Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її син - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину трикімнатної квартири [ADDRESS] та грошові кошти на депозитному та поточному рахунках в АТ «Райффайзен Банк «Аваль». Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його матір - [PERSON] та його дружина - [PERSON]. У встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Комаренко Т.М. із заявою про прийняття спадщини. Однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки дружина померлого [PERSON] у відповідності до ст.1268 ч.3 ЦК України прийняла спадщину, т.я зареєстрована разом зі спадкодавцем. Нотаріусом також повідомлено, що у зв'язку з неявкою [PERSON] унеможливлюється виділ її частки у спільному майні подружжя, тому у нотаріуса немає можливості визначити частку у спадковому майні, належну позивачу, та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на її ім'я. У зв'язку з викладеним, позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], та визнати за нею право власності в порядку спадкування на грошові вклади [PERSON], що знаходяться в АТ «Райффайзен Банк «Аваль»: депозитний рахунок [NUMBER], відкритий 12.12.2007 року, на суму 800,00 гривень, поточний рахунок для виплат [NUMBER], відкритий 12.12.2007 року, на суму 480,56 гривень, депозитний рахунок [NUMBER], відкритий 26.08.2009 року, на суму 500,00 євро, поточний рахунок для виплат [NUMBER], відкритий 26.08.2009 року, на суму 46,78 євро. В ході судового розгляду справи позивач збільшила заявлені позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] та визнати за нею право власності в порядку спадкування на грошові вклади [PERSON], що знаходяться в АТ «Райффайзен Банк «Аваль»: депозитний рахунок [NUMBER], відкритий 12.12.2007 року, на суму 800,00 гривень, поточний рахунок для виплат [NUMBER], відкритий 12.12.2007 року, на суму 646,47 гривень, депозитний рахунок [NUMBER], відкритий 26.08.2009 року, на суму 501,80 євро, поточний рахунок для виплат [NUMBER], відкритий 26.08.2009 року, на суму 64,42 євро. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги з урахуванням уточнень та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Зазначили, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], скільки пайові внески за неї були сплачені у грудні 1992 році у період шлюбу за спільні кошти, а право власності відповідачем було зареєстровано лише у 2004 році. Незважаючи на наявність рішення суду від 14.03.1989 року, сторони не зареєстрували його в органах РАЦС, та продовжували проживати разом у шлюбі. З 2001 року подружжя [PERSON] припинили спільне проживання, ведення спільного бюджету. Тому грошові кошти, які знаходяться на рахунках спадкодавця у банку, відкритих у 2007 році, є особистою власністю спадкодавця, а не спільною сумісною власністю подружжя. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що не оспорює ту обставину, що на час відкриття депозитних та поточних рахунків спадкодавцем, подружжя [PERSON] спільно не проживали, не вели спільного бюджету та кошти на зазначених рахунках є особистою власністю спадкодавця. Не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині визнання права власності за позивачем на зазначені кошти у порядку спадкування за законом після смерті сина. В частині визнання права власності за позивачем на частку у квартиру у порядку спадкування за законом просив відмовити за безпідставністю, оскільки сторони розірвали шлюб ще у 1989 році, що підтверджується рішенням суду, з 1989 року разом не проживали, стороною позивача не надано доказів про сплату пайових внесків за квартиру за рахунок коштів подружжя, тому квартиру не можна вважати спільною сумісною власністю подружжя. Зазначив, що не має відомостей, про здійснення актового запису про розірвання шлюбу органами РАЦС між подружжям [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено згідно актового запису про народження №124, зробленого 03.11.1957 року Високопільським райРАЦС Херсонської області, батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно актового запису про смерть №46, зробленого 10.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Високопільського районного управління юстиції Херсонської області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №32661490 від 05.12.2012 року приватним нотаріусом Комаренко Т.М. заведено спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON], [INFO] (а.с.9) З довідок ОСББ « Мудрість від 23.01.2013 року та 15.05.2015 року вбачається, що померлий [PERSON] на момент смерті [INFO] був зареєстрований у [ADDRESS] На день його смерті в квартирі була зареєстрована [PERSON]. З 2001 року померлий [PERSON] за місцем реєстрації не проживав. Відповідно до довідки Високопільської селищної ради від 22.04.2015 року [PERSON] до дня смерті фактично проживав у [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON] Згідно листа приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Комаренко Т.М. від 07.04.2015 року №51/02-14 визначено коло спадкоємців після померлого [PERSON] до майна померлого та до нього входять: [PERSON] - дружина, як така, що прийняла спадщину фактично, оскільки була зареєстрована разом зі спадкодавцем на день його смерті та протягом шести місяців від дня його смерті; [PERSON] - мати,оскільки подала заяву про прийняття спадщину у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Оскільки [PERSON] не з'являлась до нотаріальної контори, не заявляла про відмову від виділення своєї частки у спільному майні подружжя, тому у нотаріуса немає можливості визначити частку у спадковому майні, належну матері померлого - [PERSON] та видати свідоцтво про право на спадщину за законом на її ім'я (а.с.10). Зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.10.2004 року, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Херсонського державного бюро технічної інвентаризації від 01.11.2004 року, відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що станом на 07.04.2015 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.14, 54-57). Із довідки ЖЕК ЖБК Суворовського району від 28.03.2016 року вбачається, що [PERSON] є власником кооперативної квартири [ADDRESS], вартість якої повністю виплачена в грудні 1992 року (а.с.94). З листа Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від 15.03.2016 року №81-15-8-01/1875-БТ встановлено, що в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на рахунка, які належать [PERSON] знаходяться наступні кошти: на депозитному рахунку [NUMBER], відкритому 12.12.2007 року, - 800,00 гривень, на поточному рахунку для виплат [NUMBER], відкритому 12.12.2007 року, - 646,47 гривень, на депозитному рахунку [NUMBER], відкритому 26.08.2009 року, - 501,80 євро, на поточному рахунку для виплат [NUMBER], відкритому 26.08.2009 року, - 64,42 євро (а.с.78). З листів Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського РУЮ у м. Херсоні Головного територіального управління юстиції від 28.03.2013 року, 15.04.2013 року, 09.02.2016 року встановлено, що при перевірці книг державної реєстрації актів цивільного стану та відомостей, внесених до Державного реєстру актів цивільного стану громадян актова запис про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відсутня (а.с.11,69). Зі спадкової справи за №42/2012 після смерті [PERSON], яка була заведена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко Т.М., судом встановлено, що 05.12.2012 року [PERSON] зверталась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті сина, яка складається із квартири [ADDRESS] та грошових заощаджень. Однак листом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.101, 102). Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Допитана в якості свідка [PERSON] підтвердила обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги. Враховуючи, що позивач, як матір померлого [PERSON], є спадкоємицею першої черги, так як і відповідач по справі, яка є його дружиною, та у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, пайові внески за кооперативну квартиру сплачені подружжям [PERSON] у період шлюбу за рахунок спільних коштів, суд вважає зазначену квартиру спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та кожний з них в силу вимог ст.60 СК України має право власності на 1/2 її частку. Стороною відповідача не доведено припинення сімейних стосунків на час виплати пайових внесків за квартиру та сплату пайових внесків за рахунок особистих коштів відповідача, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved