Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що квартира [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності по 1/4 кожному: [PERSON], чоловіку [PERSON], сину [PERSON] та доньці [PERSON], на підставі свідоцтва № 1352 про право власності на житло від 20.10.2007 року. 23 грудня 2015 року [PERSON] помер, а донька зареєстрована та проживає за іншою адресою. В вищевказаній квартирі зареєстровані позивачка та її син [PERSON], який не проживає в квартирі з середини 2014 року та відповідно не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, його особисті речі відсутні. В зв'язку з тим, що на відповідача нараховуються комунальні послуги, якими він не користується, виникає заборгованість, позивачка просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою 125 в будинку 8 по вул. Портовій в м. Запоріжжя. У судовому засіданні представник позивача наполягаючи на позові доводив суду, що відповідач з 2014 року не мешкає в квартирі [ADDRESS], особисті речі відсутні, перешкод у користуванні квартирою ніхто не чинив. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 223 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Так, ст. 83 ЦПК України передбачає, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. З положень статті 107 Житлового кодексу України вбачається, що наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратило право користування житловим приміщенням, у наслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності по 1/4 кожному: позивачу [PERSON], її чоловіку [PERSON], сину [PERSON] та доньці [PERSON], на підставі свідоцтва № 1352 про право власності на житло від 20.10.2007 року (а.с.7). 23 грудня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). [PERSON] зареєстрована та проживає за іншою адресою, що підтверджується заявою, яку вона подала до суду. [PERSON] з 2014 року в вищезазначеній квартирі не проживає, його особисті речі там відсутні, перешкод у користуванні житловим приміщення йому ніхто не чинить. Таким чином, аналізуючи у сукупності докази, суд приходить до висновку, що відповідач має бути визнаним такими, що втратив право користування квартирою № 125 будинку № 8 по вул.. Портова в м. Запоріжжі, оскільки останній не мешкає за вищезазначеною адресою понад 6 місяців без поважних на то причин.

Outcome: approved