Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку №188 по вул.Степовій у м.Запоріжжя від 20.12.1997 року №5651.К, який у відповідності до результатів біржових торгів, що відбулися на Запорізькій Регіональній Біржі Нерухомості, був укладений між [PERSON] і [PERSON], зареєстрований Запорізькою Регіональною Біржею Нерухомості в «Журналі реєстрації» за №5651.К від 20.12.1997 року, пройшов державну реєстрацію в Запорізькому бюро технічної інвентаризації і записаний в реєстрову книгу №201 за №35624 25.12.1997 року, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 07.11.2017 року, індексний номер: 38080738 від 13.11.2017 року, посилаючись на те, що під час укладення вказаного договору сторони дотрималися всіх істотних умов угоди, повністю їх виконали, з часу укладення договору і до теперішнього часу позивач проживає у спірному будинку, що підтверджується реєстрацією її місця проживання. У звязку з викладеним, враховуючи, що сторони договору виконали свої обовязки, позивач вважає за необхідне звернутися до суду з позовом про визнання правочину дійсним. Позивач і її представник у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, представник позивача надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності і відсутності позивача, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач, повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов визнала у повному обсязі, а також просила не стягувати з неї судовий збір на користь позивача, так як в її діях не було нічого протиправного. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.12.1997 року між [PERSON] (продавець) і [PERSON] (покупець), у відповідності до результатів біржових торгів, що відбулися на Запорізькій Регіональній Біржі Нерухомості, був укладений договір купівлі-продажу будинку №5651.К, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив житловий будинок №188 по вул.Степовій у м.Запоріжжя (а.с.4-5). Зазначений договір відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований Запорізькою Регіональною Біржею Нерухомості в «Журналі реєстрації» за №5651.К від 20.12.1997 року (а.с.5). Цей договір також пройшов 25.12.1997 року державну реєстрацію в Запорізькому бюро технічної інвентаризації і записаний в реєстрову книгу №201 за №35624 (а.с.6), а також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 07.11.2017 року, індексний номер: 38080738 від 13.11.2017 року. При укладанні договору купівлі-продажу будинку №5651.К від 20.12.1997 року сторони керувались ч.2 ст.15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Саме тому вважали, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. Проте, у відповідності зі статтею 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення зазначених правовідносин, зазначений вид договору повинен був бути оформлений в нотаріальному порядку. Згідно зі ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. В укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю оговорили усі істотні умови договору, зобовязання за договором купівлі-продажу будинку сторонами виконані в повному обсязі, позивач сплатив відповідачу вартість будинку в повному обсязі, про що зазначено у п.3 договору, а відповідач передав позивачу предмет договору купівлі-продажу будинок. Крім того, факт купівлі-продажу будинку і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржується і ніким не оспорюється. На сьогоднішній момент позивач володіє і користується спірним будинком, веде господарство, сплачує необхідні платежі. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони у письмовій формі погодили усі істотні умови договору купівлі-продажу та відбулося його повне або часткове виконання сторонами, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Отже, оскільки договір купівлі-продажу будинку №188 по вул.Степовій у м.Запоріжжя від 20.12.1997 року №5651.К було оформлено за існуючим в той час порядком, а також мала місце конкуренція норм права, можна зробити висновок, що позивач добросовісно помилявся щодо відсутності необхідності його нотаріального посвідчення, суд приходить до висновку, що дана позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved