Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що вони проживали із відповідачем у цивільному шлюбі, від якого у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач по справі [PERSON] повністю самоусунувся від свого обов`язку утримання дитини та в досудовому порядку на компроміс не іде. У зв`язку з вищенаведеним, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задоволити. Відповідач заперечив проти такого розміру аліментів, вказав що не має постійного місця роботи, а тому просив призначити менший розмір аліментів, а саме одну тисячу гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.11.2016 року, [PERSON] народилася [INFO] та батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено та неоспорено сторонами, що батьком дитини є відповідач по справі [PERSON] , який є тимчасово безробітнім та не має офіційного джерела доходу. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем ставиться вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі ст. 182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи наявні у справі докази, та враховуючи те, що відповідач не реагує на вимоги позивача про сплату аліментів у поза судовому порядку, добровільно не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, доказів зворотного суду надано не було, а також те, що донька перебуває на повному утриманні матері, хоча обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, а також враховуючи матеріальний стан батька, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання своєї доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 гривень щомісячно. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 21.07.2020 року, то аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved