Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівни, Суворовський районний відділ Державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 10.10.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір від 10.10.2008 року. За умовами якого було отримано кредитну карту, на наступні цілі: споживчі потреби. В Суворовському районному відділі державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області позивач під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження дізналась та отримала копію виконавчого напису нотаріуса №8791, виданого 11.09.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., яким за заявою ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення звернення з [PERSON] заборгованості в розмірі, що виникла внаслідок невиконання неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору з 10.10.2008 року по 20.08.2017 року. Сума, що підлягає стягненню складає 17932 грн., з урахуванням: залишок заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 6786,53 грн.; залишок заборгованості за відсотками - 5045,78 грн.; пеня - 5100,20 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1000,00 грн. Також, стягнути в розмірі плати за вчинення виконавчого напису, що становить 3000,00 грн. Позивач вважає, що нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, внаслідок чого порушив право позивача на добровільне виконання вимог відповідач в строки та в порядку передбаченому кредитним договором та Законом. Виконавчий напис вчинений з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки вказана в ньому сума не є безспірною, виконавчий напис не містить переліку документів, на підставі яких він вчинений, не вказана оціночна вартість житлової квартири, грошове зобов`язання зазначено в іноземній валюті. Позивач просить визнати виконавчий напис №8791 від 11.09.2017 року вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.О., про звернення стягнення за кредитним договором від 10.10.2008 року, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.11.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав та просив відхилити. Надав до суду відзив, відповідно до якого зазначив, що безспірність заборгованості підтверджується документами, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Вважає, що не свідчить про наявність спору щодо заборгованість лише та обставина, що у виконавчому написі зазначений загальний строк зобов`язання за кредитним договором, адже право вимоги у банка, щодо заявленої заборгованості, виникло в період, що не перевищує трьох років. Крім цього, вважає, що відповідачем повинен виступати саме нотаріус, дії якого оскаржуються - приватний нотаріус, який вчинив виконавчий напис. Просив відмовити у задоволенні вимог [PERSON] у повному обсязі. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи - Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.09.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за реєстраційним №8791, яким за заявою ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення звернення з [PERSON] заборгованості в розмірі, що виникла внаслідок невиконання неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору з 10.10.2008 року по 20.08.2017 року. Сума, що підлягає стягненню складає 17932 грн., з урахуванням: залишок заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 6786,53 грн.; залишок заборгованості за відсотками - 5045,78 грн.; пеня - 5100,20 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 1000,00 грн. Також, стягнути в розмірі плати за вчинення виконавчого напису, що становить 3000,00 грн. Постановою головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Островським Б.Л. від 27.09.2018 року за зазначеним виконавчим написом відкрито виконавче провадження. За приписами статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, якими, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пункту 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів того, що [PERSON] була належним чином повідомлена про розмір заборгованості. Крім того, у виконавчому написі проводиться стягнення за період з 10.10.2008 року по 20.08.2017 року, який перевищує строк, визначений ст. 88 Закону України «Про нотаріат», тобто включає вимоги, з дня виникнення яких минуло більше трьох років. Дослідивши повно та всебічно наявні в матеріалах справи докази та обставини справи, суд вважає, що вказану у спірному виконавчому написі суму боргу не можна визнати безспірною. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved