Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок № [ADDRESS] відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членом даного колгоспного двору була [PERSON], яка померла [INFO] року. Вона (позивач) є єдиним спадкоємцем [PERSON], спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок № [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання представник Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживала та була зареєстрована [PERSON], що підтверджується копією довідки Держанівської сільської ради № 291 від 23 квітня 2018 року (а.с. 12). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] в цілому належав житловий будинок № [ADDRESS], як єдиному члену колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя не зареєструвала у встановленому порядку право власності на належний їй житловий будинок. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15 лютого 2019 року (а.с. 63), а тому спадкоємство після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. З копій свідоцтв про народження (а.с. 9) та про одруження (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] Такими чином, [PERSON] в силу ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР має право на спадкоємство після смерті [PERSON] У судовому засіданні вставновлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], [INFO] року на її ім'я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що підтверджується копією спадкової справи № 687/2007 до майна померлої [PERSON] (а.с. 58-61). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належний їй житловий будинок № [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок у зв'язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1442/02-31 від 23 жовтня 2018 року (а.с. 19). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 14-18). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved