Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16.08.2010 року було вирішено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. На даний час цих коштів для належного утримання та забезпечення всіх потреб дитини не вистачає. Просить збільшити розмір стягуваних коштів на утримання сина до 1000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила позов задоволити в повному обсязі, посилаючись на наведені в заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення йому рекомендованого листа з повідомленням про виклик до суду на розгляд даної справи. Однак, причини неявки відповідача в судове засідання суду невідомі. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності [PERSON] Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у них народився син [PERSON],[INFO]. Згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16.08.2010 року було присуджено до стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач постійного місця праці не має, і отримує мінливий дохід. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. В даному випадку змінився матеріальний стан дитини та матері, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, значно зросли ціни на продукти харчування та різного роду товари, тому визначений судом розмір стягуваних аліментів з відповідача є недостатнім для належного утримання дитини. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Суд, оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, враховуючи вік неповнолітньої дитини та потреби для її нормального утримання і виховання, дійшов до висновку, що позивачка правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача, так як відповідач відповідно до ст.180 СК України зобовязаний забезпечити утримання своєї неповнолітньої дитини, до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, судом не встановлено доказів про наявність у відповідача постійного місця праці або наявності стабільних доходів, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача, слід вирішувати на підставі ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення ним повнолітнього віку. Враховуючи наведене та

Outcome: partial