Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, до закінчення підготовчого засідання змінила предмет позову, мотивувала позов тим, що їй ( [PERSON] ) на праві власності належать земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером 7423885500:02:001:0347 площею 2,60 га - на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 263319 від 4 липня 2005 року; земельна ділянка з кадастровим номером 7423885500:02:001:0348 площею 3,27 га - на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 263320 від 4 липня 2005 року; земельна ділянка з кадастровим номером 7423885500:02:001:0346 площею 2,55 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 303028 від 10 березня 2009 року; земельна ділянка з кадастровим номером 7423885500:02:001:0735 площею 0,49 га - на підставі державного акту на право власності на земельні ділянку серії ЯЗ № 303027 від 10 березня 2009 року. Вказаними земельними ділянками впродовж декількох років користувалось приватне підприємство «АГРОПРОГРЕС», до якого позивач звернулась з вимогою про їх звільнення. У відповідь на звернення позивача, відповідач листом від 18 лютого 2019 року повідомив, що строк дії договорів оренди земельних ділянок не закінчився і вимога про їх звільнення не може бути задоволена. Після цього вона ( [PERSON] ) отримала у ПП «АГРОПРОГРЕС» оригінали примірників таких договорів: додаткової угоди від 1 травня 2016 року до Договору оренди № АП0014999 від 30 травня 2011 року, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Носівському районі 30 травня 2011 року за № 742380004001560; додаткової угоди від 1 травня 2016 року до Договору оренди № АП0001262 від 30 травня 2011 року, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Носівському районі 30 травня 2011 року за № 742380004001561; договору оренди землі № АП0036183 від 1 листопада 2015 року та додаткової угоди від 1 травня 2016 року до Договору оренди № АП0036183 від 1 листопада 2015 року, зареєстрованого у Реєстраційній службі Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 10 лютого 2016 року за № 13235685; договору оренди землі № АП0036184 від 1 листопада 2015 року. Після цього, позивач у відділі у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області отримала копію договору оренди землі від 30 травня 2011 року та копію договору оренди землі від 30 травня 2011 року, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Носівському районі 30 травня 2011 року за № 742380004001561. Ознайомившись зі змістом вказаних договорів та додаткових угод до них позивач ( [PERSON] ) встановила, що підписи в них їй не належать, вони виконані з наслідуванням її підпису невідомою особою. При цьому, будь-яких осіб на вчинення таких дій вона не уповноважувала, відповідних довіреностей не видавала. Це свідчить про відсутність її (позивача) згоди на укладення договорів оренди землі та додаткових угод. Про порушення своїх прав з боку відповідача вона (позивач) дізнався лише у 2019 року, отримавши лист від ПП «АГРОПРОГРЕС», а тому вважає, що нею не пропущений строк позовної давності. [PERSON] просила суд: - зобов`язати приватне підприємство «АГРОПРОГРЕС» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31174509) усунути перешкоди [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) у користуванні земельними ділянками з кадастровими номерами 7423885500:02:001:0347, 7423885500:02:001:0348, 7423885500:02:001:0346 та 7423885500:02:001:0735, шляхом звільнення та повернення [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) земельних ділянок з кадастровими номерами 7423885500:02:001:0347, 7423885500:02:001:0348, 7423885500:02:001:0346 та 7423885500:02:001:0735; - скасувати державну реєстрацію іншого речового права та припинити інше речове право, а саме: право оренди земельної ділянки, що зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами 7423885500:02:001:0347 (номер запису про інше речове право 16336873), 7423885500:02:001:0348 (номер запису про інше речове право 16327164), 7423885500:02:001:0346 (номер запису про інше речове право 13235685), 7423885500:02:001:0735 (номер запису про інше речове право 13236017) за приватним підприємством «АГРОПРОГРЕС» (ідентифікаційний код юридичної особи: 31174509) як орендарем; - стягнути з відповідача на її корить понесені судові витрати. У судове засідання позивач та її представник адвокат Гутник В.П. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій просив позов задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, в матеріалах справи міститься заява представника відповідача, в якій він просить розгляд справи проводити без участі представника відповідача, вказує, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У судовому засіданні встановлено, що позивач довідалася про порушення відповідачем її прав у 2019 році, отримавши лист від ПП «АГРОПРОГРЕС», та звернулася до суду з цим позовом 22 серпня 2019 року, тобто у межах трирічного строку загальної позовної давності, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, та матеріалами справи. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах позивачем не пропущено строк позовної давності. З матеріалів справи (а.с. 7, 8, 9, 10) вбачається, що [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером 7423885500:02:001:0347 площею 2,60 га - на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 263319 від 4 липня 2005 року; земельна ділянка з кадастровим номером 7423885500:02:001:0348 площею 3,27 га - на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 263320 від 4 липня 2005 року; земельна ділянка з кадастровим номером 7423885500:02:001:0346 площею 2,55 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 303028 від 10 березня 2009 року; земельна ділянка з кадастровим номером 7423885500:02:001:0735 площею 0,49 га - на підставі державного акту на право власності на земельні ділянку серії ЯЗ № 303027 від 10 березня 2009 року. У судовому засіданні встановлено, що: - 30 травня 2011 року було зареєстровано договір оренди землі, укладений 30 травня 2011 року між [PERSON] \~ та ПП «АГРОПРОГРЕС» строком на 9 років, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 2,60 га, кадастровий номер 7423885500:02:001:0347, яка розташована на території Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області. 1 травня 2016 року між [PERSON] та ПП «АГРОПРОГРЕС» було укладено додаткову угоду до договору оренди № АПП0014999 від 30 травня 2011 року, якою, зокрема, термін дії договору оренди землі було встановлено до 31 грудня 2025 року. Відомості про додаткову угоду було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 12-20); - 30 травня 2011 року було зареєстровано договір оренди землі, укладений 30 травня 2011 року між [PERSON] \~ та ПП «АГРОПРОГРЕС» строком на 9 років, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 3,27 га, кадастровий номер 7423885500:02:001:0348, яка розташована на території Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області. 1 травня 2016 року між [PERSON] та ПП «АГРОПРОГРЕС» було укладено додаткову угоду до договору оренди № АПП0001262 від 30 травня 2011 року, якою, зокрема, термін дії договору оренди землі було встановлено до 31 грудня 2025 року. Відомості про додаткову угоду було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 21-29); - 1 листопада 2015 року було зареєстровано договір оренди землі № АП0036183, укладений між [PERSON] \~ та ПП «АГРОПРОГРЕС» строком на 7 років, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 2,55 га, кадастровий номер 7423885500:02:001:0346, яка розташована на території Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області. 1 травня 2016 року між [PERSON] та ПП «АГРОПРОГРЕС» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі № АП0036183 від 1 листопада 2015 року, якою, зокрема, термін дії договору оренди землі було встановлено до 31 грудня 2025 року. Відомості про додаткову угоду було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 30-38); - 1 листопада 2015 року було зареєстровано договір оренди землі № АП0036184, укладений між [PERSON] \~ та ПП «АГРОПРОГРЕС» строком на 7 років, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 0,49 га, кадастровий номер 7423885500:02:001:0735, яка розташована на території Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Відомості про договір було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 39-45). Відповідно до висновку експерта Чернігівського відділення КНДІСЕ за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 2134-2143/20-24 від 3 червня 2020 року (а.с. 81-89): - підписи від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» у двох примірниках договору оренди землі від 30 травня 2011 року, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Носівському районі 30 травня 2011 року за № 742380004001560, з поміткою «ПП «Агропрогрес» з зазначенням дати та з поміткою «Держгеокадастр» без зазначення дати (об`єкти №№ 1, 2), та додатковій угоді від 1 травня 2016 року до Договору оренди № АП0014999 від 30 травня 2011 року, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Носівському районі 30 травня 2011 року за № 742380004001560 (об`єкт № 5), об`єктом оренди яких є земельна ділянка з кадастровим номером 7423885500:02:001:0347, виконані не [PERSON] , а іншою особою; - підписи від імені [PERSON] на всіх сторінках в графі «Орендодавець» у двох примірниках договору оренди землі від 30 травня 2011 року, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Носівському районі 30 травня 2011 року за № 742380004001561, з поміткою «ПП «Агропрогрес» з зазначенням дати та з поміткою «Держгеокадастр» без зазначення дати (об`єкти №№ 3, 4) та додатковій угоді від 1 травня 2016 року до Договору оренди № АП0001262 від 30 травня 2011 року, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Носівському районі 30 травня 2011 року за № 742380004001561 (об`єкт № 6), об`єктом оренди яких є земельна ділянка з кадастровим номером 7423885500:02:001:0348, виконані не [PERSON] , а іншою особою; - підписи від імені [PERSON] на всіх сторінках в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі № АП0036183 від 1 листопада 2015 року та додатковій угоді 1 травня 2016 року до Договору оренди № АП0036183 від 1 листопада 2015 року, зареєстрованого у Реєстраційній службі Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 10 лютого 2016 року за №13235685, об`єктом оренди яких є земельна ділянка з кадастровим номером 7423885500:02:001:0346 (об`єкти №№ 7, 8), виконані не [PERSON] , а іншою особою; - підпис від імені [PERSON] на всіх сторінках в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі № АП0036184 від 1 листопада 2015 року, об`єктом оренди якого є земельна ділянка з кадастровим номером 7423885500:02:001:0735 (об`єкт № 9), виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 627 ЦК України однією з засад цивільного законодавства України є свобода договору. Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі, який має дефект волі та волевиявлення орендодавця - власника землі, порушує належне його право власності, право вільно приймати рішення щодо укладення договору відносно свого майна, вільно обирати контрагента та визначати умови договору. Письмова форма такого договору є виявом волі сторін на укладення договору та підтвердженням досягнутої домовленості щодо його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Договір являється правочином і на договір поширюється презумпція правомірності правочину, встановлена ст. 204 ЦК України, яка може бути оспорена в судовому порядку. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, закріплені у ст. 203 ЦК України. Зокрема, згідно приписами ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивач просить усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками, шляхом звільнення та повернення їй ( [PERSON] ) земельних ділянок та скасувати державну реєстрацію. У судовому засіданні встановлено, що зазначені вище оспорювані договори оренди землі та додаткові угоди позивач особисто не підписувала, повноваження на це іншим особам не надавала в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 16 червня 2020 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову по справі № 145/2047/16-ц, в якій викладені такі висновки щодо застосування норм права: - отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію (п. 7.11); - у разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини) (п. 7.17). Докази, які б спростовували або суперечили доводам сторони позивача, а також висновку експерта, в матеріалах справи відсутні. Експертиза, висновок якої наявний у матеріалах справи, була проведена компетентним експертом, який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; даний висновок експертизи належними доказами не спростовується. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Частиною третьою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з поміж іншого, закріплено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У судовому засіданні встановлено, що позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 073,60 грн. та витрати за проведення по справі судової почеркознавчої експертизи у розмірі 7 191,36 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4; 59; 103).\~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved