Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних у розмірі 3 157,12 грн. за період з 28.05.2014 року по 23.02.2015 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27.05.2014 року стягнуто з [PERSON] на її користь борг у розмірі 58 300,00 грн. На підставі даного рішення видано виконавчий лист від 16.09.2014 року. Однак, на даний час рішення суду не виконане та грошові кошти відповідачем не повернуто. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач та її представник не зявилися, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо від представника позивача надійшла до суду заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27.05.2014 року стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] борг у гривневому еквіваленті у розмірі 58 300,00 грн. та судовий збір у розмірі 583,00 грн. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили. На підставі даного рішення видано виконавчий лист від 16.09.2014 року. На даний час, борг відповідачем не повернуто. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За положеннями ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання. Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобовязальних правовідносин, а тому боржник не звільняється від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання. Згідно із вимогами ст.ст.625, 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог ст.625 цього Кодексу, а саме, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Встановлено, що борг позивачу не повернуто, а тому позивач має право на стягнення сум передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме, на три проценти річних від простроченої суми, як відповідальність за невиконання грошового зобовязання. Розмір трьох процентів річних від простроченої суми 5 000,00 дол. США, що станом на 23.02.2015 рік еквівалентно с 141 740,33 грн. за період з 28.05.2014 року по 23.02.2015 рік включно становить 1 298,57 грн., виходячи із наступного розрахунку: 141 740,33 грн.*3%/100 річних=4252,2099 грн. /365 днів=11,64989 грн.* 271 днів прострочки = 3 157,12 грн. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача три проценти річних у розмірі 3 157,12 грн.за період з 28 травня 2014 року по 23 лютого 2015 року. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не надано, а судом не здобуто будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та належного виконання ним зобовязання. На підставі наведеного,

Outcome: approved