Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її племінник [PERSON] , [INFO] , який постійно проживав з 1969 року по день смерті в житловому будинку по [ADDRESS] . Позивач, є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] , інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. [PERSON] не мала змоги звернутися з заявою у встановлений законом термін для прийняття спадщини до нотаріальної контори в зв`язку із тим, що після смерті племінника поїхала за кордон на заробітки та за незалежних від неї обставин не встигла повернутись у запланований строк. Після повернення з-за кордону позивач звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу, проте, у прийнятті заяви їй було відмовлено в зв`язку із тим, що нею пропущений передбачений законом строк подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо поновити лише в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви, поданої до суду, просить справу розглянути без її участі (а.с.3). Представник відповідача - Косівської міської ради ОТГ - до суду не прибув, звернувся до суду із клопотанням розглянути справу у його відсутності, проти позову не заперечує (а.с.30). За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення з нижче наведених підстав. Так, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона у зв`язку з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для неї (тривалим перебуванням на заробітках за межами України та зміною обставин, що унеможливили її заплановане повернення) не могла вчасно звернутися до нотаріуса з указаною вище заявою. Зважаючи на відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини - право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] є племінником позивача - [PERSON] , що стверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про одруження позивача (а.с.6-8). Згідно копії свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 23.11.2005 року (а.с.9) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до довідки від 13.04.2021 року №75, виданої Косівською міською радою, вбачається що [PERSON] був зареєстрований з 1984 року та проживав по день смерті за адресою [ADDRESS] (а.с.10). Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк, тривалістю у два місяці, для подання до нотаріуса Косівського районного нотаріального округу заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в с. Микитинці Косівського району Івано-Франківської області . На підставі ст.ст.1270,1272 ЦК України та

Outcome: approved