Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила і вказала, що вона є спадкоємицею за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. У якості спадкового майна залишилася земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 7,4820 га, яка розташована на п. 97 ДП № 4 КСП і м. Чапаєва Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області. З 2008 року вказаною земельною ділянкою користується на правах оренди ПСП АФ «Росія» на підставі договору від 31. 03. 2008 року. Вказаний договір, який був укладений за життя матері, був підписаний нею особисто, хоча мати не уповноважувала її вчиняти дії по розпорядженню земельною ділянкою, тобто вона діяла за межами повноважень. Після смерті матері до 2012 році ПСП АФ «Росія» продовжувала виплачувати їй, як спадкоємиці, орендну плату, але після передання у 2015 році земельної ділянки на підставі суборенди ТОВ «Агрофірма «Щедрий лан», останній відмовився виплачувати їй орендну плату. 16. 10. 2015 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, і наявність договорів оренди землі від 31. 03. 2008 року перешкоджає їй у користуванні належної їй на праві власності земельної ділянки. На тій підставі, що її мати за життя вказаний договір оренди не підписувала, просить визнати його недійсним, і витребувати з незаконного володіння ТОВ АФ «Щедрий лан» вказану земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі і пояснив, що [PERSON], підписуючи за свою матір договір оренди землі, була юридично необізнаною та не знала, що не можна підписувати документ за іншу особу без довіреності. [PERSON] не хотіла мати орендних відносин з ПАС АФ «Росія», а [PERSON] всупереч її волі підписала вказаний договір, по якому вони отримували щорічно орендну плату до того моменту, коли земельну ділянку передали до ПСП АФ «Щедрий лан». Представник відповідача - ПСП АФ «Росія» Киян М. О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що з [PERSON] договори оренди земельної ділянки укладалися протягом з 1999 року. Так, договір оренди від 23. 09. 1999 року був нотаріальної посвідчений та укладався строком на 10 років. У зв»язку із внесенням змін до земельного законодавства вказаний договір з [PERSON] був переукладений на 12 років, і 30. 07. 2009 року Бердянським районним відділом Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі по земельних ресурсах, про що у книзі реєстрації здійснено запис № 040926500095, строк дії договору закінчується 30. 07. 2021 року. У 2008 році при переукладанні договору оренди ПСП АФ «Росія» та [PERSON] дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, скріпили його своїми підписами. У зв'язку з тим, що [PERSON] хворіла, мала похилий вік і фізичні вади, тому на її прохання договір підписала її донька [PERSON], підприємством цей підпис був прийнятий у присутності [PERSON] - уповноваженої особи від ПСП АФ «Росія» на укладання договорів оренди. [PERSON] впродовж усього часу до своєї смерті отримувала орендну плату, ніяких заперечень щодо укладання договору з ПСП АФ «Росія» не висловлювала, а тому [PERSON], як спадкоємиця, прийняла на себе зобов'язання по його виконанню як орендаря. Представник відповідача - ТОВ АФ «Щедрий лан» за довіреністю Синєок І. А. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала і пояснила, що за договором суборенди ТОВ «Росія плюс» обробляла земельну ділянку, яка за договором оренди землі, належить [PERSON] Коли до керівника підприємства звернулася [PERSON] з вимогою отримати їй, як спадкоємиці, орендну плату, їй було відмовлено у зв'язку з ненаданням нею підтверджуючих документів, які надають право на отримання орендної плати. Після того, як позивачка оформила у нотаріуса право спадщини, вона за отриманням орендної плати не зверталася, хоча їй будуть здійснені усі виплати за її вимогою. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працювала уповноваженою по роботі з пайщиками у ПСП АФ «Росія». У 2008 році, коли переукладалися договори оренди землі, вона прийшла до [PERSON], яка являлася орендодавцем земельної ділянки, і розповіла їй про усі умови договору, разом з нею обговорювали, на який термін укладається договір. [PERSON] була літньою людиною, мала вади зору, тому попрохала свою доньку [PERSON], щоб та замість неї підписала договір, що та і зробила. Після цього ніяких претензій у [PERSON] до ПСП АФ «Росія» стосовно виконання умов договору не було, орендну плату вона отримувала до своєї смерті, за неї все отримувала [PERSON] Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] з таких підстав. Як вбачається з копії договору, 31 березня 2008 року між [PERSON] і ПСП Агрофірма «Росія» укладено договір оренди землі, а саме - земельної ділянки площею 7,482 га, яка розташована на п. 97 ДП № 4 КСП і м. Чапаєва Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області. Як заявила [PERSON] у графі орендодавець: [PERSON] розписалася вона, [PERSON]. Вказаний факт визнається сторонами, підтверджено висновком судової почеркознавчої експертизи № 4-467 від 20. 02. 2017 року. [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцем за законом є [PERSON], яка 16. 10. 2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, посвідчене державним нотаріусом Бердянської районної державної нотаріальної контори, реєстр № 931. Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку підтверджено відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23. 05. 2016 року. На тій підставі, що її мати [PERSON] не підписувала договір оренди землі, вона сама підписала його без належних правових підстав, просить визнати укладений договір недійсним, і витребувати земельну ділянку з незаконного володіння ТОВ Агрофірма «Щедрий лан», яке є правонаступником ТОВ АФ «Росія плюс», і яке орендувало її на підставі договору суборенди землі від 14. 03. 2012 року. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦПК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частини 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Судом встановлено, що 31. 03. 2008 року при укладанні договору оренди землі між орендарем Приватне сільськогосподарське підприємство агрофірма «Росія» та орендодавцем [PERSON] остання добре розуміла смисл правочину, діяла вільно, та бажала настання тих наслідків, які цим договором були передбачені, а саме - надання в оренду належної їй на праві власності земельної ділянки строком на 12 років, та отримання на підставі цього визначеного у договорі орендної плати. При цьому суд зважає на те, що наслідки, передбачені цим договором, реально настали, [PERSON] до своєї смерті отримувала орендну плату, та не заперечувала проти того, щоб відповідач орендував її земельну ділянку. Вказаний правочин не суперечив волі сторін, законодавству України, інтересам держави та суспільства. Волевиявлення [PERSON] на укладання цього договору підтверджено в судовому засідання показаннями свідка [PERSON], яка особисто була присутня при укладанні договору, і підтвердила, що [PERSON] поставила свій підпис у договорі замість своєї матері за вимогою останньої у зв'язку з її фізичними вадами і престарілим віком. Вказані обставини не спростовуються і самою позивачкою, тому у даному випадку не має значення, що вона підписала договір за відсутності нотаріально посвідченої довіреності від [PERSON], і це не дає підстав для визнання спадкоємцем недійсним договору, який був ухвалений спадкодавцем за його життя. Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Натомість [PERSON] не вказала, яким чином і ким саме були порушенні її права як власника земельної ділянки, яку вона отримала у спадщину, та у який спосіб це порушення відбулося, не довела, чому володіння ТОВ АФ «Щедрий лан» спірною земельною ділянкою є незаконним» при наявності договору суборенди між ним та ПСП АФ «Росія». Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Проте судом не встановлено порушення вказаних норм закону, а тому відсутні підстави для визнання договору оренди, укладеного 31. 03. 2008 року між [PERSON] і ПСП Агрофірма «Росія» недійсним.

Outcome: dismissed