Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивує тим, що з 11.07.2007 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З урахуванням того, що відповідач має обовязок надавати матеріальну допомогу на їх утримання, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється, а позивач знаходиться скрутному матеріальному становищі, вона вимушена звертатися до суду та просить стягнути з [PERSON], який інших стягнень не має, аліменти на утримання [PERSON], [PERSON], [PERSON] у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 23.01.2019 року провадження по справі було відкрито за призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.17). розяснено відповідачу його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали. Копії зазначеної ухвали були направлені сторонам (а.с.18,19). У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подав, жодних пояснень, заяв чи клопотань від нього суду не надходило. Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм\~ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Оскільки згідно положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як встановлено судом, сторони з 11.07.2007 року перебувають у шлюбі, від якого мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6,7,8). Діти проживають з матірю, яка несе витрати по їх утриманню (а.с.4). Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має обовязок по сплаті аліментів. Обставин, які б свідчили про відсутність підстав для стягнення з [PERSON] аліментів судом не встановлено. Про їх наявність відповідачем, який повідомлений про розгляд справи щодо нього у суді, не заявлено. З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь держави. За таких обставин,

Outcome: approved