Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] , який настав [INFO] в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, на тимчасово окупованій території. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 03.08.2019 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Заявник зазначає, що смерть чоловіка настала на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з цим отримати медичний документ про його смерть, що може бути прийнято міським відділом реєстрації актів цивільного стану для здійснення державної реєстрації смерті не можливо. Встановлення юридичного факту смерті її чоловіка та внесення до реєстру запису про смерть з наступною видачою свідоцтва про смерть чоловіка необхідно їй для реалізації спадкових прав. Ухвалою суду від 08.01.2020 року відкрито провадження у даній справі. Представник заявника надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Чернівецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, заінтересована особа належним чином повідомлена про день і час розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.02.1991 року заявник уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.3). Відповідно до копії паспорту № [NUMBER] [PERSON] є громадянкою України, місце народження смт. Красногвардійське, Красногвардійський район, АР Крим (а.с.2). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 03.08.2019 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Сімферополь, Російська Федерація, Республіка Крим, актовий запис про смерть № [NUMBER] (а.с.13). Згідно довідки про кремацію ТОВ «Кримська національна меморіальна компанія» від 05.08.2019 року померлого [PERSON] піддано кремації 05.08.2019 року о 16 год. 35 хв.(а.с.4). Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.ч.2-4 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Статтею 1 Закону від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», з наступними змінами, встановлено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку окупації є 20 лютого 2014 року. Згідно ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Свідоцтво про смерть [PERSON] , видане 03 серпня 2019 року відділом реєстрації смерті м.Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, є недійсним, оскільки видане органом, який не має права його видавати, так як знаходиться на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті для заявника [PERSON] має юридичне значення, оскільки необхідно їй для прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved