Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «ПУМБ», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 25.04.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №2519 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №26256018889522 від 08.07.2012, укладеним між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ ««ПУМБ». Стягнення заборгованості за ним проводиться за період з 03.04.2017 по 03.04.2018 в розмірі 39191,80 грн, в тому числі: 15273,72 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 23466,15 грн прострочена заборгованість за процентами, 451,93 грн строкова заборгованість за процентами. Вважаючи, що вчинення виконавчого напису не відповідає вимогам закону та виконавчий напис не підлягає виконанню, позивач вказує, що відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору, був встановлений ліміт овердрафту 1000,00 грн та строк користування овердрафтом 24 місяці. Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису допущено порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» щодо вчинення виконавчого напису після сплину трьох років з граничної дати сплати боргу. Окрім того вважає, що нотаріусом вчинено виконавчий напис за відсутності документів, передбачених для його вчинення, оскільки документ, що наданий відповідачем нотаріусу як виписку з рахунку [PERSON] не містить обов`язкових реквізитів для такого виду документу первинного бухгалтерського обліку, не містить відображення операцій по банківському рахунку, що унеможливлює встановлення періоду, за який існує борг. За таких обставин просила визнати виконавчий напис від 25.04.2018, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. та зареєстрований в реєстрі за №2519, про звернення стягнення з [PERSON] на суму 39191,80 грн за кредитним договором на користь ПАТ «ПУМБ» таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду в загальному позовному провадженні. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Пояснення з викладом міркувань та аргументації щодо позову третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача не подала. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся в порядку визначеному чинним законодавством, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи у визначеному законодавством порядку, про причини своєї неявки суд не повідомила. Разом з тим, до суду надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 08.07.2012 між [PERSON] та АТ «Банк Ренесанс Капітал» (правонаступником якого є ПАТ « ПУМБ» в результаті реорганізації АТ «Банк Ренесанс Капітал» шляхом приєднання до банку, згідно рішення загальних зборів акціонерів банку та рішення єдиного акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал») був укладений договір карткового рахунку № [NUMBER] , з лімітом овердрафту 1000,00 грн, строком користування овердрафтом 24 місяці, сплатою процентів за користування овердрафтом 0,00001% річних при здійсненні розрахункових операцій в торговельно-сервісній мережі за рахунок коштів овердрафту, 36% річних при здійсненні інших дебетових операцій по рахунку за рахунок коштів овердрафту. 25.04.2018 у м. Києві приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2519, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ», що є правонаступником АТ «Банк Ренесанс Капітал», заборгованості за кредитним договором № 26256018889522 від 08.07.2012 за період з 03.04.2017 по 03.04.2018 у розмірі 39191,80 грн, у тому числі: 15273,72 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 23466,15 грн прострочена заборгованість за процентами, 451,93 грн строкова заборгованість за процентами. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічна норма закріплена і у п.3.1, 3.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. При цьому, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), постановах Верховного Суду, зокрема від 14 березня 2019 року у справі №201/13708/16-ц (провадження № 61-25811св18), від 31 січня 2018 року у справі №285/2975/16 (провадження № 61-31641св18), які відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Як слідує з матеріалів справи, згідно умов договір карткового рахунку № [NUMBER] від 08.07.2012, зокрема частини 2 «Основні умови договору рахунку», позивачу був відкритий картковий рахунок, встановлений ліміт овердрафту за рахунком у 1000,00 грн, строком користування овердрафтом 24 місяці. Разом із тим, у пунктах 1, 2 договору визначено, що клієнт просила банк встановити в момент укладення або протягом дії договору рахунку ліміт овердрафту та строк користування овердрафтом в межах максимально погодженої суми, яка не перевищує 50000,00 грн та надано банку право, з огляду на кредитну історію протягом дії договору рахунку, змінювати строк користування овердрафтом та ліміт овердрафту у межах, визначених згідно із попереднім пунктом з повідомленням її у спосіб, визначений Умовами (Загальними умовами відкриття та обслуговування карткового рахунку та договору страхування). Звертаючись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості в сумі 39191,80 грн із визначенням її складників, відповідач вказує про настання строку платежу за кредитним договором та допущення прострочення платежів [PERSON] .. На доведення розміру заборгованості ним надана «виписка з рахунка» (так названий документ) боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором станом на 03.04.2018. із зазначенням розміру заборгованості 39191,80 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 15273,72 грн, прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн, прострочена заборгованість за процентами 23466,15 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн, строкова заборгованість за процентами 0,00 грн, строкова заборгованість за процентами - 451,93 грн та суми сплати за вчинення виконавчого напису. Утім наданий ПАТ «ПУМБ» документ виписка з рахунка [PERSON] , жодним чином не відповідає вимогам до виписки з рахунку, передбаченим пунктом 5.5. чинного на час вчинення оспорюваного виконавчого напису Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 за №559/7880, оскільки абсолютно не містить реквізитів, обов`язкових для зазначення у такому документі первинного бухгалтерського обліку. Внаслідок недотримання вимог щодо оформлення виписки по рахунку, із наведеного ПАТ «ПУМБ» розрахунку заборгованості неможливо встановити ані коли саме виникла заборгованість для дійсного встановлення обставин виникнення права вимоги, ані безспірності заборгованості перед стягувачем, з огляду на можливість останнього, зміни умов договору щодо ліміту овердрафту та строку його користування, що також позбавляє суд можливості перевірити чи з дня виникнення права вимоги не минуло більше трьох років. За таких обставин у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. об`єктивно були відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом видачі виконавчого напису. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем доказів на спростування вказаних доводів позивача щодо безпідставного стягнення заборгованості за кредитним договором не надано. Виписка по\~особовому рахунку\~ [PERSON] \~за період\~з 09.07.2012\~по 03.01.2019,\~надана на\~виконання ухвали суду представником відповідача, не може слугувати беззаперечним доказом безспірності заборгованості позивача, оскільки на момент вчинення нотаріальних дій така, в порушення вимог законодавства, нотаріусу надана не була. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] А про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати, що становлять 768,40 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved