Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, де заінтересованою особою є Перша дніпровська державна нотаріальна контора, у якій просила встановити факт належності їй договору купівлі-продажу від 24 квітня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7-1816, укладений між [PERSON], що діє за себе та по дорученню від імені [PERSON], [PERSON], та [PERSON]. В обґрунтування своєї заяви заявник посилаються на те, що 24 квітня 1997 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Білоус С.В. було посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Однак у тексті договору було допущено технічну помилку та невірно указано прізвище покупця «[PERSON]» замість «[PERSON]». 18 грудня 2018 року заявник звернулася до Першої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про виправлення описки, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Тому заявник просить суд встановити факт належності їй указаного документу, оскільки встановлення цього факту має для неї юридичне значення. Представник заявника надав до суду заяву, у якій просив заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа проводити без його участі, заяву підтримав у повному обсязі. Від представника заінтересованої особи також надійшла заява, у якій останній просить розглядати справу без його участі. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Судом було встановлено, що згідно паспорта громадянина України, виданого Жовтневим РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області прізвище, ім'я, по батькові заявника зазначено українською мовою «[PERSON]», російською мовою «[PERSON]», тоді як у договорі купівлі-продажу квартири від 24 квітня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Білоус С.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 7-1816, прізвище, ім'я, по батькові заявника зазначено українською мовою «[PERSON]». Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу квартири від 24 квітня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Білоус С.В. та зареєстрованого у реєстрі за № 7-1816, підтверджується наступними документами: паспортом громадянина України [NUMBER], де прізвище, ім'я, по батькові заявника зазначено українською мовою «[PERSON]», російською мовою «[PERSON]»; довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, де прізвище заявника українською мовою зазначено «[PERSON]»; повторним свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, де прізвище заявника зазначено «[PERSON]». Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити її у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved