Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України до 24.08.1991 року. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] посилається на те, що вона 01.01.1951 року народилася в Росії в Оренбургській області. З 2006 року постійно проживає на території України в [ADDRESS] , що підтверджується Посвідкою на постійне проживання. У зв`язку із змінами в законодавстві їй необхідно внести зміни до паспортного документу про отримання посвідки на постійне проживання і з цим питанням вона звернулася до Державної міграційної служби України. Але вона отримала лист Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому їй повідомлено, що для отримання необхідного документу їй потрібно надати документ, який підтверджує факт її постійного проживання в Україні до 24.08.1991 року. В іншому випадку буде скасований дозвіл на імміграцію в Україну. Заявник зазначає, що факт її постійного проживання на території України до вказаної дати підтверджується: 1) атестатом про закінчення Перещепинської середньої школи Новомосковського району Дніпропетровської області, датованим 1968 роком; 2) дипломом Бердянського державного педагогічного інституту ім. Л.Д. Осипенко, датованим 1975 роком, де заявник здобула кваліфікацію вчителя математики; 3) свідоцтвом про одруження (її дівоче прізвище [PERSON] ) з [PERSON] , виданим Перещепинською селищною радою 14.08.1971 року; 4) випискою з трудової книжки, в якій зазначено, що заявник з 1969 року здійснювала свою трудову діяльність на території України, а саме: - 1969 рік - Малокозирщанська школа-інтернат Новомосковського району Дніпропетровської області; - 1971 року - переведена до Перещепинської восьмирічної школи № 1 де\~ працювала до 1972 року. З 1973 року заявник зі своїм чоловіком, який був військовим, проживали в м. Біла Церква Київської області де вона з 1972 по 1975 роки працювала на різних посадах і цей факт підтверджується записами в трудовій книжці. Довідку з місця проживання немає змоги отримати, оскільки будинок, в якому вони проживали з чоловіком, належав військовій частині, був знесений, а військова частина розформована. Також заявник зазначає, що в свідоцтві про народження є позначки, з яких вбачається, що паспорт вона отримувала в Новомосковському МВМ МВС Дніпропетровської області 25.06.1968 року, та про зміну прізвища від 31.05.1975 року Біло-Церківським МВМ Київської області. Тому заявник змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Заявник в судовому засіданні підтримала свою заяву та надала пояснення по суті справи. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, вважає можливим її задовольнити. Суд, вислухавши заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно паспорта громадянина Російської Федерації, виданого 11.03.2003 року, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Мідногірськ Оренбургської області Росії, є громадянкою Російської Федерації (а.с.9-11). Згідно посвідки на постійне проживання, виданої 10.10.2007 року, [PERSON] в 2006 році прибула з Росії та її місце проживання на території України зареєстровано за адресою [ADDRESS] (а.с.5). З копії свідоцтва про народження суд вбачає, що заявник народилася [INFO] в м. Мідногірськ Чкаловської області РСФСР, її призвище при народженні [PERSON] , яке вона змінила після укладення шлюбу 14.08.1971 року з [PERSON] (а.с.14,15). Шлюб зареєстровано Перещепинською селищною радою Новомосковського району за актовим записом №51. Також, згідно атестату про середню освіту заявник у 1968 році закінчила повний курс Перещепинської середньої школи Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.12). З диплому Бердянського державного педагогічного інституту ім. Л.Д. Осипенко суд вбачає, що заявник вступила до вказаного інституту у 1970 році, закінчила його у 1975 році та здобула кваліфікацію вчителя математики (а.с.13). З наявної у справі копії трудової книжки суд вбачає, що заявник з 1969 року по 1972 рік працювала в закладах освіти Новомосковського району Дніпропетровської області, з жовтня 1972 року по серпень 1976 року працювала на різних посадах в м. Біла Церква Київської області (а.с.16-18). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку. Із поданої [PERSON] заяви про встановлення факту постійного проживання на території України та листа Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 23.07.2015 року (а.с.6) суд вбачає, що встановлення цього факту необхідне заявнику для збереження права на постійне проживання в Україні. Аналізуючи наявні у справі докази судом враховані наступні обставини. Заявник навчалася в Перещепинській середній школі Новомосковського району Дніпропетровської області, яку закінчила у 1968 році, з 1970 по 1975 роки навчалася у Бердянському державному педагогічному інституті ім. Л.Д. Осипенко, та з 1969 року по 1976 рік працювала на території України. Також 14.08.1971 року заявник уклала шлюб, який зареєстровано Перещепинською селищною радою Новомосковського району. Крім того, в свідоцтві про народження заявника міститься штамп Новомосковського МВМ МВС Дніпропетровської області про видачу їй паспорта 25.06.1968 року, та штамп Біло-Церківського МВМ Київської області про зміну прізвища заявника від 31.05.1975 року. Отже, суд вважає, що заявником надані належні та достатні докази на підтвердження того, що вона на законних підставах постійно проживала на території України до 24 серпня 1991 року. Тому заяву слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved