Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її племінниці [PERSON], [INFO], яка знаходиться в психоневрологічному інтернаті за адресою [ADDRESS], недієздатною та встановлення опіки над нею, посилаючись на те, що остання має хронічне психічне захворювання, в зв'язку з чим не може в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала. Пояснила, що [PERSON] являється її племінницею, призначення її опікуном останньої надасть можливість провідувати [PERSON] в лікарні, забирати її на вихідні чи святкові дні до себе, тому просить визнати [PERSON] недієздатною та призначити опікуном останньої її - [PERSON] В судове засідання заінтересована особа орган опіки та піклування свого представника не направив, надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника (а.с.20,54). Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 145, 239 ЦПК України, ухвалою суду від 22.07.2016 року призначена по справі судово-психіатрична експертиза для з'ясування питання, чи хворіє [PERSON] психічною хворобою і чи розуміє значення своїх дій та чи може керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], страждає на помірну розумову відсталість в ступені імбецильності з періодичним порушенням психіки та поведінки. З приводу даного захворювання спостерігається психіатрами, психіатричною МСЕК визнана інвалідом ІІ групи дитинства довічно. Ступінь наявної у [PERSON] розумової відсталості настільки виражена, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Ці обставини підтверджуються висновком судово-психіатричного експерта №210-2016 від 09.08.2016 року, виданим Житомирською обласною психіатричною лікарнею №1 Житомирської обласної ради (а.с.37-38). Статтями 58, 60 ЦПК України та ч. 1ст. 241 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Частиною 4 ст. 63 ЦК України визначено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 3 ст. 63 ЦК України фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. [PERSON] подала заяву про згоду бути опікуном [PERSON], зазначивши про це у тексті заяви про визнання останньої недієздатною (а.с.1). Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] зареєстрована і проживає в [ADDRESS], за станом здоров'я протипоказань для опікунства не має, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.5,7,8). Згідно Протоколу засідання опікунської ради від 13.07.2016 року розглянуто заяву [PERSON] та прийнято рішення щодо призначення над [PERSON] опікуна - [PERSON] (а.с.30). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved