Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом сільської ради не посвідчувався. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, яка шляхом вступу в управління спадковим майном прийняла спадщину після смерті матері, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна, але в нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, 05 грудня 2019 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує та просить розглядати справу без її участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 26 листопада 2019 року подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс, прийнятий 1963 року (далі - ЦК УРСР). За змістом статей 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з частиною другою статті 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 405, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] (аркуш справи 10). Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом сільської ради не посвідчувався (аркуш справи 11). Позивач у справі є дочкою спадкодавця і відповідно до статті 529 ЦК УРСР належить до спадкоємців першої черги (аркуш справи 7-8), протягом шести місяців після смерті матері заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, однак вступила в управління та володіння спадщиною, а тому в контексті положень частини 1 статті 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину. Факт вступу позивача в управління та володіння спадщиною після смерті [PERSON] підтверджується довідкою Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області № 449 від 04 жовтня 2019 року (аркуш справи 11) та наявністю в неї належних спадкодавцю документів на земельну частку (пай), майновий пай на підставі чого нотаріусом було видано позивачу відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна (аркуш справи 12). Інший спадкоємець за законом - син спадкодавця [PERSON] , помер [INFO] (аркуш справи 49-50), за життя жодних дій для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] не вчинив і в контексті частини другої статті 553 ЦК УРСР вважається таким, що відмовився від спадщини. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині та які прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 13). Довідкою, виданою виконавчим комітетом Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 04 жовтня 2019 року № 449 (аркуш справи 11) та витягом з погосподарської книги № 1 по селу Солов`ї за 2016-2023 рік Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 14) підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (аркуш справи 15-22). Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що Сереховичівській сільській раді Старовижівського району Волинської області було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 33). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статті 549 ЦК УРСР), а тому є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved