Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до КС «Злагода» про стягнення коштів за договорами про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 23.01.2014 року, від 10.02.2014 року, від 19.06.2014 року, від 25.07.2014 року, від 13.08.2014 року, від 08.09.2014 року, від 13.10.2014 року, від 27.11.2014 року, укладеними між нею та відповідачем, а також стягнення додаткового пайового внеску. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що згідно цих договорів нею було внесено кошти відповідно 28000,00 грн., 16600,00 грн., 97500,00 грн., 7500,00 грн., 3500,00 грн., 25600,23 грн., 110000,00 грн., 23000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Строк договорів закінчився, однак кошти повернуті не були, не повернутий і додатковий пайовий внесок, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. За даними звірки сума заборгованості за вказаним договорами становить 344\~482,45 грн., яку позивач просила стягнути з відповідача та судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2016 року позовні вимоги в частині стягнення додаткового пайового внеску залишені без розгляду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги про стягнення коштів за договорами підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Спірні правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст. 1058, 1060, 1061 ЦК України, положеннях Законів України «Про кредитні спілки», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист прав споживачів». Згіно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. П. 4 ч.1 ст. 4 Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобовязанням щодо наступного його повернення. Водночас ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» визначає кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх обєднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок обєднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності.\~Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між відповідачем КС «Злагода» та позивачем [PERSON] були укладені договори про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов яких відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти на умовах строковості, зворотності та платності, зокрема: договір № 7056Д від 23.01.2014 року, відповідно до якого прийнято кошти в сумі 28000,00 грн. зі сплатою 35% річних строком до 23.02.2015 року; договір № 7100Д від 10.02.2014 року, відповідно до якого прийнято кошти в сумі 16600,00 грн. зі сплатою 26,9 % річних ( 14.10.2014 року процентна ставка збільшена та становить 28% річних) строком до 10.03.2015 року; договір № 7575Д від 19.06.2014 року, відповідно до якого прийнято кошти в сумі 97500,00 грн. зі сплатою 28,5 % річних строком до 19.12.2014 року; договір № 7732Д від 25.07.2014 року, відповідно до якого прийнято кошти в сумі 7500,00 грн. зі сплатою 28,5 % річних строком до 25.08.2015 року; договір № 7811Д від 13.08.2014 року, відповідно до якого прийнято кошти в сумі 3500,00 грн. зі сплатою 26,5 % річних строком до 13.08.2015 року; договір № 7918Д від 08.09.2014 року, відповідно до якого прийнято кошти в сумі 25600,23 грн. зі сплатою 27,5 % річних ( 13.10.2014 року процентна ставка збільшена та становить 28% річних) строком до 08.10.2015 року; договір № 8076Д від 13.10.2014 року, відповідно до якого прийнято кошти в сумі 110\~000,00 грн. зі сплатою 28,0 % річних строком до 13.11.2015 року; договір № 8270Д від 27.11.2014 року, відповідно до якого прийнято кошти в сумі 23\~000,00 грн. зі сплатою 28,63 % річних строком до 27.12.2015 року; Внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок, у виконання умов цих договорів, підтверджується\~квитанціями до прибуткового касового ордера від 23 січня 2014 року, від 10 лютого 2014 року, від 19 червня 2014 року, від 25 липня 2014 року, від 13 серпня 2014 року, від 8 вересня 2014 року, від 13 жовтня 2014 року, від 27 листопада 2014 року на суму 28000,00 грн., 16600,00 грн., 97500,00 грн., 7500,00 грн., 3500,00 грн., 25600,23 грн., 110000,00 грн., 23000,00 грн. відповідно (а.с.13, 23, 30, 36, 42, 50, 54, 58). Відповідач свої зобовязання за договором не виконав та не повернув позивачу вклад та не сплатив проценти. Згідно акту-звірки розрахунку за депозитом при наявності договорів, підписаним сторонами, станом на 30.06.2015 року заборгованість становить: за Договором №7056Д від 23.01.2014 року: вклад - 28000,00 грн., відсотки - 2430,28 грн.; за Договором №7100Д від 10.02. 2014 року: вклад - 16\~600,00 грн., відсотки 1401,23 грн.; за Договором №7575Д від 19.06.2014 року: вклад - 97500,00 грн., відсотки - 7678,73 грн.; за Договором №7732Д від 25.07.2014 року: вклад - 7500,00 грн., відсотки - 585,12 грн.; за Договором №7811Д від 13.08.2014 року: вклад - 3500,00 грн., відсотки - 297,83 грн.; за Договором №7918Д від 08.09.2014 року: вклад - 25600,23 грн., відсотки - 2261,80 грн.; за Договором №8076Д від 13.10.2014 року: вклад - 110000,00 грн., відсотки - 9359,98 грн.; за Договором №8270Д від 27.11.2014 року: вклад - 23 000,00 грн., відсотки - 1768,25 грн. Вказана сума не повернута і на день розгляду справи. Доказів щодо протилежного відповідач не надав. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобовязань, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, а позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Зважаючи, що позов задоволений, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачену ним суму судового збору ( з врахуванням залишення частини позовних вимог без розгляду). Що стосується витрат позивача на правову допомогу, то з врахуванням того, що суду не надано належний розрахунок суми витрат та підтвердження того, що допомога надавалась саме адвокатом, особа участі в судовому засіданні не брала, тому суд не вважає за можливе стягнути вказані витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved