Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання сина [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що її син [PERSON] у 2005 році поїхав на роботу до м.Києва, де працював у ТОВ «Електротел» та тимчасово проживав за адресою: [ADDRESS] . 27 травня 2005 року він вийшов з квартири, що знаходиться за вище вказаною адресою, та відтоді не повернувся. З того часу син не приїжджав до неї, не телефонував і місце його перебування їй не відоме. З приводу зникнення сина заявниця звернулась до Дніпровського РУ ГУДМС України у м.Києві, на програму « Жди меня » та подавала оголошення у газету «Факти» про встановлення місце знаходження її сина. Останнього було оголошено в розшук та заведено розшукову справу, однак місце перебування [PERSON] на даний час не встановлено. Визнання сина безвісно відсутнім заявниці необхідно для отримання пільг по сплаті комунальних послуг (субсидії), оскільки він залишається зареєстрованим у будинку, в якому вона проживає. На підставі наведеного просить задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Управління соціального захисту населення Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області Гнап Л.Й. в судовому засіданні не заперечила щодо визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що у заявниці [PERSON] є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 28.12.1982 року. [PERSON] у 2005 році поїхав на роботу до м.Києва, де працював у ТОВ «Електротел» та тимчасово проживав за адресою: [ADDRESS] . 27 травня 2005 року він вийшов з квартири, що знаходиться за вище вказаною адресою, та не повернувся. Факт відсутності [PERSON] з 27 травня 2005 року за місцем постійного проживання та перебування підтверджується довідкою Дніпровського управління поліції ГУНП у м.Києві від 23.08.2018 року за №Р-4270/125/50-2018, згідно якої він перебуває у розшуку як безвісти зникла особа та заведена ОРС «Розшук» №04-3352 від 10.06.2005 року; оголошенням в газеті «Факти» від 15.06.2005 року про розшук [PERSON] , [INFO] ; повідомленням ТОВ «Електрокотел» від 06.06.2005 року за місцем роботи [PERSON] про виклик останнього для дачі пояснень з приводу відсутності на роботі; зверненням заявниці в редакцію програми «Жди меня» про розшук [PERSON] ; довідкою про склад сім`ї [PERSON] ; поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . Згідно п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою». Таким чином, факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] за місцем реєстрації та проживання більш ніж протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Наведені заявницею обставини та мета, з якою необхідно оголосити особу безвісно відсутньою, а саме для отримання субсидії, свідчать про наявність підстав для оголошення останнього безвісно відсутнім. В зв`язку з тим, що за даними матеріалів справи [PERSON] зник у травні 2005 року, суд вважає встановленим останнім днем одержання відомостей про місце його перебування 27 травня 2005 року, тому початком його безвісної відсутності необхідно рахувати 27 травня 2005 року.

Outcome: approved