Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що, перебуваючи у шлюбі, у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] .Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.03.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач після народження доньки залишив сім`ю та припинив спілкування,намагання позивачки налагодити зв`язок між батьком та донькою були марні. Від виконання батьківських обов`язків [PERSON] ухиляється. Вихованням та піклуванням [PERSON] займається [PERSON] . Оскільки відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та не проявляє ніякої зацікавленості до своєї доньки, то позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. У судовому засіданні позивачка та її представник просили суд задовольнити позовні вимоги. Представник позивачки заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи довідку Замглайського старостинського округу від 06.05.2021 №291, згідно з якою [PERSON] фактично не проживає за адресою реєстрації свого місця проживання, та копію акту обстеження житлово-побутових умов проживання, проведеного за місцем проживання позивачки та дитини, згідно якого позивачкою створені всі умови для належного виховання дитини та зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Під час допиту позивачки в якості свідка, остання зазначила, що разом з відповідачем вона прожила вісім років та у 2015 році у них народилася донька. Однак, після зради відповідача, сторони припинили спілкування, а коли доньці виповнився один рік, то вони розлучилися. Після розлучення [PERSON] у судовому порядку стягнула з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини. Проте, відповідач відмовився сплачувати аліменти, в результаті чого у нього виникла заборгованість перед нею. З недавнього часу, позивачка почала працювати у Польщі та хотіла забрати туди ж і доньку, але для цього потрібно було отримати дозвіл у батька дитини. Даного дозволу [PERSON] не надав, окрім того, він погрожував, що буде перешкоджати намірам позивачки щодо дитини та запропонував обмін: вона відмовляється від боргу по аліментах, а він надає дозвіл на вивезення дитини. Донька зі своїм батьком не знайома та й відповідач за шість років життя дитини, нічого про неї не знає. Позивачка не проти того, щоб [PERSON] спілкувався з донькою, пропонувала йому, щоб донька пожила у нього, але він відмовився. Мати [PERSON] , тобто бабуся [PERSON] , приїжджала до них, коли донька була маленькою. Коли позивачка працювала у Польщі, з жовтня 2020 року по березень 2021 рік, то донька жила разом з її батьками. Також позивачка пояснила, що звернулася до суду, бо відповідач не переймається за життя доньки та перешкоджає влаштуванню її життя. Відповідач у судове засідання не з`явився, у своєму відзиві на позов вказав, що не погоджується з позовними вимогами, а обставини, викладені у позові, не відповідають дійсності. З приводу несплати аліментів зазначив, що боргу з їхньої сплати у нього немає, що підтверджується довідкою, виданою виконавчою службою. Також, вказав, що має намір і бажання спілкуватися з донькою, приймати участь у її житті, піклуватися про її фізичний та духовний розвиток, утримувати її матеріально. До того, відповідач позитивно характеризується за місцем свого проживання, має гарні відносини з рідними та з сусідами. Просив суд допитати у якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала рішення Органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №365, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.03.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та відновлено [PERSON] дошлюбне прізвище - [PERSON] . Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13.07.2016 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . З довідки №109 від 03.02.2021, виданої Замглайським старостинським округом, вбачається, що разом з позивачкою зареєстрована та проживає її донька - [PERSON] . Згідно з характеристики [PERSON] , виданої Замглайським старостинським округом, позивачка характеризується з позитивної сторони, її сім`я на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах, та на соціальному супроводі не перебуває. У матеріалах справи наявна довідка з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Здорова родина» від 22.02.2021 № 02-37/175, з якої встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в дитячій консультації, нею постійно піклуються мати та бабуся, незважаючи на те, що дитина часто хворіє, рекомендації лікарів виконуються. Інформація про виховання в Замглайському закладі дошкільної освіти «Малятко» Ріпкинської селищної ради щодо [PERSON] підтверджує те, що [PERSON] виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання своєї доньки, а саме постійно цікавиться її життям, відвідує всі свята та приймає участь у різноманітних заходах дошкільного закладу, а також зазначено, що [PERSON] , за період перебування дитини в закладі, жодного разу нею не цікавився. Також, відповідно до висновку Органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської областіщодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , останнього доцільно позбавити батьківських прав, як такого, що ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний, моральний і духовний розвиток. Допитаний у якості свідка [PERSON] - батько позивачки, зазначив, що після народження онуки, [PERSON] почав зраджувати доньці - [PERSON] , і вона припинила відносини з відповідачем. Мати [PERSON] декілька разів приходила до онуки, але після того як позивачка подала позов про стягнення аліментів, відносини між ними зіпсувалися та батьки відповідача перестали навідувати свою онуку. Відповідач ніякої участі в житті дитини не приймає. Також вказав, що на період роботи [PERSON] в Польщі, онука жила разом з ним та бабусею, тобто матір`ю позивачки. [PERSON] - подруга позивачки, при допиті в якості свідка вказала, що вона була свідком того, як при телефонній розмови позивачки з відповідачем, останній погрожував [PERSON] «веселим» життям, якщо та не відмовиться від аліментів. Також, наголосила, що [PERSON] останній раз бачив свою доньку - [PERSON] , коли та була немовлям. Підтвердила й те, що позивачка дійсно пропонувала відповідачу спілкуватися з дитиною, однак він відмовився, пояснивши свою відмову тим, що дитина буде заважати йому влаштовувати своє особисте життя. Пояснення свідка [PERSON] також підтверджують факт того, що відповідач не спілкується з дитиною та не приймає участі у її житті та навіть, коли телефонує позивачці (завжди з якимось претензіями), то ніколи не питає про свою доньку. Окрім того, вказала, що на скільки їй відомо, то батьки відповідача також не цікавляться дитиною. Не погоджуючись з доводами, викладеними у позові, та вищенаведеними поясненнями свідків з боку позивача, свідки з боку відповідача - [PERSON] та [PERSON] надали протилежні покази та вказали, що позивачка сама заборонила відповідачу спілкуватися з дитиною. Окрім того, батько відповідача - [PERSON] , зазначив, що йому погрожували і він міг бачити онуку тільки здалека, останній раз бачив дитину більше року назад. Свідок наголошував на тому, що відповідач має намір приймати участь у вихованні доньки [PERSON] . Проте, матеріалами справи та поясненнями позивачки і свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спростовуються заперечення відповідача та покази свідків з боку відповідача. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Крім того, суд наголошує на тому, що сама по собі сплата відповідачем аліментів на утримання дитини, не є належним виконанням [PERSON] батьківських обов`язків в тому обсязі, що визначено як законом, так і нормами суспільної моралі. Отже, оскільки [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкуються з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, окрім того дитина навіть не знайома зі своїм батьком та вважає його сторонньою особою, відповідач не приймає ніякої участі в житті дитини, тому суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання, покладених на нього законодавством України, батьківських обов`язків та наміру їх виконувати не виявляє, про що свідчить його поведінка, що, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення його батьківських прав, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн

Outcome: approved