Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» (далі ТОВ «Аграрний дім ім. Горького») про внесення змін до договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування якого зазначила, що є власником земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,71 га, кадастровий номер 6324887000:01:000:0199, розташованої на території Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. Вказана земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» згідно договору оренди № 877 від 08.09.2006 року, зареєстрованого Сахновщинським РВ ХРФ Центр ДЗК у Харківській області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.08.2008 року № 040870200202. Відповідно до умов спірного договору, розмір орендної плати є договірним і складає 1,5% від нормативно грошової оцінки землі, підставами для зміни розміру порядку, строків та умов виплати орендної плати можуть бути зміни умов господарювання, спричинених інфляційними процесами, у всіх інших випадках сторони можуть змінювати розмір, порядок, строки та умови сплати орендної плати не частіше, ніж один раз у два роки. У 2006 році розмір орендної плати за користування земельною ділянкою був збільшений ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» до 2% від нормативної оцінки земельної ділянки, а з вересня 2008 року і по цей час ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» здійснює виплату орендної плати за користування земельною ділянкою за ставкою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки виходячи із приписів Указу Президента України « Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 року №92/2002. Таким чином, зміна розміру орендної плати за вказаним договором оренди земельної ділянки відбувалася у бік її збільшення два рази, останній у 2008 році, і на цей час, період отримання мною орендної плати незмінному рівні у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки становить шість років. 13.05.2015 року позивач направила на адресу відповідача пропозицію про зміну розміру орендної плати за вищевказаним договором оренди земельної ділянки, встановивши її у розмірі 8,5% від нормативної грошової оцінки землі, а також про внесення до договору умови про те, що перерахунок обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної ділянки у грошову проводиться виходячи з фактичної собівартості видів продукції (робіт, послуг), вирощених орендарем та наданих для розрахунку орендодавцеві, яка (фактична собівартість) склалася в орендаря за минулий рік, та запропонував внести відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки. Крім того, у договорі земельної ділянки не визначена ціна сільськогосподарської продукції, якою здійснюється розрахунок між сторонами договору при сплаті орендної плати у натуральній (відробітковій) формі, і орендар встановлює ціну такої продукції (робіт, послуг) у односторонньому порядку без узгодження її вартості зі сторони позивача, як\~ орендодавця, що впливає на кількість отримуваної сільгосппродукції в залежності від розміру її ціни по відношенню до загального грошового виразу орендної плати виходячи зі співвідношення процентної ставки орендної плати до нормативної грошової оцінки землі, що є порушенням моїх прав як сторони договору. Однак, на вказану пропозицію ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» не надало відповіді. Динаміка росту індексів обсягу сільськогосподарського виробництва, росту цін на зерно продукцію, зростання врожайності сільськогосподарських культур з 2010 року по 2014 рік вказують на постійне збільшення сільськогосподарського виробництва та отриманого орендарем збільшеного доходу з належних йому земельних ділянок за вказаний період. Одночасно зростання споживчих цін та цін товаровиробників з 2010 року по 2014 рік, та індексу споживчих цін на 157%, знецінило розмір отримуваної орендної плати за користування землею на рівні 3% від нормативної грошової оцінки землі. Починаючи з 2011 року, ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» сплачує частині орендодавців - власників земельних ділянок орендну плату у розмірі 5%. Впродовж 2014 року відповідач надає оголошення у місцевій газеті «Колос» про те, що він укладає договори оренди землі з орендною платою у розмірі 6,5% від нормативної грошової оцінки землі. Вважає, що відповідач порушує його права, оскільки ставить його у залежність від свого вибору, кому сплачувати більше, а кому менше. Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 р. N 672 «Про проведення перерахунку обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної частки (паю) у грошову» перерахунок обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної частки (паю) у грошову проводиться виключно з фактичної собівартості визначених договором видів продукції, робіт (послуг), яка склалася в господарстві за минулий рік. Тому просить внести зміни до пункту 4.2 договору оренди земельної ділянки № 877 від 08 вересня 2006 року, зареєстрованого Сахновщинським PB ХРФ Центр ДЗК 15 серпня 2008 року № 040870200202, виклавши його у редакції: Пункт 4.2. «Розмір орендної плати є договірним і складає 8,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Перерахунок обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної ділянки у грошову проводиться орендарем виходячи з фактичної собівартості видів продукції (робіт, послуг), вирощених орендарем та наданих для розрахунку орендодавцеві, яка (фактична собівартість) склалася в орендаря за минулий рік», а також стягнути судові витрати. 09 грудня 2015 року позивач звернулась до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, а саме внести зміни до пункту 4.2 договору оренди земельної ділянки № 877 від 08 вересня 2006 року, зареєстрованого Сахновщинським PB ХРФ Центр ДЗК 15 серпня 2008 року № 040870200202, виклавши його у редакції: Пункт 4.2. «Розмір орендної плати є договірним і складає 6,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки», та відмовилась в частині позовних вимог щодо проведення орендарем перерахунку обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної ділянки у грошову проводиться орендарем виходячи з фактичної собівартості видів продукції (робіт, послуг), вирощених орендарем та наданих для розрахунку орендодавцеві, яка (фактична собівартість) склалася в орендаря за минулий рік, а також стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 09 грудня 2015 року заява про зменшення розміру позовних вимог прийнята до розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що 08 вересня 2006 року з [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки № 877, згідно якого сторони погодили розмір, порядок, строки та умови сплати орендної плати за використання земельної ділянки. У п. 4.2 договору зазначено, що розмір орендної плати є договірним і складає 1,5% від грошової оцінки землі. У п. 4.6 договору зазначено, що в усіх інших випадках сторони можуть змінювати розмір, порядок, строки та умови оплати орендної плати не частіше, ніж один раз у два роки. Положення, що викладені у визначених пунктах договору, закріплюють не обов'язок, а лише право сторін за певних обставин переглянути умови договору та за взаємною згодою вносити зміни щодо розміру орендної плати. Також зазначив, що ані приписами діючого законодавства, ні умовами укладеного договору не передбачено обов'язку орендаря погоджуватися з пропозицією орендодавця щодо змін розміру орендної плати за землю, на якій наполягає позивач. Крім того, індекс споживчих цін уже враховано у Коефіцієнті індексації нормативної грошової оцінки земель, який застосовано при виплаті орендної плати, а тому повторно застосувати його немає підстав. Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, оцінивши докази, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи позивач є власником земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,71 га, кадастровий номер 6324887000:01:000:0199, розташованої на території Шевченківської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ХР № 079237 зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №161 від 23.05.2001 року (а.с. 31) 08 вересня 2006 року між [PERSON] як орендодавцем та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» як орендарем укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,71 гектарів, що розташована на території Шевченківської сільської ради (а.с. 28-29 ). Договір укладено строком на 10 років. Розмір орендної плати є договірним і складав 1,5% від грошової оцінки землі, з 2008 року -3%. Відповідно до вимог ст. 627, 651, 652 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до вимог ст. 21, 22, 30 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Посилання позивача щодо зростання цін на товари та послуги як на підставу збільшення розміру орендної плати безпідставне. Вимогами чинного законодавства пов'язано можливість зміни умов договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин. Сторони в момент укладення договору погодили усі істотні умови. [PERSON], як власник земельної ділянки розпорядилася своєю ділянкою на основі вільного волевиявлення. Якщо позивач вважав ці умови несприятливими для себе, то мав можливість не укладати договір на таких умовах, знайти іншого контрагента або обробляти землю самостійно. Орендодавець, виходячи з інфляційний процесів, економічних тенденцій мав змогу оцінити умови договору, передбачити в момент укладення договору ризики щодо окупності цієї угоди. Посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 р. N 672 «Про проведення перерахунку обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної частки (паю) у грошову» є таким, що не відповідає обставинам справи. Згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ХР № 079237 земельна ділянка передана позивачу на підставі рішення Шевченківської сільської ради народних депутатів, тобто, земельна ділянка виділена в натурі. Земельна частка (пай) є правом на умовну земельну частку в гектарах з відповідною грошовою оцінкою без виділення у загальному масиві земель. Зазначена постанова прийнята на виконання Указу Президента України від 15 грудня 1998 року № 1353 «Про гарантування захисту економічних інтересів та поліпшення соціального забезпечення селян-пенсіонерів, які мають право на земельну частку (пай)» та стосується оренди земельних часток(паїв), а не земельних ділянок. Що стосується посилання позивача, що відповідач починаючи з 2014 року дає оголошення про укладання договорів оренди землі з більшим розміром процентів: 5- 6,5%, то як пояснив представник відповідача в суді, це має місце при укладанні договорів на певних умовах і випадок з позивачем до них не відноситься. Тому вимогу позивача про внесення судом змін до п. 4.2, вказавши їх у запропонованій позивачем редакції, не можна вважати таким способом судового захисту, який ґрунтується на вимогах закону і передбачений умовами договору оренди земельної ділянки. За вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо внести зміни до пункту 4.2 договору оренди земельної ділянки № 877 від 08 вересня 2006 року, зареєстрованого Сахновщинським PB ХРФ Центр ДЗК 15 серпня 2008 року № 040870200202. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed