553\~га.\~ для\~будівництва і\~обслуговування жилого\~будинку і\~господарських будівель;0,1447\~га.\~ для\~ведення особистого\~селянського господарства,розташовані\~в [ADDRESS] \~ [ADDRESS] . Таким чином,суд при винесенні рішення 02.02.2012 року,використав документи,видані Гальчинською сільською радою Андрушівського району Житомирської області щодо розміру земельних ділянок,розташованих в [ADDRESS] , що перебували у власності спадкодавця,які не відповідали дійсності,оскільки були видані сільською радою без проведення відповідних обмірів,що в даний час позбавляє заявника виготовити кадастрові номера на ці земельні ділянки та внести інформацію щодо них до Державаного земельного кадастру. При вирішенні заяви суд виходить з наступних міркувань : Відповідно до ст. ст. 10,15 Закону України «Про державний земельний кадастр» земельна ділянка є об`єктом Державного земельного кадастру, до якого включаються такі відомості щодо неї:кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку; відомості щодо власників (користувачів). Відповідно до ст.182 ЦК України право власності на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Тобто я сьогодні позбавлена можливості зареєструвати речове право на ці земельні ділянки з метою виконання норм цивільного законодавства. Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Однією з підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами є: встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане (п.1 ч.З ст.423 ЦПК України); істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п.1 ч. 2 ст.423 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 424 ЦК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п.1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення; або з підстави, визначеної п.1 ч.З ст. 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом 30-ти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення КС України. Згідно ж ч.2 ст. 424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: - з підстав, визначених пунктами 2-3 ч.2 та ч. З ст. 423 цього Кодексу, не пізніше 10 років з дня набрання таким рішенням законної сили. Як зазначається в абз. 10 п. 9 Рішення Конституційного Суду України N 3- рп/2003 від 30.01.2003 р. (справа N 1-12/2003) правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13). Тотожно висловився Конституційний Суд України і в Рішенні від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004. Верховний Суд України в Постанові N 826/4418/14 від 16.09.20015 р. зокрема зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Виходячи з вищевикладеного суд задовольняє заяву,змінює рішення Андрушівського районного суду від 02 лютого 2012 року по цивільній\~справі за\~позовом [PERSON] \~до [PERSON] \~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно,та\~вважає необхідним\~читати в\~тексті рішення\~ :\~« визнати за [PERSON] право власності на дві земельні ділянки : 0,1553 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель;0,1447 га. для ведення особистого селянського господарства,розташовані в [ADDRESS] [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved