Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позивач вказує, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2016 року. Від даного у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2016 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 02 березня 2016 року. Після розірвання шлюбу і по даний час діти проживають разом із нею. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з ними, не цікавиться їх життям, навчанням, побутом. Посилаючись на наведене, просила позбавити відповідача батьківським прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 02 січня 2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального провадження. Ухвалою суду від 21 лютого 2019 року матеріали справи направлено в орган опіки і піклування - Службу у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради для дачі висновку відносно доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позивач була присутня в судовому засіданні 15 жовтня 2019 року, позов підтримала та просила задовольнити. Крім того, була допитана як свідок. Суду пояснила, що відповідач будь-якої участі у вихованні дітей не приймає, не піклується про них, не спілкується з ними, не цікавиться їх життям та станом здоров`я. Після рішення суду від 22 лютого 2018 року своє ставлення до виконання батьківських обов`язків не змінив та жодним чином не здійснює виконання батьківських обов`язків Попередньо представник позивача - адвокат Баранець О.А. подала заяву про розгляд справи без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був неодноразово належним чином повідомлений. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, відзив на позов не подавав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був належним чином повідомлений. Попередньо подав заяву про слухання справи за їх відсутності, підтримують поданий ними висновок. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 05 серпня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2016 року. Від даного шлюбу в сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 вересня 2008 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №2099, [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 жовтня 2010 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №2420 та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 жовтня 2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №2232. Після розірвання шлюбу, діти проживають разом із матір`ю в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 01 лютого 2018 року, виданою ОСББ «Львівська, 2». Батько [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, будь-якої участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Як вбачається з листів-відповідей Тернопільської Української гімназії ім. І. Франка Тернопільської міської ради за №230 від 20 листопада 2018 року та за №02-12/161 від 25 вересня 2019 року, [PERSON] навчається у навчальному закладі з 2018 року. Батько дитини батьківські збори не відвідує та успішністю доньки не цікавиться. Як слідує з довідки за №94 від 19 листопада 2018 року, виданої Тернопільським дошкільним навчальним закладом №19, [PERSON] відвідує Тернопільський дошкільний навчальний заклад №19 з 2016 року. За період перебування дитини у садку батько [PERSON] не приходив і не забирав дочку, не цікавився її навчально-виховним процесом та оплату за харчування не здійснював. З повідомлень Тернопільського навчально-виховного комплексу «Школа-ліцей №6 ім. Н. Яремчука» Тернопільської міської ради за №156 від 15 листопада 2018 року та за №101 від 25 вересня 2019 року вбачається, що [PERSON] є учнем 2-А класу. Батько участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться навчанням сина та не відвідує батьківські збори. Згідно довідки за №224 від 20 листопада 2018 року, виданої Комунальною установою початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернопільська музична школа №1 ім. В. Барвінського», [PERSON] є ученицею 2-го класу по класу фортепіано з 01 вересня 2017 року, [PERSON] є учнем 1-го класу по класу кларнет з 01 вересня 2018 року. За останній навчальний рік педагоги дітей жодного разу не бачили батька - [PERSON] . Як слідує з довідки за №26 від 26 листопада 2018 року, виданої ПП [PERSON] , [PERSON] відвідує сімейний клуб «Промінчики», батько дитини участі в організації навчання не приймає. З листа-відповіді Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» від 09 жовтня 2019 року вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перебувають на обліку в лікаря-педіатра поліклініки з народження. Батько дітей [PERSON] станом здоров`я дітей у дільничного лікаря-педіатра не цікавиться. Як слідує з розрахунку по сплаті аліментів за №47828/06 від 03 жовтня 2019 року, наданого Тернопільським міським відділом державної виконавчої служби, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] станом на 01 жовтня 2019 року становить 81600 грн. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2018 року у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовлено. Попереджено [PERSON] про необхідність змінити своє ставлення стосовно виховання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З висновку органу і піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] вбачається, що [PERSON] не виконує обов`язків щодо виховання та утримання дітей, свідомо нехтує ними та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №605 від 26 червня 2019 року затверджено висновок органу опіку та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, вказала, що вихованням малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] займається виключно їх матір [PERSON] та бабуся матері. Батько будь-якої участі у вихованні дітей не бере та вона не бачили його вже більше року. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з вимогами частини 1 статті 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8). Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. В силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення матері, батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з вимогами ч. ч. 4, 5, 6 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зокрема свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не займається їх вихованням та матеріальним утриманням, не створює умов для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому, рішенням суду від 22 лютого 2018 року відповідача було попереджено про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей, однак і після рішення суду, з часу якого минуло більше року, відповідач свого ставлення до виховання дітей не змінив. Будь-якої уваги, турботи та піклування щодо дітей не виявляє, не цікавиться їх життям, станом здоров`я та участі в їх утриманні не приймає. Крім того, відповідач не з`явився на засідання Органу опіки та піклування та не виявив бажання спілкуватись із дітьми. В судове засідання відповідач також жодного не з`явився, відзив не подав, будь-яких доказів на спростування доводів позову не надав. Вищевказані дії відповідача та його поведінка свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків та свідоме небажання змінювати своє ставлення до дітей. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги поведінку відповідача, суд приходить до висновку, що у даному випадку застосування до відповідача такого заходу впливу як позбавлення батьківських прав є виправданим, доцільним та відповідатиме інтересам дітей. В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явився та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подав. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved