Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохає визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , судові витрати залишити за нею. Заявлені вимоги мотивує тим, що є власником вказаної квартири. Позивач надала дозвіл на реєстрацію місця проживання у згаданій вище квартирі своєму сину [PERSON] , який є відповідачем у справі. З 2014 [PERSON] у житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживає, помешканням не користуються, його особисті речі у квартирі відсутні, участі в утриманні житла він не бере. Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року (а.с.19) провадження у справі було відкрито з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року (а.с.36) підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Від позивача [PERSON] надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги нею підтримані повністю. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, правом подання відзиву на позов не скористався, натомість надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, натомість, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, прохав суд прийняти законне і обґрунтоване рішення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] , що підтверджується: записом реєстрації права власності проведеного на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2002 посвідчений Комсомольською держнотконторою за р. № 3428 (а.с.8); Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.06.2006 (а.с.7), копії яких приєднані до матеріалів справи. Згідно з наданою сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області довідкою від 05.08.2019 (а.с.9) за адресою [ADDRESS] є зареєстрований відповідач у справі [PERSON] . Відповідно до акту опитування сусідів від 05.08.2019, посвідченого директором КЖРЕП № 1 [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] , з листопада 2014 (а.с.10). Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених письмових доказів, суд вважає пред`явлений позов обґрунтованим, з огляду на наступне. Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених письмових доказів, суд вважає пред`явлений позов обґрунтованим, з огляду на наступне. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що знайшов підтвердження факт не проживання відповідачем у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , у понад встановлені ст.405 ЦК України строки. У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що підлягають задоволенню у повному об`ємі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, згідно його позовних вимог, залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved