Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про розірвання договору. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.08.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про інвестування будівництва житлового будинку відповідно до якого ДП Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» взяв на себе обов'язки по будівництву будинку та передачі їй у власність однокімнатної квартири, що розташовуватиметься [ADDRESS] не пізніше 4 кварталу 2007 року. На виконання умов договору 25.08.2005 року позивачкою була повністю сплачена вартість квартири, однак об'єкт інвестування не був побудований, введений в експлуатацію та переданий позивачці у власність у строки передбачені договором, в зв'язку з чим [PERSON] була змушена звернутися до суду з позовними вимогами про розірвання договору та стягнення з відповідача на її користь грошових коштів в розмірі 199158,00 грн. з посиланням на положення ЗУ «Про захист прав споживачів». В судовому засіданні представники позивача підтримав уточнені позовні вимоги за викладеними в позові обставинами, просив суд задовольнити їх в повному обсязі та пояснив, що відповідачем не було вчинено жодних дій щодо надання позивачу іншого об'єкта інвестування в збудованому ним житлі. Представник відповідача проти позовних вимог заперечувала та просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 22.05.2005 року між Державним підприємством МО України «Укрвійськбуд» та [PERSON] було укладено договір №196/2005 інвестування будівництва житлового будинку (а.с.5). Відповідно до п. 3.2 Договору №196/2005, інвестор перераховує на рахунок фінансування будівництва виконавця кошти у розмірі 199158,00 грн до 29 серпня 2005 року , включно (а.с.5-зворот). 25.08.2005 року [PERSON] - мати позивачки (а.с.39-42) сплатила грошові кошти в розмірі 199158,00 грн за будівлю квартири, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 25 серпня 2005 року (а.с.43). Пунктом 1.2 Договору, передбачено, що запланований термін здачі будинку в експлуатацію - IV квартал 2007 року (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що 27.11.2012 року [PERSON] зверталася з заявою про надання довідки про стан виконання відповідачем зобов'язань відповідно до договору від 22.08.2005 року (а.с.8), однак позивачка отримала неналежну відповідь, в якій зазначено, що будівництво за вказаною адресою не велося взагалі (а.с.7). Відповідно до п. 4.1 Договору, взаємовідносини сторін, не урегульовані цим Договором, регулюються діючим законодавством (а.с.5-зворот). Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору та не виконав зобов'язання по будівництву об'єкта інвестування, оскільки вказаний об'єкт не був побудований, введений в експлуатацію в строки передбачені договором інвестування будівництва житлового будинку від 22.08.2005 року. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інвестиційну діяльність», інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України, передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1) ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язання, у встановлений договором строк останній не передав позивачу об'єкт інвестування, а [PERSON] в повній мірі виконала взяті на себе зобов'язання щодо фінансування об'єкту будівництва, суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог позивача щодо необхідності розірвання договору №196/2005 від 22.08.2005 року про інвестування в будівництво житлового будинку та відповідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму інвестування в розмірі 199158,00 грн. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 3654,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved