Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП «Комуніст» та розташована на території Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, що підтверджувалось сертифікатом серії [NUMBER]. Вона (позивач) є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] Крім неї ([PERSON].) спадкоємцем за законом є також [PERSON]. Вона (позивач) стверджувала, що за життя матері здійснювала за нею догляд, а після смерті за власні кошти здійснила поховання, провела всі релігійні обряди, доглядала за будинком померлої, обробляла земельну ділянку, а тому в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Нотаріус відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належало [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з мотивів, які викладені в позовній заяві, просили задовольнити. В судове засідання представник Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був завчасно повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти вимог [PERSON], просив розгляд справи проводити без його участі. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що [PERSON] після смерті [PERSON] доглядала за будинком та земельною ділянкою, які належали її матері. Суд розглядає справу у відсутності представника відповідача та третьої особи за наявними у справі доказами. Вислухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В судовому засіданні встановлено, що померла [PERSON] за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 25 лютого 2016 року (а.с. 24), а тому спадкоємство після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. З копій свідоцтв про народження (а.с. 7) та про укладення шлюбу (а.с. 8) вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON], а тому має право на спадкоємство після смерті останньої. В судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори № 219/01-16 від 25 лютого 2016 року (а.с. 22). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується показаннями свідків та копією довідки виконкому Рівчак-Степанівської сільської ради № 89 від 13 лютого 2008 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] За таких обставин позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON] підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, як член колишнього КСП «Комуніст», отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який 16 серпня 1996 року був зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 455, що підтверджується копією повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 18 січня 2016 року (а.с. 10). Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). В судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 12). Позивач позбавлена можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON], в зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном померлої [PERSON], не прийняттям спадщини шляхом подачі у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а також в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 102/02-31 від 15 лютого 2016 року. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке належало померлій [PERSON]

Outcome: approved