Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт, яким належне їй майно заповіла своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] , яка зі спадкодавцем на час смерті не проживала і спадщину у встановленому законом порядку не прийняла. Вказуючи, що вона проживала з матір`ю на день її смерті, хоча місце її проживання зареєстроване у місті Ковелі Волинської області, є такою, що прийняла спадщину, встановлений законом шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини пропустила з поважних причин, просила визначити їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, 20 січня 2020 року подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі (а.с. 27, 28). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 4 лютого 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що Новосілківська сільська рада Турійського району позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, та просив справу розглядати за його відсутності (а.с. 30, 31). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті\~1223, частина перша статті\~1220, частина перша статті\~1270 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою\~статті 1268 Цивільного кодексу України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя\~статті 1272 Цивільного кодексу України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої\~статті 1272 Цивільного кодексу України\~можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с. 5). [PERSON] на день смерті проживала разом з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). За життя [PERSON] 16 липня 1997 року склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла у рівних частинах своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Заповіт не змінювався і є чинним, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 24-26). Позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Комарів Турійського району Волинської області та є дочкою спадкодавця [PERSON] (а.с. 2, 7, 8). Аналіз наведених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач є спадкоємцем за заповітом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24\~постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом позивач покликалася на те, що в контексті положень статті 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки фактично проживала з нею на час її смерті, однак, нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви в зв`язку з тим, що її місце проживання зареєстровано за іншою адресою. Вказувала, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є необізнаність із правилами спадкування, а саме, необхідністю реєстрації місця проживання спадкоємця з спадкодавцем за однією адресою, в зв`язку з чим вона з об`єктивних причин не подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272\~Цивільного кодексу\~України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію нею передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17. Відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Аналіз положень вказаної норми закону дає підстави для висновку, що у разі неприйняття спадкоємцями спадщини, до складу якої входить нерухоме майно, належним відповідачем у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням спадкового нерухомого майна (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 7 листопада 2018 року (справа № 526/1773/17)). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с. 24) видно, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, ніхто із спадкоємців, зокрема, і другий спадкоємець за заповітом [PERSON] , заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавав. Враховуючи, що суд позбавлений можливості з власної ініціативи залучити до участі в справі співвідповідача другого спадкоємця за заповітом, Новосілківська сільська рада Турійського району Волинської області є належним відповідачем у цій справі, то суд вважає, що визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу жодним чином не порушує права та інтереси другого спадкоємця за заповітом [PERSON] , яка не позбавлена можливості у разі необхідності звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] один місяць після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 384 грн 20 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 384 грн 20 коп. На підставі викладеного, статей\~1220,\~1223,\~1268,\~1269,\~1270,\~1272 Цивільного кодексу України\~та

Outcome: approved