Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою та просила встановити факт смерті її брата [PERSON] , померлого [INFO] в м. Алушта, АР Крим. В обґрунтування заяви [PERSON] посилалася на те, що отримати свідоцтво про смерть брата - [PERSON] , який помер [INFO] в м. Алушта, АР Крим, Україна, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки смерть брата сталася на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті згідно законодавства України. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити заяву про встановлення факту смерті. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог ст. ст. 223, 247 ч. 2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , є сестрою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] відповідно до яких встановлено, що в графі «батько» вказаних осіб зазначений « [PERSON] », в графі «мати»-« [PERSON] », та копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , згідно якого [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу отримала прізвище « [PERSON] ». Так, [PERSON] , [INFO] , уродженець Бєлгородської області, Грайворонського району, Російської Федерації, помер [INFO] на території м. Алушта, АР Крим, причина смерті - легенева тромбоемболія, гіпертрофічна кардіоміопатія, що підтверджується довідкою про смерть № [NUMBER] . Згідно листа заступника начальника Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) за №1733/22.1-32 від 10.03.2021, у державній реєстрації смерті [PERSON] відмовлено, адже не надані належні документи, видані уповноваженими органами на підтвердження факту смерті. Встановлення даного факту заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визнано тимчасово окупованою сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 4 статті 317 ЦПК України визначено, що рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таким чином, судом встановлено, що зареєструвати факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на території тимчасово непідконтрольній Україні, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) заявниця не в змозі, оскільки видане незаконним органом свідоцтво про смерть не є документом, на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже не створює жодних юридичних наслідків на території України. Встановлення факту смерті брата має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту його смерті та видачі свідоцтва про смерть. На підставі наведеного, суд приймає в якості доказу надану заявницею копію свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , запис акту смерті № 170219910000800048000, яке видано 20.01.2021 року та у сукупності з іншими наданими заявником письмовими доказами, вважає їх достатніми для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved