Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Почапипської сільської ради Тернопільського району про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що 15 квітня 2008 року рішенням №483 Почапинської сільської ради було вирішено: 1) Затвердити матеріали інвентаризації земельних ділянок [PERSON]: землі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель - 0,25 га; землі для ведення особистого селянського господарства - 0,22 га. 2) Передати у власність, згідно матеріалів технічної інвентаризації ділянок [PERSON], земельні ділянки загальною площею 0,47 га, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель - 0,25 га (з земель наданих для будівництва та обслуговування житлового будинку); для ведення особистого селянського господарства - 0,22 га (з земель наданих для ведення особистого селянського господарства). В подальшому нею укладено договір із землевпорядною організацією, ПП фірма «Матек» якою виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 20 серпня 2013 був складений Акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, за участі представника Почапинської сільської ради, землевласника - [PERSON], а також суміжних землекористувачів (землевласників), на підставі якого були встановлені межові знаки земельних ділянок згідно рішення Почапинської сільської ради. Власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено в тому числі і сусідом [PERSON] Дана технічна документація була передана на погодження до Почапинської сільської ради, однак рішення сільської ради про погодження чи відмову в погодженні технічної документації прийнято не було. На зверненням її адвоката відповідач листом повідомим про те, що Акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки не підписаний сусідом гр. [PERSON] Вважає дії відповідача протиправними, оскільки непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації. Крім того зазначає, що гр. [PERSON] немає зареєстрованого права власності на земельну ділянку в с. Почапинці. Просить суд визнати неправомірними дії Почапинської сільської ради, щодо відмови в погодженні технічної документації із землеустрою та зобов'язати Почапинську сільську раду погодити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства в с. Почапинці Тернопільського району Тернопільської області. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на обставини викладені у заяві, просить позов задовольнити повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Почапипської сільської ради Тернопільського району в судове засідання не з'явився, хоча судом належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями. Клопотань про розгляд справи у його відсутності, відзив на позов, не подав. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у його відсутності, суд у відповідності до ст. ст. 211, 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 15 квітня 2008 року рішенням №483 Почапинської сільської ради було вирішено: 1) Затвердити матеріали інвентаризації земельних ділянок [PERSON]: землі для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель - 0,25 га; землі для ведення особистого селянського господарства - 0,22 га. 2) Передати у власність, згідно матеріалів технічної інвентаризації ділянок [PERSON], земельні ділянки загальною площею 0,47 га, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель - 0,25 га (з земель наданих для будівництва та обслуговування житлового будинку); для ведення особистого селянського господарства - 0,22 га (з земель наданих для ведення особистого селянського господарства). На замовлення [PERSON] ПП фірма «Матек» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 20 серпня 2013 був складений Акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, за участі представника Почапинської сільської ради, землевласника - [PERSON], а також суміжних землекористувачів (землевласників), в тому числі і сусідом [PERSON] на підставі якого були встановлені межові знаки земельних ділянок згідно рішення Почапинської сільської ради. Власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. Виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] була передана на погодження до Почапинської сільської ради, однак рішення сільської ради про погодження чи відмову в погодженні технічної документації прийнято не було. На зверненням адвоката [PERSON], Почапинська сільська рада листом від 17.08.2017 року повідомила, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] не погоджувалася, оскільки Акт про встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки не підписаний сусідом гр. [PERSON] Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення №483 Виконавчого комітету рішенням Почапинської сільської ради від 15 квітня 2008 року позивачу надано право на отримання земельних ділянок, останньою виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), однак таке право на сьогодні жодним чином не реалізовано, оскільки відповідачем не погоджено документації із землеустрою, оскільки акт не підписаний усіма сусідніми землекористувачами. Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Частиною третьою статті 158 ЗК України визначено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. За змістом статті 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. У відповідності до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист земельних прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Сама по собі процедура погодження меж є виключно допоміжною стадією у процесі приватизації земельної ділянки. Акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. При цьому кадастровою зйомкою є комплекс робіт, яку проводять юридичні та фізичні особи, які одержали в установленому порядку ліцензію на проведення геодезичних і картографічних робіт, а при їх проведенні суміжні землекористувачі погоджують межі земельних ділянок і вказані дії не впливають на правовий режим земельної ділянки і не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини, оскільки в результаті кадастрових робіт створюється лише інформаційна база. У той же час вирішення питань, пов'язаних із передачею земельної ділянки у власність, належить до повноважень органу місцевого самоврядування, а чинне земельне законодавство не обмежує права на приватизацію земельної ділянки у зв'язку із відмовою суміжного землекористувача від підписання акту погодження меж земельних ділянок. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року (справа № 346/4408/15-ц, провадження № 61-8450св18). Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації. Тобто відмова відповідача в затвердженні документації з підстав непогодження меж з сусідніми землекористувачами не передбачена законом. Будь-яких доказів в обґрунтування відмови погодження технічної документації, відповідач не надав. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved