Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому прохала суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, після укладення якого [PERSON] був зареєстрований у належній їй ([PERSON]) на праві приватної власності ізольованій та з окремим входом 1/2 частині будинку по [ADDRESS]. Шлюб було розірвано 09 грудня 2008 року і в 2008 році [PERSON] забрав свої особисті речі і пішов на постійне проживання у власний будинок по [ADDRESS] та ухиляється від зняття з реєстрації у будинку [ADDRESS]. Позивач на даний час хворіє, перенесла інсульт і має намір переїхати до дочки, вирішила продати належне їй житло, але у зв'язку з реєстрацією в ньому відповідача, позбавлена можливості це зробити. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали і прохали їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не проживає у належному будинку позивача із 2008 року і має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок вибуття на інше постійне місце проживання та відсутності без поважних причин у належному позивачеві будинку понад один рік. При цьому [PERSON] прохала суд не стягувати з відповідача на її користь понесені судові витрати. Від третьої особи по справі [PERSON] надійшла заява з проханням розгляд справи провести у його відсутності (а.с. 63), позовні вимоги підтримує (а.с. 84). Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав і прохав відмовити в їх задоволенні, вважаючи безпідставними. В свою чергу заявив зустрічний позов у якому прохав усунути йому перешкоди в користуванні житловим приміщенням шляхом його вселення до житлового будинку по [ADDRESS]. Також прохав стягнути на свою користь 800 грн. на правову допомогу адвоката та 243,60 грн. сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що протягом 18 років в період шлюбу проживав з [PERSON] по [ADDRESS], робив поліпшення в будинку, здійснював ремонт будинку та ремонтував господарські будівлі і споруди. Після розірвання шлюбу, він періодично з'являвся до вказаного будинку, у якому знаходяться його особисті речі - одяг, взуття, а також побутові речі придбані під час шлюбу. Але через постійні сварки і конфлікти у серпні 2013 року [PERSON] вигнала його ([PERSON]) з будинку. З цього часу він змушений проживати в розваленій хатині його покійної матері. Представник [PERSON] - [PERSON] також прохав суд відмовити в задоволенні позову [PERSON], а зустрічний позов [PERSON] задовольнити з підстав, викладених ним в зустрічному позові. [PERSON], яка є відповідачем за зустрічним позов, пред'явлені до неї позовні вимоги не визнала і прохала відмовити у їх задоволенні за необґрунтованістю і безпідставністю. Суд вислухавши сторони, дослідивши надані ними докази на підтвердження своїх доводів та заперечень, допитавши свідків, дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] і відмову в задоволенні зустрічного позову [PERSON], з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09 грудня 2008 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану по Роменському району Роменського міськрайонного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 99 від 09.12.2008 року (а.с. 6). З довідки КП «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» № 612 від 30.12.2013 року вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] зареєстрований за наступними власниками: - [PERSON] - 1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності на частину в спільному майні подружжя, виданого Роменською державною нотаріальною конторою 25.12.1981 р., реєстр.№687 - [PERSON] - 1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Роменською районною державною адміністрацією 16.03.2009 р. (а.с. 32, а.с. 4-5). З довідки Роменського МВ УДМС № 5075 від 03.12.2013 року вбачається, що [PERSON] з 13.05.1996 року зареєстрований [ADDRESS] (а.с. 14). У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не користується житлом за місцем реєстрації і не бажає знятися з реєстрації за вищевказаною адресою в позасудовому порядку, позивач і звернулаяся до суду з вказаним позовом (а.с. 2-3). Відповідач [PERSON] в свою чергу звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користування житловим приміщенням та вселення (а.с. 25-29). Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та вселення. Оскільки будинок в якому зареєстрований відповідач, знаходиться у спільній частковій приватній власності позивача та третьої особи (а.с. 32), а відповідач мав право лише користування цим житлом, то до даних правовідносин слід застосувати норми Цивільного кодексу України (поняття сервітуту). Так, ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що відповідач [PERSON], після розірвання шлюбу з позивачем у грудні 2008 року, не проживає за місцем реєстрації по [ADDRESS] і не користується житлом. Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] протягом останніх декількох років не проживає в житлі колишньої дружини [PERSON] по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] також підтвердила суду, що [PERSON] протягом останніх кількох років постійно не проживає [ADDRESS], вона бачила його лише раз в рік. Свідок [PERSON] суду пояснила, що їй відомо про те, що [PERSON], будучи нетверезим, приходив в 2012 чи 2013 році до будинку [PERSON] по [ADDRESS] і лаявся з колишньою дружиною. Також одного разу, коли [PERSON] захворіла, він ([PERSON]) провідував її. Але постійно в будинку позивача він не проживає декілька років. Суд враховує і покази свідка [PERSON], яка суду підтвердила, що [PERSON] протягом декількох останніх років постійно проживає по сусідству з нею по [ADDRESS]. Таким чином, суд дійшов висновку, що та обставина, що [PERSON] інколи в 2012-2013 роках і з'являвся у будинку за місцем реєстрації по [ADDRESS] не свідчить про його користування цим житлом, як і наявність деяких речей [PERSON] в цьому будинку. Суд критично відноситься до заперечень [PERSON] щодо наявності у будинку по [ADDRESS] речей спільно придбаних з [PERSON], таких як кухонний посуд, меблі, телевізор та інші речі домашнього вжитку, оскільки їх наявність у будинку не впливає на вирішення предмету спору, а поділ таких речей має відбуватися за правилами Сімейного кодексу України. Також у судовому засіданні не знайшла свого підтвердження та обставина, що відповідач [PERSON] вимушено не проживає за місцем реєстрації, оскільки його начеб-то вигнала з будинку [PERSON], оскільки вказана обставина не підтверджена належними і допустимими доказами. Цієї обставини не підтвердив і жоден з допитаних судом свідків. Суд приймає до уваги, що стан здоров'я позивача по справі [PERSON] поганий, у 2013 році вона тяжко хворіла (а.с. 39). За таких обставин, суд дійшов висновку, що відмова відповідача знятися з реєстрації порушує право власності позивача, яке підлягає захисту згідно ст.ст. 383, 391 ЦК України. Що стосується зустрічного позову [PERSON] про усунення перешкод в користування житловим приміщенням та вселення, він не підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні достеменно встановлено, що [PERSON] без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, оскільки йому ніхто не чинив перешкод в користуванні цим житлом. Так, [PERSON] сам добровільно залишив будинок по [ADDRESS] і протягом останніх декількох років почав проживати за іншою адресою по [ADDRESS]. Даючи пояснення в суді, [PERSON] визнав, що «оскільки шлюб з [PERSON] він розірвав, то він сам особисто, по-хорошому пішов з її будинку по [ADDRESS]». Як встановлено судом, з 2008 року [PERSON] не звертався ні в правоохоронні органи, ні до суду з приводу порушення його житлових прав, а лише під час розгляду справи судом звернувся до Андріяшівської сільської Ради Роменського району Сумської області. Також в судовому засіданні [PERSON] заявив, що, «на його думку, жити в одному будинку з [PERSON] нереально, але він хотів би бути зареєстрованим у її оселі по [ADDRESS]». Жоден з допитаних свідків з боку [PERSON] не підтвердив його позовні вимоги про те, що він проживав у будинку [PERSON] до вересня 2013 року. Суд критично оцінює покази свідка [PERSON], оскільки вона нетривалий час проживає в [ADDRESS], є зацікавленою в розгляді справи на користь [PERSON], оскільки намагалася вплинути на свідка [PERSON] Також в свідка [PERSON] ворожі стосунки з позивачем по справі [PERSON] За таких обставин, підстави для вселення [PERSON] до житлового будинку по [ADDRESS] відсутні, а тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: approved