Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального закладу «Житомирський обласний краєзнавчий музей» Житомирської обласної ради, треті особи директор Комунального закладу «Житомирський обласний краєзнавчий музей» Житомирської обласної ради [PERSON], Житомирська обласна рада, [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просила суд скасувати наказ КЗ «Житомирський обласний краєзнавчий музей» Житомирської обласної ради від 24 липня 2017 року № 49-к, про оголошення їй догани за неналежне виконання трудових обовязків та стягнення на її користь з відповідача моральної шкоди за порушення трудових прав в сумі 5\~000 грн. В обґрунтування вимог вказала на незаконність притягнення її до дисциплінарної відповідальності, у звязку із погіршенням самопочуття зверталася за медичною допомогою, зазнала істотних психологічних страждань. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали, представник відповідача вказав на обґрунтованість оскаржуваного наказу. Треті особи [PERSON], [PERSON], поклалися на розсуд суду. [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася, причини неявки не повідомила. Заслухавши сторони, представників сторін, третіх осіб, свідків, дослідивши письмові матеріали, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що наказом КЗ «Житомирський обласний краєзнавчий музей» Житомирської обласної ради від 24 липня 2017 року № 49-к позивачу оголошено догану за неналежне виконання трудових обовязків. Статтею 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. (ст.. 149 КЗпП України). 20.07.2017 р. відвідувачем музею [PERSON] подано письмову скаргу на позивача у звязку з тим, що остання відмовила у продовженні екскурсійного огляду. 21.07.2017 р. у позивача відібрані письмові пояснення на імя директора Комунального закладу «Житомирський обласний краєзнавчий музей» Житомирської обласної ради [PERSON], в яких [PERSON] пояснила, що проводила екскурсію для трьох осіб, в тому числі для скаржника, висловлювань щодо оцінки особи скаржника не здійснювала, у проведенні екскурсії не відмовляла. Службова перевірка обставин події не здійснювалася, письмові пояснення щодо обставин події у співробітників музею у [PERSON], [PERSON], як свідків події, керівником закладу не відбиралися; до отримання письмових пояснень від позивача, директором музею було запропоновано позивачу принести вибачення перед [PERSON], що не заперечувалося в судовому засіданні директором музею та третіми особами. В судовому засіданні [PERSON] вказала, що позивачем здійснювалася оглядова екскурсія, в залі присутня не була. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є музейним доглядачем, вказала, що позивачем здійснювалася оглядова екскурсія під час якої [PERSON] постійно задавала запитання позивачеві, яка намагалася зменшити напруженість; екскурсію дослухали два відвідувача, [PERSON] покинула зал. Таким чином, встановивши, що керівником Комунального закладу «Житомирський обласний краєзнавчий музей» Житомирської обласної ради [PERSON] не було проведено належним чином службове розслідування щодо наявності в діях позивача проступку і до отримання письмових пояснень від позивача, директором музею було запропоновано позивачу принести вибачення перед [PERSON]; обставини відмови позивача у проведенні екскурсії відвідувачам, зокрема скаржнику, судом не встановлено, як і інших дій, які б вказували на вчинення позивачем проступку, суд дійшов висновку про необґрунтованість наказу КЗ «Житомирський обласний краєзнавчий музей» Житомирської обласної ради від 24 липня 2017 року № 49-к, про оголошення позивачу догани за неналежне виконання трудових обовязків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року (із змінами) розяснено, що за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами заподіяння їй моральної шкоди оскільки погіршення самопочуття, звернення за медичною допомогою повязується із станом здоровя, який існував до видачі оскаржуваного наказу (а.с. 123,124), відсутні докази втрати позивачем нормальних життєвих зв'язків, здійснення додаткових зусиль для організації свого життя. Моральні страждання за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин повзуються не з самим фактом порушення трудових прав, а їх наслідком у формі страждань, втрат, організації особою додаткових зусиль для організації свого життя.

Outcome: partial