Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду із зазначеним позовом та просила зобовязати [PERSON], знятися з реєстраційного обліку в кв. № 167, в будинку № 76, по проспекту Добровольського, в місті Одесі та зобовязати його зареєструвати місце проживання в [INFO]. Крім того, просила визнати [PERSON], таким що втратив право користування жилим приміщенням в в кв. № 167, в будинку № 76, по проспекту Добровольського, в місті Одесі та зобовязати його знятися з реєстраційного обліку за зазначеною адресою та зареєструвати місце проживання в [INFO]. В обґрунтування вимог до [PERSON], посилалася на те, що вона перебуває із ним в зареєстрованому шлюбі, під час якого ними було набуто кв. № 167, в будинку № 76, по проспекту Добровольського, в місті Одесі, отже вони є співвласниками зазначеної квартири та яка належить їм на праві спільної сумісної власності. Разом із тим, її чоловік з жовтня 2013р., в квартирі не проживає, фактично створив іншу сімю. Реєстрація чоловіка в зазначеній квартирі змушує її нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Таким чином, із посиланням на вимоги Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» просить вимоги позову до [PERSON], задовольнити. В обґрунтування вимог до [PERSON], посилається на те, що він є її сином, та до вересня 2008р., був членом її сімї, має зареєстроване місце проживання в кв. № 167, в будинку № 76, по проспекту Добровольського, в місті Одесі. Але [PERSON], після реєстрації шлюбу в вересні 2008р., залишив місце проживання в зазначеній квартирі та переїхав жити до своєї дружини в [ADDRESS]. Реєстрація сина, в квартирі, що належить їй на праві власності, змушує її нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив, його особисті речі в квартирі відсутні. Таким чином, із посиланням на вимоги ст. 405 ЦК України та вимоги Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» просить вимоги позову до [PERSON], задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про місце та час його проведення повідомлені належним чином, що підтверджується розписками про отримання судових повісток (а.с. 49, 50), причини неявки не повідомляли, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходили. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечували позивачка та її представник. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.08.1977р., (а.с. 16). Квартира [ADDRESS] з 1992 року є спільною сумісною власністю [PERSON], та [PERSON], що підтверджується довідкою ЖБК «Жовтневий 25» (а.с. 12). [PERSON], та [PERSON], мають зареєстроване місце проживання в зазначеній квартирі з 1990 року (а.с. 13). Крім того, в зазначеній квартирі з 1996р., має зареєстроване місце проживання [PERSON], який є сином співвласників квартири [PERSON], та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 17). Також встановлено, що в вересні 2008 року [PERSON], зареєстрував шлюб та добровільно залишив зареєстроване місце проживання, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив, особисті речі [PERSON], в квартирі відсутні, що підтверджується актом про не проживання (а.с. 14). Фактичне місце проживання [PERSON], не встановлено. Крім того, встановлено, що співвласник квартири [PERSON], в жовтині 2013р., залишив місце проживання в кв. № 167, в будинку № 76, по проспекту Добровольського, в місті Одесі, місце його фактичного проживання не встановлено. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В частині вимог до [PERSON], суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині визнання його таким що втратив право користування жилим приміщенням в кв. № 167, в будинку № 76, по проспекту Добровольського, в місті Одесі з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] 15.12.1979 р.н, як колишній член сімї власника будинку, втратив право користування жилим приміщенням в кв. № 167, в будинку № 76, по проспекту Добровольського, в місті Одесі, у звязку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON] 15.12.1979 р.н, таким, що втратив право користування жилим приміщенням є достатньою підставою для зняття його з реєстраційного обліку в кв. № 167, в будинку № 76, по проспекту Добровольського, в місті Одесі і не потребує задоволення додаткової вимоги про зобовязання відповідача знятися з реєстраційного обліку. В частині зобовязання [PERSON], зареєструватися за іншим місцем фактичного проживання, вимоги задоволенню не підлягають, оскільки статтею третьою ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні не встановлено та позивачкою не доведено, яким чином та в який спосіб [PERSON], після зняття його з реєстраційного обліку в кв. № 167, в будинку № 76, по проспекту Добровольського, в місті Одесі (у звязку із втратою права на проживання), проживаючи фактично за іншою адресою без реєстрації, буде порушувати (не визнавати, оспорювати) будь-які права власника квартири позивачки [PERSON] Крім того, зазначена позивачкою адреса фактичного проживання відповідача [PERSON], не підтверджена жодним належним доказом, а реєстрація місця проживання (постійного, тимчасового) фізичної особи на підставі рішення суду чинним законодавством не передбачена. В частині вимог до [PERSON], вимоги позову задоволенню не підлягають в повному обсязі з наступних підстав. так встановлено, що [PERSON], є співвласником кв. № 167, в будинку № 76, по проспекту Добровольського, в місті Одесі. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобовязує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи із аналізу зазначених норм права слід дійти висновку про те, що зняття з реєстраційного обліку власника будинку (квартири) без припинення його права власності на цей будинок (квартиру) чинним законодавством не передбачено. Зобовязання власника здійснити реєстрацію місця тимчасового проживання за іншою адресою (відмінною за адресу знаходження власності), на підставі рішення суду, чинним законодавством не передбачена. Посилання позивачки на те, що вона несе додаткові витрати за [PERSON], з оплати житлово-комунальних послуг, суд до уваги не приймає, оскільки частиною четвертою ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобовязує, отже позивачка після чергової сплати витрат на житлово-комунальні послуги (або за певний період в межах строку позовної давності) не позбавлена права на предявлення позову до співвласника про стягнення половини коштів витрачених на утримання майна, що перебуває в спільній сумісній власності, або встановити порядок користування майном із відкриттям окремих особових рахунків по оплаті комунальних послуг. З іншими вимогами або з інших підстав, позивачка до суду не зверталася. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені нею судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial