Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ротмістрівської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина\~ на земельну ділянку, яка знаходиться в адміністративних межах Куцівської сільської ради Смілянського району Черкаської області. За життя [PERSON] склала заповіт в якому заповіла позивачу все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось. [PERSON] зазначила, що вчасно не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки хворіла, а тому з об`єктивних причин не могла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Тому звернулася до суду та просить\~ визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини\~ для подання заяви про\~ прийняття спадщини\~ після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача Ротмістрівської сільської ради Смілянського району Черкаської області надіслав до суду заяву\~ в якій позовні вимоги визнав та просив розгляд справи проводити без його участі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого повторно виконавчим комітетом Ротмістрівської сільської ради Смілянського району Черкаської області06 грудня 2016 року (а.с. 3). Із заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Куцівської сільської ради Смілянського району Черкаської області від 23 червня 1998 року та зареєстрованого в реєстрі за № 7 вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось. На день смерті заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 4). Як вбачається із довідки Черкаської обласної психіатричної лікарні Черкаської обласної ради №1525/02 від 12 червня 2020 року [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні з 09 березня 2005 року по 04 квітня 2005 року та з 20 лютого 2006 року по 26 травня 2006 року (а.с. 7). З листа Смілянської державної нотаріальної контори\~ № 1920/01-16 від 17 вересня 2020 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався . Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.\~\~\~ Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.\~ В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови, особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: обставини неподання заяви про прийняття спадщини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 ЗУ «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XІІ нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, відтак закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було та він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні і положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються. Отже, правила ч. 3ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, а зазначені причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, зокрема перебування з часу відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , у період з 09 березня 2005 року по 04 квітня 2005 року та з 20 лютого 2006 року по 26 травня 2006 року позивача на лікуванні у Черкаській обласній психіатричній лікарні Черкаської обласної ради, відтак суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Визначаючи позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини суд, враховуючи вимоги ч.3 ст.1272 ЦК України, встановлює їй додатковий строк для подання заяви терміном в один\~ місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved