Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 10.11.2012 між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис № 438. В даному шлюбі у сторін народилася дитина син [PERSON], [INFO]. Протягом останніх місяців подружнє життя між сторонами не складається, вони не можуть проживати разом як сім»я, виконувати сімейних обов»язків, не можуть вирішити навіть нескладні поточні проблеми, між ними постійно виникають сварки, які неодноразово відбувалися в присутності їхньої малолітньої дитини. Сторони намагалися налагодити сімейне життя, однак це позитивного результату не дало, і їхні відносини переросли в ще більш ворожі. З лютого 2016 року сторони не проживають разом, з моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач зазначає що офіційно її чоловік ніде не працює, отримує нерегулярні та мінливі доходи. А тому на підставі наведеного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, малолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею, стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Зазначила, що примирення між нею та відповідачем неможливе. просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, малолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею, стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 16.06.2016 року та від 13.07.2016 року, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд розглядає справу за його відсутності, за наявності достатніх доказів про права та обовязки сторін і ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги наявність дітей, їх інтереси, суд вважає, позов підлягає до задоволенню наступних підстав. Як встановлено по справі, 10.11.2012 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 096770, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. 11.04.2014 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 281597, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. Подружнє життя у сторін не склалося, набуло негативних рис через різні характери та погляди на життя через що у сторін постійно виникали непорозуміння, що призвело до того, що шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, з лютого 2016 року сторони проживають окремо. Позивачка бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви та її пояснення в суді. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, а також наявність, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивачки та дітей, а тому шлюб підлягає розірванню. Неповнолітнього [PERSON], [INFO], суд вбачає за необхідне залишити проживати разом з матірю [PERSON] Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В суді встановлено, що відповідач матеріально позивачці не допомагає, участі у вихованні та утриманні спільної дитини не приймає, постійного місця роботи не має, його заробіток носить мінливий характер. Враховуючи наведене, на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] з [PERSON] підлягає стягненню сума аліментів, відповідно до ст. 184 СК України, в розмірі 1000,00 грн. щомісячно й до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved