Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтувала наступним. 01 жовтня 1999 року, у Першому відділі державної реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 173. Від шлюбу у сторін, [INFO] року народилася донька [PERSON] та [INFO] року - донька [PERSON], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. З відповідачем [PERSON] не проживає, матеріальну допомогу на утримання дітей [PERSON] не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2.000,00 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. В судове засідання відповідач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Надав письмові заперечення на позов, зазначив, що є пенсіонером по інвалідності, потребує дорогого лікування, єдиним джерелом його прибутку є мінімальна пенсія. Позивачка викладене в позовній заяві підтримує в повному обсязі, та просила винести заочне рішення у відсутність належно повідомленого відповідача. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомленого відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення даного позову частково, виходячи із нижче викладених підстав. Як випливає з матеріалів справи, 01 жовтня 1999 року, у Першому відділі державної реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 173. Від шлюбу у сторін, [INFO] року народилася донька [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]) та [INFO] року - донька [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]), які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. З відповідачем [PERSON] не проживає, матеріальну допомогу на утримання дітей [PERSON] не надає та на даний час офіційно ніде не працює, відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] є пенсіонером по інвалідності (інвалід 2 групи з дитинства). Відповідач, являючись батьком, зобов'язаний нести рівні з позивачем матеріальні витрати, відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України: « [PERSON], батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини» Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визначаючи спосіб виконання батьком обов'язку утримувати дитину (дітей), суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище не тільки дітей, а й відповідача, тому вважає можливим стягнення аліментів в частці від всіх виді заробітку (доходу) [PERSON] в розмірі ?, а з [INFO] року - у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. ст. 141, 150, 180-182, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3-4, 6-8, 10-12, 15, 59-60, 88, 109, 197, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 294, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial