Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 11 січня 2013 року помер її батько [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт за яким на випадок смерті заповів позивачці житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 50 по вулиці Богдана Хмельницького в селі Грабівка Куликівського району Чернігівської області. Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину. Інші спадкоємці, які претендують на спадщину у вигляді зазначеного житлового будинку відсутні. Однак [PERSON] за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, село Грабівка, вулиця Богдана Хмельницького, буд. 50, , що стало причиною відмови у видачі її свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок № 50, вулиця Богдана Хмельницького, село Грабівка Куликівського району Чернігівської області. Позовна заява надійшла до суду 19.10.2018 року, ухвалою суду від 24.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Куликівською селищною радою надано суду заяву, в якій селищний голова повідомляє про відсутність заперечень проти позову та просить суд розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу [PERSON] надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 213/2017 щодо майна померлої 10 липня 2017 року [PERSON] та № 41/2013 щодо майна померлого 11 січня 2013 року [PERSON], наданих приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу [PERSON], суд приходить до наступного. [PERSON] помер 11 січня 2013 року (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина, до якої, зокрема, входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, село Грабівка, вулиця Богдана Хмельницького, буд. 50. [PERSON] 16 листопада 2012 року склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Грабівської сільської ради, згідно з яким на випадок своєї смерті заповів дочці [PERSON] належні йому земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, село Грабівка, вулиця Богдана Хмельницького, буд. 50., а своєму внукові [PERSON] заповів автомобіль марки ВАЗ-210213 (а.с.15). Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження, про укладення шлюбу та про зміну імені останньої (а.с.6,7,17). З довідки Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 166 від 26.04.2018 р. вбачається, що [PERSON] на день смерті 11.01.2013 року був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], разом з дружиною [PERSON] (а.с.8). Зі спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] [PERSON] ([PERSON]) [PERSON] та [PERSON] 08 липня 2013 року звернулися до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справ № 41/2013. Дружина померлого, [PERSON], 05.04.2013 року надала приватному нотаріусу заяву в якій відмовилась від права на обовязкову частку в спадковому майні та від свідоцтва про право власності як пережила із подружжя. [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, а [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на автомобіль марки ВАЗ 210212, які належали померлому [PERSON] З відповіді приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу [PERSON] від 18.10.2018 року вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: село Грабівка Куликівського району Чернігівської області, вулиця Богдана Хмельницького, будинок № 50 у зв'язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с. 14). Згідно з довідкою КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 177 від 25.07.2018 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок № 50 по вулиці Богдана Хмельницького в селі Грабівка Куликівського району Чернігівської області право власності не зареєстровано (а.с. 13). У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1960 році (а.с. 18-20). Згідно з обліковою карткою обєкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки по домогосподарству по вулиці Б. Хмельницького, буд. № 50 у с. Грабівка вказано, що [PERSON] є головою домогосподарства, будинок перебуває в приватній власності (а.с. 9-12). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. [PERSON] померла 10 липня 2017 року. На випадок своєї смерті [PERSON] все своє майно заповіла сину [PERSON]. Спадкоємець [PERSON] 21 грудня 2017 року подав приватному нотаріусу Куликівського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини, однак свідоцтва про право на спадщину на будь-яке майно матері не оформив. Повідомлений про день та час розгляду справи в суді [PERSON] будь-яких вимог щодо предмету спору не заявив, надав суду письмову заяву про те, що на спадщину після померлого батька [PERSON] не претендує, проти визнання за його сестрою [PERSON] права власності на житловий будинок в с. Грабівка, вул. Б. Хмельницького, 50 не заперечує. Таким чином, судом визначено коло спадкоємців майна померлого подружжя [PERSON] та зясовано, що заперечення проти позову [PERSON] відсутні. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На час побудови будинку порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією\~ про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР [PERSON] 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не\~ підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів\~ трудящих\~ постановами Уряду \~(на\~ землях\~ промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених\~ пунктах, які адміністративно підпорядковані\~ містам\~ або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Згідно положень ч.1 ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об'єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об'єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об'єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Судова практика,\~що склалась\~після зміни\~законодавства в\~частині реєстрації\~прав власності\~на нерухоме\~майно в\~сільській місцевості,\~стала на\~захист прав\~власників такого\~майна та\~їх спадкоємців.\~Так,\~згідно з\~ Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України\~з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обгрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, село Грабівка, вулиця Богдана Хмельницького, буд. 50, було побудовано до 05.08.1992 року, але за життя спадкодавець не отримав правовстановлюючого документу на будинок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності на зазначений будинок. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved