Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПрАТ «СКМЗ» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] з 16.03.2003 працювала на ПрАТ «СКМЗ» на посаді інженера-технолога. Наказом №82 від 13.12.2019 вона звільнена з підприємства на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні їй була видана трудова книжка, але не було проведено розрахунок. Так, ПрАТ «СКМЗ» не виплатило їй заробітну плату за листопад-грудень 2019 в сумі 7584,47 грн. Враховуючи викладене просила суд стягнути з ПрАТ «СКМЗ» заборгованість по заробітній платі у сумі 7584,47 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на день ухвалення рішення по справі. У судове засідання позивач не з`явилася, була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. У судове засіданні представник відповідача ПрАТ «СКМЗ» не зявився, був належним чином повідомлений, надав відзив в якому зазначив що, відповідач позовні вимоги визнає частково. При цьому у відзиві відповідач суму невиплаченої заробітної плати оспорює лише у розмірі 100,00 грн., які були виплачені позивачу 10.02.2020. Щодо стягнення середнього заробітку зазначає, що середньоденна заробітна плата позивача становить 215 грн. 28 коп. (з урахуванням податків), тобто 173 грн. 30 коп. без урахування податків. У січні 2020 року на ПрАТ «СКМЗ» було 13 робочих днів, у лютого 2020 11 робочих днів, у березні до дати слухання (до 17.03.2020) 11 робочих днів, що підтверджується відповідними наказами. Просив суд стягнути з ПрАТ «СКМЗ» на користь [PERSON] 6065,50 грн. заборгованості по заробітній платі та 7484 грн. 47 коп. 18.03.2020 року ПрАТ «СКМЗ», через канцелярію суду, подав уточнений відзив на позов у якому зазначено, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Вказує, що 28.02.2020 [PERSON] був зроблений платіж в розмірі 4374,27 грн., тобто просив суд стягнути з ПрАТ «СКМЗ» на користь [PERSON] 3110,20 грн. заборгованості по заробітній платі та 8838 грн. 30 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити частково. Приписами ч.1 ст.46 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. З копії трудової книжки встановлено, що ПрАТ «СКМЗ» виконало обов`язок щодо видачі [PERSON] належно оформленої трудової книжки, але не провів із нею розрахунок, у строк, зазначений в статті 116 цього Кодексу. Так, статтею 116 КЗпП встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. З довідки про заборгованість по заробітній платі №153 станом на 13.03.2020, яка надана відповідачем разом із відзивом на позов, суд вбачає, що ПрАТ «СКМЗ» має перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі на суму 3110,20 грн. (грудень 2019). Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що ПрАТ «СКМЗ» має перед [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 3110,20 грн., а тому позов у цій частині підлягає частковому задоволенню, так як відповідно до платіжної відомості за листопад 2019 року та платіжного доручення №411 від 28.02.2020, [PERSON] виплачені 3110,20 грн. в рахунок заробітної плати за листопад 2019. Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд зазначає наступне. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку підлягає застосуванню формула, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку. Відповідно до розрахунку відповідача середньоденна заробітна плата [PERSON] за час затримки розрахунку по заробітній платі ( 51 робочий день), становить 173 грн. 30 коп. до сплати. При розрахунку суми середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні, судом визначено кількість робочих днів з 13.12.2019 (дата звільнення) до 23.03.2020 (ухвалення рішення по справі), що складає 51 день. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 8838,30 грн (173,30 грн х 51 днів), яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч.6 ст.141 ЦПК України) Оскільки, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягнення на користь держави з ПрАТ «СКМЗ» у сумі 840,80 грн.

Outcome: partial