Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Бахмацького районного суду Чернігівського області від 11.11.2013 року відповідача було визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і йому призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. Даним злочином їй було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця під правою рукою, там же забійно-рвану рану з підривом родимого п»ятна, які згідно висновку експерта № 167 від 09.08.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров»я. Отримані тілесні ушкодження завдали їй великого фізичного болю, людських страждань та приниження людської гідності, тому, оцінює заподіяну їй внаслідок вчинення [PERSON] злочину моральну шкоду в сумі 2000 грн. і просить стягнути дану суму з відповідача на її користь. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали в повному обсязі і просять їх задовольнити з підстав, вказаних у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позивачкою позов не визнав в повному обсязі і пояснив, що ніяких ушкоджень [PERSON] не наносив, моральної шкоди не заподіював, а тому, нічого їй відшкодовувати не збирається. Заслухавши позивачку та її представника, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11.11.2013 року [PERSON] було визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України з призначенням покарання у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. З даного вироку вбачається, що 07.08.2013 року близько 20-00 год. [PERSON], перебуваючи в будинку за адресою: м.Бахмач по вул.Короленка,33 Чернігівської області вчинив сварку з [PERSON], в ході якої потягнув за праву руку [PERSON], чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синця під правою рукою, там же забійну рану з підривом родимого п»ятна, які згідно висновку експерта № 167 від 09.08.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров»я. Згідно положень ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Положеннями ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, в тому числі і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом заявленого позову, цивільно-правовими наслідками скоєного [PERSON] злочину є заподіяння [PERSON] моральної шкоди, яка виразилась в перенесенні позивачкою фізичного болю, людських страждань та приниження людської гідності. Між цими наслідками та діями відповідача наявний прямий причинний звязок. Вирішуючи питання про відшкодування позивачці моральної шкоди, суд дійшов до висновку, що їй внаслідок злочинних дій відповідача завдано моральних страждань. Виходячи з роз'яснення Пленуму Верховного Суду України даних у постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи обставини справи, які свідчать про небажання [PERSON] в добровільному порядку відшкодовувати завдану позивачці моральну шкоду, ступінь вини відповідача, який під час розгляду кримінальної справи повністю її визнавав, доводи позивачки та з урахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved