Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про усунення порушень права користування, розпорядження та права власності на земельну ділянку, мотивуючи це тим, що їй на підставі Державного акта ЯМ № 925486 на праві власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0, 0863 га, розташована по [ADDRESS]. Позивачка посилається на те, що відповідач постійно порушує межі її земельної ділянки: переставляє стовпчики на земельну ділянку [PERSON] Позивачка вказує, що її звернення до міської ради, прокуратури та ДЗК щодо порушень вимог земельного законодавства з боку відповідача результатів не дали. [PERSON] просить зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні земельною ділянкою, зобов'язати третіх осіб встановити межові знаки та винести межові знаки в натурі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги не визнали. Представник третьої сторони на боці відповідача без самостійних вимог - Ізяславської міської ради Ящук Т. М. в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала. Представник третьої сторони на боці відповідача без самостійних вимог - Ізяславського районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Юркевич А. М. в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. [PERSON] на праві приватнрої власності належить земельна ділянка, площею 0,0863 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою [ADDRESS], що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯМ № 925486, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 06 липня 2012 року, копія якого додана до матеріалів справи. Відповідно до вимог ст. 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Позивачка посилається на те, що відповідач постійно порушує межі її земельної ділянки: переставляє стовпчики на земельну ділянку [PERSON] Будь-яких доказів, які б підтверджували доводи [PERSON], позивачка суду не надала. Згідно ст. 60 Цивільного процесуального Кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Представник Ізяславської міської ради Ящук Т. М. суду пояснила, що за заявами [PERSON] неодноразово комісіями міської ради проводились огляди земельних ділянок позивачки та відповідача, однак ознак перенесення межі [PERSON] в сторону земельної ділянки [PERSON] жодного разу виявлено не було, що підтверджується відповідними актами від 31 травня 2011 року та від 18 червня 2014 року, копії яких додані до матеріалів справи. Ізяславським районним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» була оглянута земельна ділянка позивачки, із застосуванням геодезичних приладів винесено межу земельної ділянки в натурі (на місцевості) між сумісними земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] При цьому зафіксовано відхилення в сторону земельної ділянки [PERSON] від 0,10 м до 0,25 м, що підтверджується листом Ізяславського районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» № 14 від 11 липня 2014 року зі схемою земельної ділянки та кадастровим планом, які додані до матеріалів справи. Від призначення та проведення відповідної експертизи позивачка відмовилась. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду позивачкою не було доведено наявність порушення її прав на земельну ділянку, а тому суд вважає, що відсутні підстави для захисту таких прав.

Outcome: dismissed