Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: [PERSON], про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідної вікової категорії, щомісячно, із врахуванням індексу інфляції, починаючи стягнення з 01.03.2018 та на весь період навчання, але не більше як до досягнення 23-річного віку, оскільки у звязку з навчанням повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги. За таких обставин позивач просить позов задовольнити. Учасники справи у судове засідання не зявилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, де позивач позов підтримує, відповідач позов визнав. Відповідно до ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про народження серії І-БП № 048656 [PERSON] [INFO], у графі «батько» значиться [PERSON] (а.с.8). З копії постанови про закінчення виконавчого провадження, копії рішення [PERSON] райсуду Сумської області від 2003 року (а.с.9,11 зворотній бік) вбачається, що на утримання [PERSON] [INFO], на користь [PERSON] відповідач сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, виплата аліментів закінчилася у звязку з досягненням дитиною віку повноліття, заборгованість по аліментам відсутня. Отже, син сторін [PERSON] на даний час досяг повноліття, однак продовжує навчання у Люботинському професійному ліцеї залізничного транспорту на денній формі навчання за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2017 до 15.02.2019, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу (а.с.14). Відповідно до приписів ст.199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані її утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також сама дитина, яка продовжує навчання. Позивач працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 5154,85 грн. (а.с.16), інших джерел доходів не має, тому вона не має можливості самостійно забезпечити потреби повнолітнього сина, що навчається, які включають в себе витрати на проживання, проїзд, харчування, придбання необхідних речей для навчання, одягу і взуття, проживання у гуртожитку. Повнолітній [PERSON] отримує стипендію у розмірі 490 гривень (а.с.15). Як слідує з позову, який визнав відповідач, він є пенсіонером. Крім того, з наданих Охтирською ОДПІ відомостей про доходи за 2017 рік (а.с.33) відповідач протягом 2017 року отримав дохід у розмірі 10864,81 грн., тобто середній його розмір становить 905,40 грн. на місяць. Суд також враховує, що відповідач має задовільний стан здоровя, інвалідом не являється, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів сімї, що знаходяться на його утриманні, не має, тому має можливість працевлаштуватись та надавати на утримання повнолітнього сина матеріальну допомогу на час його навчання у виді аліментів. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі ст. ст.\~1,\~17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Суду як джерело права. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою\~Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР\~, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вжити таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України), а також можливість надання утримання другим з батьків (ст.200 СК України). Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина [PERSON] кодекс України не встановлює. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з приписів ст.200 СК України щодо визначення розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.ст. 191, 201 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням викладеного та обставин справи, приписів ст.ст. 182, 199, 200 СК України, суд вважає за можливе позов задовольнити частково і стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, яка досягла повноліття і продовжує навчання, у частці від його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня предявлення позову та до закінчення навчального закладу. На підставі ст.ст. 182,191,199,200,201 [PERSON] Кодексу України,

Outcome: partial