Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача та просила суд стягнути з відповідача на її користь суму банківського вкладу за договором №2620/50/182074 від 15.05.2014р. у розмірі 88400,15грн.; судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги вона обгрунтувала тим, що 15.05.2014р. між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу на вимогу №2620/50/182074, відповідно до умов якого відповідач прийняв від неї кошти на депозитний рахунок у розмірі 88400,15грн. Відповідно до п.1.8. вказаного Договору банк повертає вклад або частину вкладу та проценти вкладникові шляхом видачі готівкою вкладнику через касу банку або за заявою вкладника шляхом безготівкового перерахування на рахунок вкладника. Відповідно до п.2.2. Договору, вклад у будь-який момент може бути витребуваний повністю, або частково на умовах та в порядку, встановлених цим Договором. Відповідно до умов п.5.1.6. Договору, вкладник повинен письмово повідомити банк про свій намір припинити дію вкладу за першою вимогою на 3 банківські дні до пропонованої дати закриття рахунку/припинення дії вкладу. У зв'язку з наміром припинити дію вкладу, вона звернулась з письмовою заявою до відповідача, у якій просила повернути їй вклад та припинити дію Договору. 02.06.2014р. вона з тих же підстав повторно звернулася до відповідача з відповідною вимогою. У відповіді від 12.06.2014р. відповідач повідомив про те, що вона може отримати грошові кошти у відділенні, в якому обслуговується лише за наявності готівкових коштів в касу банку, але грошові кошти вона так і не отримала. 20.06.2014р. вона втретє звернулася до відповідача з вимогою повернути депозитний вклад та розірвати Договір банківського вкладу на вимогу. До теперішнього часу кошти їй не повернуто, умови Договору не виконуються. Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Закон не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи в його відсутність , свої позивні вимоги підтримав. Відповідач -представник ПАТ «Міський Комерційний Банк» в особі Харківської обласної дирекції у судове засідання не з'явився , про дату і місце судового засідання повідомлений належним чином. Враховуючи згоду позивача, суд , у відповідності до ст..224,225 ЦПК України , вирішує спір в порядку заочного розгляду. Суд, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до договору банківського вкладу на вимогу №2620/50/182074 від 15.05.2014р., укладеного між [PERSON] та ПАТ «Міський Комерційний Банк», останній прийняв від [PERSON] грошові кошти на депозитний рахунок у розмірі 88400,15грн. на умовах повернення вкладу на вимогу вкладника. (а.с.5-9). Відповідно до п.2.2. Договору, вклад у будь-який момент може бути витребуваний повністю, або частково на умовах та в порядку, встановлених цим Договором. Відповідно до умов п.5.1.6. Договору, вкладник повинен письмово повідомити банк про свій намір припинити дію вкладу за першою вимогою на 3 банківські дні до пропонованої дати закриття рахунку/припинення дії вкладу. Позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору і повернення вкладу. Згідно відповіді ПАТ «Міський Комерційний Банк» в особі Харківської обласної дирекції від 12.06.2014р. на ім'я [PERSON] повідомлялось, що [PERSON] може отримати грошові кошти у відділенні, в якому обслуговується лише за наявності готівкових коштів в касу банку (а.с.11). З приводу направлення наступної вимоги позивача до ПАТ «Міський Комерційний Банк» в особі Харківської обласної дирекції від 20.06.2014р., сума вкладу позивачу не повернуто. (а.с.12-14). Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України забов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено, що забов'язання за депозитним договором відповідачем не виконуються, кошти [PERSON] не повернуто. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved