Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Перевальськ Перевальського району Луганської області, Україна. Заява заявлена з підстав необхідності встановлення факту, що має юридичне значення, для оформлення спадкових прав заявника після смерті - [PERSON] . При зверненні до Котелевського районного відділу ДРАЦС з метою отримання свідоцтва про смерть матері заявнику було відмовлено, оскільки пред`явлені документи про смерть видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином . Заявник [PERSON] у поданій до суду заяві про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, одночасно просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Котелевського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, та не заперечує проти задоволення заявлених вимог [PERSON] (а.с. 23) Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VІІ, тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно з медичною довідкою форми 106-у №158 виданою Луганським республіканським санітано-медичним бюро від 16.04.2021 року, [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 12). Згідно зі свідоцтвом про смерть, виданим 14.10.2020 року на тимчасово окупованій території України відділом записів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської Народної Республіки, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Перевальськ Перевальського району Луганської області (а.с. 13). Котелевський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відмовив заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки заявником на підтвердження факту смерті пред`явлено лікарське свідоцтво про смерть, яке не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», та яке не може бути підставою для державної реєстрації смерті, відповідно до п.1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5. Надане лікарське свідоцтво про смерть засвідчує факт реєстрації смерті органом, що знаходиться на території самопроголошеного утворення, яке не визнано державою Україна (а.с. 11). Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз`яснень п. 13 цієї Постанови, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 315 ЦПК України. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. На підставі п.1 глави 5 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000 року № 52/5, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Деревківською сільською радою Котелевського району Полтавської області від 13.08.1978 року, заявниця [PERSON] була дружиною [PERSON] (а.с. 10). Таким чином, факт родинних відносин між померлим та заявником підтверджується наданими суду доказами. Встановлення факту смерті [PERSON] для заявника має юридичне значення, оскільки свідоцтво про смерть матері, видане на тимчасово окупованій території України, є недійсними, й Котелевським районним відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відмовлено заявнику у реєстрації його смерті. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. З урахуванням встановлених обставин, факт смерті [PERSON] підтверджується наданими суду доказами, а тому вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved