Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Козацької сільської ради Конотопського району Сумської області та прохає встановити факт належності її тітці [PERSON], яка померла [INFO] в с. Козацьке Конотопського району Сумської області, права на земельну частку (пай) в колгоспі-агропромисловій фірмі «Сейм» Конотопського району Сумської області розміром 3,08 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого за рішенням Конотопської районної державної адміністрації Сумської області 25 жовтня 1996 року № 317-р, а також визнати за нею право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом як за спадкоємцем другої черги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її тітка - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входить також право на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] у агропромисловій фірмі «Сейм» Конотопського району Сумської області розміром 3,08 умовних кадастрових гектарів. На право на вказану земельну частку (пай) на ім»я її тітки був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті тітки і прийняв спадщину після її смерті. Цей факт встановлений рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 вересня 2016 року. Проте вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті тітки, оскільки для видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) необхідно подати оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), а оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачений. За таких обставин вона змушена звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] (а.с. 22-24) позовні вимоги підтримали. Відповідач - Козацька сільська рада Конотопського району Сумської області в судове засідання не з»явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без участі її представника. При винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с. 21). Треті особи - управління Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області та Конотопська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з»явилися, надали заяви з проханням розглядати справу без участі їх представників (а.с. 18,19, 25, 26). Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Конотопської районної державної адміністрації Сумської області від 25 жовтня 1996 року № 317-р [PERSON], яка проживала в с. Козацьке Конотопського району Сумської області надано право на земельну частку (пай) у землях, які перебували у колективній власності колгоспу-агропромислової фірми «Сейм» розміром 3,08 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та 29 листопада 1996 року їй виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 7). Як вбачається з довідки Козацької сільської ради Конотопського району Сумської області від 18 листопада 2017 року, [PERSON], яка народилася [INFO] та померла [INFO], була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] (а.с. 5). За повідомленням управління Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області від 10 лютого 2017 року на ім»я [PERSON] був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності колгоспу-агропромислової фірми «Сейм» розміром 3,08 умовних кадастрових гектарів серії [NUMBER] (а.с.6). За таких обставин, суд приходить висновку, що слід встановити факт, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у колективній власності колгоспу-агропромислової фірми «Сейм» розміром 3,08 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Козацьке Конотопського району Сумської області в віці 69 років (а.с. 3). Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входить також право на земельну частку (пай) у колгоспі-агропромисловій фірмі «Сейм» розміром 3,08 умовних кадастрових гектарів (а.с. 7). Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 вересня 2016 року встановлений факт родинних відносин між [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], як тіткою та племінницею. Також встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] (а.с. 4). За життя [PERSON], яка померла [INFO], заповіт не залишала. Відповідно до ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР 1963 року, які діяли на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] (станом на [INFO]) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Згідно 531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом також належали непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Таким чином, за законодавством, чинним на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], було визначено лише дві черги спадкоємців за законом та племінники не входили до числа осіб, які мали право на спадкування за законом. Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (абз. 3 п.1 постанови). Абзацем 1 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року визначено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Суд також враховує роз»яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, надані у листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 , відповідно до яких суди по різному тлумачать пункти 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та необґрунтовано застосовують правила книги шостої ЦК України до спадкових правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, та не враховують роз»яснення, які містяться в абз. 3 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7. Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави. Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. За таких обставин, суд приходить висновку, що за позивачем не може бути визнане право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності колгоспу-агропромислової фірми «Сейм» розміром 3,08 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті тітки - [PERSON], яка померла [INFO] в с. Козацьке Конотопського району Сумської області, оскільки вона не належала до числа осіб, які мали право на спадкування за законодавством, чинним на час відкриття спадщини, вказана спадщина ніким не була прийнята та фактично перейшла до держави.

Outcome: partial