Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], у якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 40% від заробітної плати, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] В обґрунтування позову [PERSON] вказує на те, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згодом було розірвано. Під час шлюбу у них народилася дитина - син [PERSON], [INFO] Приблизно з лютого 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає із нею. Відповідач раніше надавав матеріальну допомогу на утримання сина, але нерегулярно та у недостатньому розмірі, а на даний час відмовляється взагалі сплачувати кошти у позасудовому порядку. Разом із тим, дитина потребує утримання, лікування дорогими ліками та навчання у лікаря - дефектолога за спеціальними програмами, перебуває на обліку у лікаря-психіатра через когнітивну недостатність, емоційно-вольову незрілість, зниження обсягу активної уваги, загальне недорозвинення мовлення І рівня. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити, в обґрунтування якого посилалися на викладені у ньому обставини. Позивачка зазначила, що вона працює медичним реєстратором у Медичній лабораторії INVITRO. Розмір її заробітної плати становить 2200,00 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та зазначив, що він працює робітником на заводі та не заперечує проти сплати аліментів у розмірі 25 % від його заробітної плати. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі під час якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, конфлікти та свари з різних питань сімейного життя. Сторони припинили подружні стосунки у лютому 2014 року, спільного господарства не ведуть, не мають спільного сімейного бюджету, та проживають окремо. Спільна дитина проживає разом із позивачкою. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інших осіб на утриманні відповідач та позивач не мають. Позивачка працює медичним реєстратором у Медичній лабораторії INVITRO. Розмір її заробітної плати становить 2200,00 грн. Відповідач працює електрогазозварювальником на ПАТ «ДНІПРОМЕТИЗ», за період з липня 2014 року по червень 2015 року розмір його заробітної плати склав 64089,72 грн. Спільна дитина сторін - [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра через когнітивну недостатність, емоційно-вольову незрілість, зниження обсягу активної уваги, загальне недорозвинення мовлення І рівня, та у зв'язку із цим також потребує навчання у лікаря - дефектолога за спеціальними програмами що підтверджується медичними документами долученими до справи. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини- малієнко [PERSON], у судовому порядку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини та зобов'язаний її матеріально утримувати. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним, працює і має стабільний щомісячний заробіток. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, роз'яснивши позивачці, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial