Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер її двоюрідний брат [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належні йому на підставі державних актів серії ЯБ № 263514 та ЯБ № 263343 земельні ділянки. Починаючи з 6 лютого 2001 року по день смерті [PERSON] проживав в Чернігівському геріатричному пансіонаті. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, спадщину після його смерті ніхто не приймав. У зв`язку із розбіжностями в документах вона (позивач) не могла у позасудовому порядку підтвердити родинні відносини з [PERSON] . Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 2 березня 2020 року у справі № 754/16534/19, яке набрало законної сили 7 серпня 2020 року, було встановлено факт її (позивача) родинних відносин з [PERSON] , але на час набрання рішенням законної сили строк для прийняття спадщини вже сплинув. [PERSON] просила суд визначити їй три місяці додаткового строку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У судове засідання позивач та її представник адвокат Гутник В.П. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив його задовольнити, справу розглянути без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Макіївської сільської ради Ніжинського (Носівського) району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засідання встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 63-66). Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними сестрою та братом, що підтверджується обставинами, встановленими рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 2 березня 2020 року у справі № 754/16534/19 (провадження № 2-о/754/54/20), яке набрало законної сили 7 серпня 2020 року (а.с. 18-19). Таким чином, [PERSON] має право на спадкування після смерті [PERSON] , як спадкоємець п`ятої черги за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України (в редакції, яка діяла станом на червень 2012 року) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абзацом 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть бути визнані судом поважними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач лише у 2019 році, тобто через 7 років після смерті [PERSON] , почала займатися підтвердженням факту родинних відносин з спадкодавцем та у листопаді 2019 року звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин, а тому суд приходить до висновку про те, що позов є необґрунтованими та таким, що задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed