Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 06.03.2017 року, укладеного між нею та [PERSON] та визнання за нею права власності на житловий будинок за адресою с. Велика Бабка вул. Лугова, 13, Чугуївського район Харківська область. В обґрунтування позову вказала,що вони з відповідачем домовилися про продаж житлового будинку та 06.03.2017 року сплатила повну вартість житлового будинку. Отримавши від відповідача розписку з зобовязаням оформити необхідні документи шляхом нотаріального посвідчення вказаного договору. Однак, до теперішнього часу вимоги закону не виконані, відповідач під будь-яким приводом уникає від нотаріального посвідчення договору, що суттєво порушує права позивача як нового власника торгового павільйону, та перешкоджає у реєстрації її права власності, у звязку з чим вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання за нею права власності на кімнату № 83 у будинку № 13 по вул. Бібліка (2-ї Пятирічки) м. Харків в порядку набувальної давності. В обґрунтування позову вказала, що вона в 2003 р. придбала у [PERSON] кімнату № 83 у будинку № 13 по вул. Бібліка (2-ї Пятирічки) м. Харків та фактично з 2003 р. мешкає в ній. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі та визнання зустрічного позову (а.с. 21). Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі та визнання зустрічного позову (а.с. 20). Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги зустрічного позову задовольнити в повному обсязі (а.с. 19). Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не пояснив, відзиву на позов не надав. Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3\~ст. 200 ЦПК України. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову, виходячи із наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло № 47380 від 24.05.1999 р. кімната № 83 в будинку № 13 по вул. Бібліка (2-ї Пятирічки) м. Харків належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Згідно розписки [PERSON] остання від свого імені та імені [PERSON] продала у розстрочку кімнату кімната № 83 в будинку № 13 по вул. Бібліка (2-ї Пятирічки) м. Харків. Згідно письмових пояснень [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були надані через канцелярію суду [PERSON] з 2003 р. безперервно, відкрито та добросовісно володіє та користується кімнатою № 83 в будинку № 13 по вул. Бібліка (2-ї Пятирічки) м. Харків (а.с. 22-24). Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положеньст.\~344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Відповідно до ч.4 ст.344\~ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При цьому в п. 8 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України встановлено, що правила ст.\~344\~ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Відповідно дочастини першоїстатті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Враховуючи положення статей 335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положеньстатей 5,16\~ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Отже, враховуючи те, що Позивач за зустрічним позовом, [PERSON], добросовісно, відкрито, безперервно володіє кімнатою № 83 в будинку № 13 по вул. Бібліка (2-ї Пятирічки) м. Харків, оскільки відкрито володіє кімнатою більше десяти років не приховуючи цей факт, вважаю за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за нею право власності на вищевказану кімнату в порядку набувальної давності. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved