Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до ПП агрофірма «Ніва» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 13\~665 гривень (за період з 30.07.2012 по 30.07.2013, з 30.07.2013 по 30.07.2014, з 30.07.2014 по 30.07.2015 роки) та 3% річних загальною сумою 494 гривень, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 01 березня 2007 року між [PERSON] та ПП агрофірма «Ніва» був укладений договір оренди земельної ділянки № 18 масив №18 території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району, площею 4,60 га, строком на 5 років. Дана земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №299573, виданого 18 січня 2006 року, кадастровий номер земельної ділянки 5120886000:01:001:0492. В договорі було визначено, що орендна плата сплачується у розмірі 600 кг пшениці, 50 кг ячменю та 100 кг соняшника або може бути виражена в грошовій формі та сплачується в період від 01 вересня по 31 грудня кожного року. В 2012 році, після закінчення терміну дії договору, він був автоматично продовжений на той самий строк, оскільки протягом місяця сторони не виявили бажання розірвати правовідносини щодо оренди, та діяв до 2015 року. Однак, з 2012 року по сьогоднішній день ПП агрофірма «Ніва» жодного разу не сплатила [PERSON] за користування належної їй земельною ділянкою. [PERSON] перерахувала вартість товарів, що повинні були їй надаватись за договором оренди в якості сплати за користування ділянкою, використовуючи при цьому закупівельні ціни станом на 17.03.2015 року: 13\~665 гривень (за період з 30.07.2012 по 30.07.2013, з 30.07.2013 по 30.07.2014, з 30.07.2014 по 30.07.2015 роки). Також, відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України, [PERSON] здійснила розрахунок 3% річних: загальною сумою 494 гривень. Загальна сума заборгованості відповідача становить 14159 гривень. Звертання [PERSON] до керівництва ПП агрофірма «Ніва» з вимогою розрахуватись за користуванню ділянкою жодних результатів не дало, тому [PERSON] звернулась до суду з відповідними вимогами. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи сповіщалась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності в заочному порядку. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи, або розгляду справи за її відсутністю до суду не надходило. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, що були надані позивачем, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Як вбачається з матеріалів справи, 01 березня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди землі сільськогосподарського призначення, відповідно до якого позивач орендодавець, передала відповідачу орендарю, у користування земельну ділянку площею 4,60 га, що розташована на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області масив № 18 ділянка № 18, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 5 років. Зазначена земельна ділянка належить позивачу на праві власності відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №299573, виданого 18 січня 2006 року, кадастровий номер земельної ділянки 5120886000:01:001:0492. Згідно з п.3 вказаного Договору оренди, за використання вказаною в договорі земельної ділянки орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі: 600 кг пшениці, 500 кг ячменя та 100 кг соняшника. За домовленістю сторін орендна плата може сплачуватися як в натуральній формі, так і в грошовій формі, або іншими видами сільгосппродукції з урахуванням відповідності риночних цін на момент розрахунку. Орендар сплачує орендну плату протягом терміну дії договору не пізніше від 01 вересня до 31 грудня кожного року. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 526 ЦК України встановлено, що, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.. 21-22 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Після закінчення строку договору оренди, 01 березня 2012 року, відповідач запевнив позивача, що проведене з нею повний розрахунок за всі 5 років оренди землі, тому жодна із сторін не виявили бажання розірвати правовідносини, що склалися між ними за даним договором, і відповідно до вимог ст..764 ЦК України, договір оренди автоматично було продовжено на той самий термін 5 років. Всупереч умовам договору та положенням законодавства відповідач з моменту пролонгації договору оренди не здійснював з позивачем розрахунок та не сплачував позивачу за користування земельною ділянкою ні в натурі ні в грошовій формі, тим самим самоусунувся від виконання свого основного обовязку. Такі дії відповідача свідчать про неналежне виконання ним своїх обовязків та грубе порушення прав позивача. \~Стаття 525 Цивільного кодексу України, встановлює неможливість односторонньої відмова від виконання зобов'язання. Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач перерахувала вартість товарів, що повинні були їй надаватись за договором оренди в якості сплати за користування ділянкою, використовуючи при цьому закупівельні ціни станом на 17.03.2015 року: 13\~665 гривень (за період з 30.07.2012 по 30.07.2013, з 30.07.2013 по 30.07.2014, з 30.07.2014 по 30.07.2015 роки). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 612 ЦК України: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За підрахунком позивача розмір 3% річних за (за період з 30.07.2012 по 30.07.2013, з 30.07.2013 по 30.07.2014, з 30.07.2014 по 30.07.2015 роки) становить 494 грн. Загальна сума заборгованості ПП агрофірма «Ніва» перед [PERSON] становить 14\~159 грн. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. На підставі ст..88 ЦПК України та враховуючи те, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи, суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 487 гривень 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved