Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю її разом із спадкодавцем [PERSON] з вересня 2012 року до часу відкриття спадщини, а саме [INFO] . В обґрунтування вимог заявник вказує, що [PERSON] померла [INFO] , після її смерті відкрилася спадщина. Вона є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки більше 5 років проживала однією сім`єю із спадкодавцем, яка була визнана судом недієздатною, опікуном якої була позивач. Однак, звернувши до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було роз`яснено про порядок та черговість спадкування за законом, а саме те хто має право на спадкування у четверту чергу, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. На даний час, вона є єдиним спадкоємцем після [PERSON] , а тому встановлення даного факту заявнику необхідне для спадкування спадкового майна, яке належало померлій. Посилаючись на наведене, просить задовольнити заяву. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник заяву підтримали з підстав викладених у ній, просили її задоволити. Представник заінтересованої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної конторив судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника, при прийнятті рішення покладається на думку суду. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] з дитинства хворіла на легку розумову відсталість та перебувала на обліку у Тернопільській обласній комунальній клінічній психоневрологічній лікарні, була інвалідом 2-ї групи з дитинства, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2018 року [PERSON] визнано недієздатною та призначено опікуном її матір [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1534. Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду про встановлення опіки над [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2012 року над [PERSON] встановлено опіку, призначивши [PERSON] її опікуном. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 жовтня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №1665. Після її смерті Першою тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №837/2018 до майна померлої [PERSON] . За життя покійна заповіт не склала. Відповідно до матеріалів спадкової справи, 02 листопада 2018 року [PERSON] звернулася у Першу тернопільську державну нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно довідки виданої Г ТОВ «Мрія» №6875 від 16.11.2018 року, [PERSON] , проживала з вересня 2012 року в [ADDRESS] , проживала без реєстрації та була опікуном своєї сестри - [PERSON] , що була зареєстрована за даною адресою до дня смерті [INFO] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили той факт, що з вересня 2012 року [PERSON] проживала разом із [PERSON] та здійснювала за нею догляд, до дня її смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України ). Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягаю розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним. В силу вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог статей 315-319 ЦПК України у в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково за рішенням суду. Дослідивши надані докази - показання свідків, довідку видану Г ТОВ «Мрія» №6875 від 16.11.2018 року, матеріали спадкової справи, суд приходить до переконання, що заявником доведено факт того що [PERSON] та [PERSON] , проживали разом як одна сім`я постійно з вересня 2012 року до дня смерті [PERSON] . Встановлено, що на час розгляду справи в суді інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталися, заповіту остання за життя не складала. Встановлення факту проживання однією сім`єю заявника та спадкодавця [PERSON] з вересня 2012 року, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, надасть право заявнику спадкувати за законом після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , як спадкоємець четвертої черги за законом. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги те, що іншого способу захисту прав заявника немає, суд вважає, що заяву слід задовольнити та встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] , [INFO] , з вересня 2012 року по [INFO] .

Outcome: approved