Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання фіктивного договору недійсним та визнання право власності на житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що [INFO] року купила у [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Факт купівлі-продажу житлового будинку сторони, як члени Вознесенської Універсальної Товарно - Сировинної біржі оформили біржовою угодою, що було зафіксовано в Договорі купівлі - продажу нерухомого майна, зареєстрованому в Вознесенській Універсальній Товарно - Сировинній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №200 від [INFO] року. На підставі цього договору Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації вказаний договір був зареєстрований 15.05.2000 року за реєстровим №666. 16 травня 2000 року [PERSON] прописалась в цьому будинку та разом з сім'єю, яка склалася в неї, чоловіка - [PERSON] та двох неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], та всі разом переселилась до будинку. В 2001 році в зв'язку з тим, що куплений нею житловий будинок не мав достатньої кількості господарських будівель для ведення особистого підсобного господарства, а це було основним доходом їх сім'ї, вони вирішили купити сусідній будинок, щоб об'єднати два домоволодіння в одне. Звернувшись до Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, їй було роз'яснено, що згідно з законом у подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності, а отже вона не може купити ще один будинок. У зв'язку з цим позивачка запропонувала своїй сестрі [PERSON], укласти мниму угоду купівлі - продажу житлового будинку, тобто, укласти договір купівлі - продажу житлового будинку, але без фактичного переходу права власності на нього. Оскільки сестра проживала в [ADDRESS] і власного будинку не мала, вона погодилася на укладення з нею мнимої угоди. З метою документального оформлення угоди, вони, як члени біржі, звернулися до Вознесенської Універсальної Товарно - Сировинної біржі, де 08 червня 2001 року оформили Договір купівлі - продажу нерухомого майна № 468, який було зареєстровано в Вознесенській Універсальній Товарно - Сировинній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №468 від 08 червня 2001 року. Згідно з п. 9 Договору він підлягав реєстрації в Веселинівській філії Миколаївського МТІ. У зв'язку з цим, 11 червня 2001 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Веселинівської філії Миколаївського МБТІ, де їй було видано реєстраційне посвідчення про те, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] в цілому зареєстрований за [PERSON] на праві особистої власності та записано в реєстрову книгу №5 за реєстровим №666. Вказує, що договір купівлі-продажу №468 від 08.06.2001 року був укладений про людське око, без наміру створити юридичні наслідки. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, та суду пояснила, що в 2001 році мала намір придбати будинок по сусідству, але відповідно до законодавства, яке діяло на той час вона не могла оформити право власності на будинок на себе, оскільки вже була власницею одного будинку, тому запропонувала своїй сестрі [PERSON] укласти мниму угоду купівлі - продажу житлового будинку на що та погодилася. В зв'язку з цим просить визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового будинку та визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просив позов задовольнити і визнати фіктивного договору № 468 від 08.06.2001 року - недійсним, розташованого в [ADDRESS] Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, щодо задоволення позову не заперечує, в своїх поясненнях повністю підтвердила обставини зазначені в позовній заяві та у поясненнях позивача. Третя особа [PERSON] надав до суду клопотання в якому просив розглядати справу у його відсутність, позов визнає повністю. Третя особа [PERSON] надав до суду клопотання в якому просив розглядати справу у його відсутність, позов визнає повністю. Заслухавши позивача, представника позивача, відповідачку дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року на Вознесенській Універсальній Товарно - Сировинній біржі між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) нею було укладено договір №200 купівлі - продажу житлового будинку розташованого в [ADDRESS] /а.с.6/. Договір №200, був 15.05.2000 року зареєстрований у Веселинівській філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за реєстровим №666. 08 червня 2001 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) Вознесенській Універсальній Товарно - Сировинній біржі був укладений договір №468 купівлі - продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила будинку за адресою [ADDRESS] Договір №468, 11.06.2001 року зареєстрований у Веселинівській філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за реєстровим №666. /а.с.6/. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Оскільки правовідносини виникли між сторонами в період дії Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, суд, враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вважає, що на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК УРСР 1963 року, чинного на час укладення договору. Так, відповідно до ст. 48 ЦК УРСР 1963 року, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом. Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦК УРСР 1963 року, недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода). В той же час, для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Так в судовому засіданні встановлено, що позивачка після купівлі будинку в 2000 році (за договором №200 від 14.04.2000 року), прописалася (зареєструвалася) разом із своєю сім'ю за адресою [ADDRESS], і зареєстрована та проживає по цей день зі своєю родиною, що підтверджується будинковою книгою. Згідно довідки №01/07-92 від 12.07.2017 року виданою філією Веселинівського району Південного округу про те, що 12.04.2010 року з [PERSON] було укладено договір про користування електроенергією №222561 /а.с. 26/. Відповідно до книжки обліку розрахунків за воду та інші комунальні платежі з якої вбачається, що платником на даний час є [PERSON] /а.с.27/. Відповідно до довідки №1421 від 06.07.2017 року виданої в.о. Старости смт. Токарівка [PERSON] про те, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована та проживає в [ADDRESS] /а.с. 22/. Згідно паспорту [PERSON], остання зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 16.05.2000 року, в свою чергу відповідач [PERSON], згідно паспортних даних, зареєстрована в [ADDRESS] з 19.08.1988 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] /рос. мов./, [INFO], серії [NUMBER] від 26 лютого 1969 року, батьком є [PERSON], мати - [PERSON] /а.с. 13/. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04 червня 1988 року, [PERSON] /рос. мов./, [INFO], 04.06.1988 року уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на «[PERSON]» /а.с. 14/. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 13 травня 1971 року, батьком є [PERSON], мати - [PERSON] /а.с. 18/. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12 червня 1993 року, [PERSON], [INFO], 12.06.1993 року уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на «[PERSON]» /а.с. 19/. З наведеного підтверджується родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] (сестра - сестра). Виходячи з вищевикладеного вбачається, що договір №468 від 08.06.2001 купівлі-продажу року будинку за адресою [ADDRESS] був укладений між рідними сестрами, після укладення договору Позивач [PERSON] разом із своєю родиною не виїхали з будинку, продовжували в ньому проживати та сплачувати за всі комунальні платежі, особисті рахунки за комунальні послуги так і зареєстровані за позивачкою, та з огляду на досліджені докази, суд прийшов до переконання, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] була укладена мнима угода. Згідно ч.5 ст. 203 ЦК України Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 статті 234 ЦК України Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним (ч. 2 ст. 234 ЦК України). Також позивач просить визнати право власності на вказаний будинок, так як вразі задоволення позову, відповідно до ст. 216 ЦК України їй повертається вказане майно, крім того у неї відсутній документ який би підтверджував її право власності на будинок, так як оригінал договору №200 від [INFO] року купівлі-продажу будинку вона віддала при укладені оскаржуваного договору. Судом було витребувана з Веселинівської філії ММБТІ інвентарна справа на будинок за адресою [ADDRESS] В інвентарній справі наявна копія договору №200 від 14.04.200 року купівлі-продажу будинку, згідно якого [PERSON] придбала будинок за адресою [ADDRESS] Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, відсутні відомості щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресами: [ADDRESS] Відповідно до рішення №4 Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 17.11.2015 року про перейменування вулиць: вул. [ADDRESS] була перейменована на [ADDRESS] /а.с. 17/. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року № 1377-VIII«Про перейменування окремих населених пунктів та районів», [ADDRESS] перейменовано на смт. Токарівка. Статтею 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь - якою заінтересованою особою. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з вищенаведеного, позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved