Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Саф'янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [INFO] [PERSON], та складається із земельної ділянки площею 1,00 га, розташованої на території Саф'янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №476743, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю серії №10-17-346. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із тим, що відсутній витяг з Державного земельного кадастру на зазначену земельну ділянку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. В останнє судове засідання не з'явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, звернувся із заявою про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника (а.с.14). Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №476743 від 04.03.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю серії №10-17-346, належала земельна ділянка площею 1,00 га, розташована на території Саф'янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Саф'янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 09.01.2009 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.3). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) Ізмаїльської державної нотаріальної контори за №36091430 від 13.12.2013 року, та листом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області за №738/02-14 від 31.03.2014 року (а.с.4, 31-35). Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] Інших спадкоємців, які заявили про свої права на спадкове майно, не встановлено. Частина 1 ст.1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], та у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.34). Ізмаїльською державною нотаріальною конторою [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.12.2013 року після смерті [INFO] матері [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.35). Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори за №2775/02-14 від 13.12.2013 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв'язку з тим, що немає витягу з Державного земельного кадастру на спірну земельну ділянку (а.с.7). Приймаючи до уваги, що іншої форми захисту права на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивачка не має, а також ту обставину, що відповідач безумовно визнав позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved