Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2017 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень щомісяця, а також на утримання позивача. 10.07.2017 року відкрито виконавче провадження за № 54262558. Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини у розмірі, визначеному рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2017 року. Відповідно до довідки державного виконавця станом на 22 березня 2018 року розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 7\~354,84 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за несвоєчасну сплату аліментів за період з 04.01.2017 року по 23 березня 2018 року в розмірі 4 420 грн. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд спри за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву до суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4\~ ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст.\~223 ч. 4, 280\~ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в її заяві, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.6\~Європейської конвенції\~з прав\~людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Згідно ч. 1\~ст.\~4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею\~13 ЦПК України\~визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно доЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно\~ ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа № 335/161/17, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя із [PERSON] на користь [PERSON], стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., починаючи з 04.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини у розмірі, визначеному рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2017 року. Відповідно до довідки державного виконавця станом на 22 березня 2018 року розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 7\~354,84 грн. Суд вважає, що встановленим фактам та обставинам відповідають відносини, які регулюються\~ЦК України,\~СК України. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4\~ст. 194 СК України\~заборгованість по аліментам стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Частиною 3\~ст. 195 СК України\~передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору\~судом. Відповідно до вимог\~ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно ч. 1\~ ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до\~ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовані цим кодексом, вони регулюються відповідними нормами\~Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Згідно\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року « Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачена\~ст.\~196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно ч. 1\~ст. 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до\~ст. 20 СК України\~до вимог, що виникають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16. За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України\~неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Відповідно до розрахунку неустойка (пеня) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 04.01.2017 року по 23 березня 2018 року, становить 4 420 грн. Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий позивачкою, судом встановлено, що він здійснений з дотриманням правил, встановлених п. 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року, постановою Верховного Суду України від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16, та суд погоджується із ним у повній мірі. Отже, виходячи із положень\~ст. 196 СК України\~неустойка (пеня) нараховується не із загальної суми основного боргу, а із суми поточних аліментів за кожен місяць, вважає за необхідне проводити розрахунки неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за період з 04.01.2017 року по 23 березня 2018 рік наступним чином: - за січень 2017 року 270,00 грн.; за лютий 2017 року 280,00 грн.; за березень 2017 року 310,00 грн.; за квітень 2017 року: 300,00 грн.; за травень 2017 року 310,00 грн.; за червень 2017 року 300,00 грн.; за липень 2017 року 310,00 грн.; за серпень 2017 року 310,00 грн.; за вересень 2017 року 300,00 грн.; за жовтень 2017 року 310,00 грн.; за листопад 2017 року 300,00 грн.; за грудень 2017 року310,00 грн.; за січень 2018 року 310,00 грн.; 280,00 грн.; за березень 2018 року 220,00 грн. Всього суму неустойки за вказаний період становить 4420 грн. Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. Відповідно до вимог\~статті 5 Закону України«Про судовий збір»\~та положень\~ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved