Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт належності їй договору купівлі-продажу квартири № 70 в будинку № 10 на вул. Закарпатській в м. Мукачево від 17.05.1995 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON], укладеного між [PERSON] та [PERSON], а також належності технічного паспорта, виготовленого 01.10.2009 року Мукачівським МБТІ та ЕО на квартиру № 70 в будинку № 10 на вул. Закарпатській в м. Мукачево виданого на імя [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що встановлення вищезазначеного факту необхідно для переоформлення документів про право власності. Оскільки існують розбіжності в написанні прізвища, а виправити дану невідповідність іншим шляхом не має можливості, тому змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. В судове засідання заявник не зявилася, представник заявника [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, заяву просить задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, повідомлялась належним чином. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити частково виходячи з наступних міркувань. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», що на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у звязку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в звязку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України, виданого Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 23.05.1996 року, заявник зазначена як [PERSON], [INFO]. Також відповідно до свідоцтва про народження заявник записана як [PERSON], [INFO]. Однак, у договору купівлі-продажу квартири № 70 в будинку № 10 на вул. Закарпатській в м. Мукачево від 17.05.1995 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON], укладеного між [PERSON] та [PERSON] заявник зазначена як [PERSON], і така помилка позбавляє заявника можливості впорядкувати документи, а тому вимоги заявника в цій частині є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги заявника про належність такій технічного паспорта, виготовленого 01.10.2009 року Мукачівським МБТІ та ЕО на квартиру № 70 в будинку № 10 на вул. Закарпатській в м. Мукачево, виданого на [PERSON], то така не підлягає до задоволенню враховуючи наступне. Як було вказано вище, відповідно до ст. 256 ЦПК України суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення майнових або інших прав громадян. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що технічний паспорт на квартиру не є правовстановлюючим документом, оскільки являє собою технічну документацію, в якій зазначаються технічні характеристики відповідного нерухомого майна, з огляду на, що у даному випадку встановлення факту належності технічному паспорту не потягне за собою ніяких юридичних наслідків для заявниці, у звязку з чим в задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial