overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 2615 грн. та моральну шкоду у сумі 2000 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що 22 листопада 2014 року приблизно о 17 год. [PERSON] через балкон другого поверху проник до квартири [ADDRESS], звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 1000 грн. та 5000 російських рублів, які відповідно до офіційного курсу національної валюти України станом на 22.11.2014 року відносно російського рубля складало 1615 грн., а всього на загальну суму 2615 грн., які належали позивачу. Проникнення до квартири відбулось шляхом пошкодження балконного вікна. 04 лютого 2015 року вироком Деснянського районного суду міста Чернігова [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 186 та ч.3 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки. В зв'язку з погіршенням самопочуття позивача, під час досудового слідства та розгляду справи в суді позовні вимоги до [PERSON] позивачем не пред'являлись. В добровільному порядку завдана шкода також не булла відшкодована. Внаслідок протиправної поведінки відповідача позивачу була заподіяна також моральна шкода, яку вона оцінює в 2000 грн., які зазнані позивачем у зв'язку з проникненням до її помешкання, розбиттям балконного вікна та викрадення матеріальних цінностей. Позивач в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити ( а. с. 22). Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений згідно ст. 74 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Вказала, що працює та отримує заробітну плату у розмірі 2800грн. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково у розмірі стягнення 400 грн. аліментів щомісячно. Вказав, що працює неофіційно та має щомісячний прибуток в розмірі 2500 - 3500грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Відповідно до ст.180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно приписів ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Судом встановлено, що домовленості про утримання неповнолітнього сина сторонами не досягнуто, відповідач працює неофіційно, має мінливий дохід (2500 - 3500грн. щомісячно), інших утриманців не має, допомоги на утримання дитини не надає. Зазначені обставини є підставою для часткового задоволення позову щодо стягнення аліментів на утримання дитини та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, що відповідає положенням ст.184 СК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісяно до досягненя дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини, який не бачив дитину жодного разу, не цікавиться життям позивачки та мальолітного сина, матеріальну допомогу на її утримання та на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає. В той же час відповідач має достатній дохід, так як постійно перебуває на заробітках за кордоном, однак утримувати позивача з дитиною він не бажає. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив стягнути із нього аліменти в розмірі 1/2 частини прожиткового мінімуму на дитину та 400 грн. на позивача. Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до свідоцтва про народження встановлено, що сторони являєються батьками малолітнього сина [PERSON], 29 серпня 2017 року, що стверджується свідоцтвом про народження, серії І-ФМ №3 97263, виданого 26 вересня 2017 року? (а.с.8). Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 12.07.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с 6). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання доньок - [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., у твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що шлюб між сторонами розірвано в жовтні 2008 року. Діти залишилися проживати разом з позивачкою і перебувають на її утриманні. З моменту розірвання шлюбу і до цього часу відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у письмових запереченнях та в судовому засіданні просив позов задовольнити частково та стягувати з нього по 200 грн. аліментів на кожну дитину щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], 06.10.2008р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що вчинено актовий запис №966. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER]. Відповідно до ст.180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно приписів ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Враховуючи, що відповідач офіційно не працює, а позивачка не надала суду відомостей про доходи відповідача та його можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у визначених нею розмірах, що відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України є її обов'язком, суд враховує матеріальне становище відповідача, часткове визнання позову, положення ст. 184 СК України, й задовольняє позов частково та стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі по 250 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позову і до повноліття дітей.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми боргу, в якому зазначила, що між ними був укладений договір позики від 10.11.2013 року, згідно якого відповідач отримала від неї грошові кошти у розмірі 120000 грн. з терміном повернення до 10.12.2014 року щомісячно по 10000 грн., починаючи з 01.01.2014 р., що підтверджується розпискою. Проте борг у вказаний строк взагалі не повернутий, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути на свою кори суму боргу 120000 грн., інфляційні втрати в розмірі 82615 грн., 3% річних в розмірі 6766,84 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] надав заяву, в якій просив розглянути позов у його відсутність, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.11.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно якого [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 120000 гривень, які зобов'язалася повернути в строк не пізніше 10.12.2014 року, щомісячно сплачуючи по 10000 грн., починаючи з 01.01.2014 р., що підтверджується письмовою розпискою. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти у такій самій сумі) в строк та в порядку, що встановлені договором. Доказів повернення суми боргу відповідачем не надано, а тому суд стягує 120000 грн. з [PERSON] на користь [PERSON] Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі прострочення його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до зазначених положень суд стягує з відповідача інфляційні втрати у розмірі 82615 грн. та 3% річних у розмірі 6766,84 грн. за період з 01.02.2014 року до 01.06.2016 року згідно поданого позивачем розрахунку, який є правильним. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2369,42 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно 65 201,05 грн. боргу процентів по позиці за період з 01.07.2014 р. по 31.05.2015 р., 24247,60 грн. пені по несплачених відсотках за період з 01.07.2014 р. по 31.05.2015 р., 70503,14 грн. пені по несплаченій позиці за період з 01.07.2014 р. по 31.05.2015р., а всього в сумі 159951 грн. 79 коп.; стягнення з [PERSON], як солідарного боржника, 556682,68 грн. боргу [PERSON] за договором позики від 04.01.2011 року. Мотивуючи вимоги тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.10.2014 року було стягнуто з [PERSON] на її користь 556682,68 грн. заборгованості за договором позики. Враховуючи, що вищезазначене рішення суду на даний час боржником не виконане, то з [PERSON], як з поручителя, підлягають стягненню на її користь у солідарному порядку 556682,68 грн. боргу [PERSON] за договором позики від 04.01.2011 року. На даний час [PERSON] продав належні йому транспортні засоби і після предявлення йому повідомлення на оплату боргу [PERSON], сплатив 238392 грн. в рахунок виконання зобовязань боржника за договором позики від 04.01.2011р.. Загальний розмір позовних вимог про стягнення боргу за договором позики від 04.01.2011 року з [PERSON] згідно наданого розрахунку становить 65201,05 грн. боргу процентів по позиці за період з 01.07.2014 р. по 31.05.2015р., 68192,64 грн. пені по несплачених відсотках за період з 01.07.2014р. по 30.04.2015р., 70503,14 грн. пені по несплаченій позиці за період з 01.07.2014р. по 30.04.2015 р., 99152,90 грн. збитків внаслідок інфляції на заборгованість по процентам, 95294,06 грн. збитків внаслідок інфляції на заборгованість по позиці, а всього 398343,79 грн. Посилаючись на ст. 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовими зобовязанням, вважає, що за рахунок сплаченої 02.05.2015 року суми 238 392 грн. підлягають задоволенню вимоги по відшкодуванню: 99 152,90 грн. збитків внаслідок інфляції на заборгованість по процентам, 95 294,06 грн. збитків внаслідок інфляції на заборгованість по позиці та 43 945,04 грн. пені по несплачених відсотках. Таким чином, загальний розмір позовних вимог про стягнення з [PERSON] коштів боргу за договором позики від 04.01.2011 року з урахуванням сплачених 02.05.2015 [PERSON] 238 392 грн. становить всього 159 951,79 грн.. В судове засідання позивач не з'явилася. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтовуючи вимоги обставинами і підставами зазначеними у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] втретє в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] повідомлений згідно положень ч.1 ст. 76 ЦПК України, відповідач [PERSON] вважається повідомленим відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] шкоди , завданої під час виконання трудових обов'язків. Позивач вказує , що з 1. 08. 2012 року [PERSON] працювала продавцем непродовольчих товарів у ФОП [PERSON] на підставі трудового договору № 17631200537 від 01. 08. 2012 року. Того ж дня з відповідачкою було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. 18 . 02. 2014 року в магазині , де працювала відповідачка , було проведено ревізію та виявлено нестачу підзвітних їй товаро - матеріальних цінностей на суму 24238 грн. 84 коп . [PERSON] визнала нестачу , пояснивши її походження тим , що віддала частину товарів покупцям у борг , а частину з вказаної суми вона використала для власних потреб . Зобов'язалась завдану шкоду відшкодувати до 28. 02. 2014 року. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю , просить стягнути з [PERSON] 24238 грн. 84 коп. , також просить стягнути 243 грн.60 коп. судових витрат , понесених при сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання вдруге не з»явилася , хоча була належним чином повідомлена про час розгляду справи , про причини неявки суд не повідомила , а тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи . Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку , що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав . Факт перебування [PERSON] в трудових відносинах з ФОП [PERSON] підтверджується трудовим договором від 01. 08. 2014 року , який зареєстровано в Сарненському районному центрі зайнятості. Відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність продавець непродовольчих товарів [PERSON] та ФОП [PERSON] уклали такий договір 01. 08. 2012 року . Судом встановлено , що відповідно до результатів перевірки цінностей від 18. 02. 2014 року у товаро - матеріальної особи - продавця магазину « [INFO]» [ADDRESS] [PERSON] була виявлена нестача товаро - матеріальних цінностей на суму 24238 грн. 84 коп. Розпискою від 18. 02. 2014 року [PERSON] визнала факт неналежного виконання обов»язків особи з матеріальною відповідальністю , а саме нестачу 24238 грн. 87 коп., яку відповідачка зобов'язалась відшкодувати до 28. 02, 2014 року , оскільки вказана нестача виникла з її вини. Отже , суду надані позивачем докази того , що відповідачка не виконали належним чином взятих на себе зобов»язань відповідно до умов договору про повну матеріальну відповідальність, який було укладено згідно до ст.. 135-1 КЗпП України, спричинивши шкоду роботодавцю . Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди , заподіяної з їх вини , а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вимоги позивача в частині відшкодування судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп. також підлягають задоволенню , оскільки таке відшкодування передбачено ст. 88 ЦПК України, витрати , понесені на сплату судового збору , підтверджуються письмово . На підставі наведеного , ст. ст. 315-1 , ч. 1 ст. 134 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі по 1/6 частині усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно виділяти грошові кошти на утримання дітей не бажає. У судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, причину відсутності суду не повідомили, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, позивач в позові зазначила про розгляд справи без її участі, відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 07.06.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких батьком записаний відповідач - [PERSON] Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2014 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Неповнолітні діти проживають разом з матір'ю - позивачем по справі та знаходяться на її утриманні, а відповідач від утримання дітей ухиляється, в добровільному порядку регулярно виділяти грошові кошти на дітей відмовляється. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров'я і матеріальне становище позивача, яка є інвалідом ІІІ групи, самостійно утримує неповнолітніх дітей, які є дітьми-інвалідами, матеріальний стан відповідача, який працює, та з якого стягнень по іншим виконавчим листам не проводиться, а також інші істотні обставини справи. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі по 1/6 частині усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно виділяти грошові кошти на утримання дітей не бажає. У судове засідання позивач не з'явилася, причину відсутності суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, в позові зазначила, що просить слухати справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину відсутності суду не повідомив, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю та визнання позовних вимог [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22.07.2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких батьком записаний відповідач - [PERSON] Неповнолітні діти проживають разом з матір'ю - позивачем по справі та знаходяться на її утриманні, а відповідач від утримання дітей ухиляється, в добровільному порядку регулярно виділяти грошові кошти на дітей відмовляється. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дітям обидва батьки, стан здоров'я і матеріальне становище позивача, яка самостійно утримує неповнолітніх дітей, матеріальний стан відповідача, який працює, має регулярний дохід, та з якого стягнень по іншим виконавчим листам не проводиться, а також інші істотні обставини в справі. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дітей. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved