Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись, що вони з відповідачем мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утриманні дітей не надає та участі у вихованні не приймає. Крім того зазначила, що старша донька [PERSON] навчається в Кременчуцькому медичному коледжі на бюджетній основі. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову і до досягнення ними 23 років за умови, що вони будуть навчатися. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], які проживають з матірю [PERSON] відповідно до довідки Салівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22 травня 2017 року за № 614 та знаходяться на її матеріальному утриманні. Відповідно до довідок Комунального вищого навчального закладу І рівня акредитації Полтавської обласної ради «Кременчуцький медичний коледж» імені [PERSON] від 22 травня 2017 року за № 1799 та 03 липня 2017 року за № 212 [PERSON] навчається на 3 курсі відділення «Лікувальна справа» на державній формі навчання, термін навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року, отримує стипендію, яка з січня 2017 року по травень 2017 року становила 830 грн. в місяць, а в червні 2017 року 860, 17 грн. Відповідач [PERSON] участі в матеріальному утриманні дітей не приймає, працездатний, інших утриманців немає. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають суду підстави для висновку, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] та повнолітньої [PERSON], яка продовжує навчання та потребує такої допомоги, не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти на їх утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку на кожну.

Outcome: partial