Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про тлумачення заповіту, вказуючи на те, що 10 серпня 2013 року помер її батько [PERSON] [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дорогинської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,67 га, в тому числі 4,21 га та 0,46 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 368240, виданого 11 лютого 2009 року на підставі розпорядження голови Ічнянської районної державної адміністрації від 14 вересня 2007 року за № 388, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010983400229, на земельну ділянку, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Дорогинської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області (за межами населеного пункту), площею 3,5847 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 810687, виданого на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2010 року за № 2-1531/10, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 742170001002498, на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дорогинської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,07 га, в тому числі 3,62 га та 0,45 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 368241, виданого 11 лютого 2009 року на підставі розпорядження голови Ічнянської районної державної адміністрації від 14 вересня 2007 року за № 388, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010983400230 та на земельну ділянку, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Дорогинської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області (за межами населеного пункту), площею 0,4712 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 810684, виданого на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2010 року за № 2-1531/10, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 742170001002497, що належали Слам [PERSON]. 10 серпня 2013 року [PERSON] помер, але при житті склав заповіт, посвідчений12 жовтня 2012 року секретарем виконавчого комітету Дорогинської сільською радою Ічнянського району Чернігівської області, реєстр № 90, яким заповів належні три земельні частки (паї) на території Дорогинської сільської ради: [PERSON], [INFO] два паї; [PERSON], [INFO], по одному кожній. Після смерті спадкодавця позивачка, як спадкоємиця за заповітом, у звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендував звернутись до суду, оскільки заповіт містить не уточнені та суперечливі дані, які ускладнюють розуміння останньої волі заповідача. В звязку з чим вона змушена звернутися в суд із заявою в якій просить розтлумачити першу частину заповіту таким чином: земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дорогинської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,67 га, в тому числі 4,21 га та 0,46 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 368240, виданого 11 лютого 2009 року на підставі розпорядження голови Ічнянської районної державної адміністрації від 14 вересня 2007 року за № 388, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010983400229, заповідаю [PERSON]. [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі, проти позову не заперечує та не претендує на дане спадкове майно. Представник Дорогинської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У вказане судове засідання сторони не зявились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з чим справа розглянута згідно з ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні 10 серпня 2013 року помер батько позивачки Слам [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6), копією свідоцтва про народження (а.с.7), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с.8), копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9) та копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дорогинської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,67 га, в тому числі 4,21 га та 0,46 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 368240, виданого 11 лютого 2009 року на підставі розпорядження голови Ічнянської районної державної адміністрації від 14 вересня 2007 року за № 388, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010983400229, на земельну ділянку, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Дорогинської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області (за межами населеного пункту), площею 3,5847 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 810687, виданого на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2010 року за № 2-1531/10, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 742170001002498, на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дорогинської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,07 га, в тому числі 3,62 га та 0,45 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 368241, виданого 11 лютого 2009 року на підставі розпорядження голови Ічнянської районної державної адміністрації від 14 вересня 2007 року за № 388, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010983400230 та на земельну ділянку, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Дорогинської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області (за межами населеного пункту), площею 0,4712 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 810684, виданого на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2010 року за № 2-1531/10, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 742170001002497, що належали Слам [PERSON] (а.с.13-16). 12 жовтня 2012 року Слам [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Дорогинської сільською радою Ічнянського району Чернігівської області, реєстр № 90, яким заповів належні три земельні частки (паї) на території Дорогинської сільської ради: [PERSON], [INFO] два паї; [PERSON], [INFO], по одному кожній; будинок з господарськими будівлями і спорудами за № 117 по вул. Щорса в с. Дорогинка Ічнянського району заповідаю [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; будинок з господарськими будівлями і спорудами за № 119 по вул. Щорса в с. Дорогинка Ічнянського району заповідаю [PERSON], [INFO]; грошові вклади, недоотриману пенсію та інші грошові виплати заповідаю [PERSON], [INFO] (а.с.11). Позивачка звернулася до Ічнянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендував звернутись до суду, оскільки заповіт містить не уточнені та суперечливі дані, які ускладнюють розуміння останньої волі заповідача, що підтверджується копією постанови Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 27 березня 2017 року № 705/02-31 (а.с.12). Відповідно до\~ст. 1256 ЦК України\~спадкоємці вправі здійснити тлумачення заповіту з дотриманням правил тлумачення правочинів, встановлених\~ст. 213 ЦК України. Виходячи з аналізу положень норм ст. ст.\~213,\~1256 ЦК України\~тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч. 2\~ст. 213 ЦК України\~не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті (ст. 1233ЦК України). Відповідно до частин 1 та 2\~статті 213 ЦК України\~зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Правила, за якими має здійснюватися тлумачення правочину, закріплені у частинах 3, 4\~ст. 213 ЦК України. При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з'ясувати зміст окремих частин правочину, останній встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Встановлений\~статтею 213 ЦК України\~перелік обставин, які мають значення для тлумачення заповіту, не є вичерпним. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства оцінюється судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Тлумачення змісту правочину є правом суду, а не обов'язком за умови наявності спору. Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі. Із змісту заповіту вбачається, щоСлам [PERSON] заповів належні йому три земельні частки (паї) на території Дорогинської сільської ради: [PERSON], [INFO] два паї; [PERSON], [INFO], по одному кожній. Посилаючись на те, що за своїм змістом розпорядження спадкодавця було спрямоване на те, щоб заповісти позивачці земельну ділянку, але не уточнену, яку саме, [PERSON] змушена звернутися до суду. В силу ч.4\~ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Проаналізувавши зміст заповіту [PERSON]-[PERSON], суд розцінює його як документ, який надає право позивачці претендувати на спадщину після його смерті. Суд прийшов до висновку про те, що на користь позивачки було заповідано земельну ділянку, належну спадкодавцю на час смерті, а тому враховуючи те, що відповідачка [PERSON] позов визнала та не заперечує проти його задоволення, а визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб,вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги про тлумачення заповіту.

Outcome: approved