Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] , який згодом уточнила, про стягнення з останніх на її користь аліментів на утримання непрацездатної матері в сумі 2000грн. щомісячно з [PERSON] та в сумі 1000грн. щомісячно з [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, та пояснила, що відповідачі є дітьми позивачки, на даний час позивачка є пенсіонером, отримує пенсію в незначному розмірі, потребує додаткового лікування, несе додаткові витрати на ремонт будівлі, раніше відповідачі надавали їй допомогу, але зараз вона є не регулярною, тому просить стягувати з відповідачів аліменти. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій визнав позовні вимоги та погодився сплачувати аліменти в сумі 2000грн. щомісячно на утримання матері. Відповідачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій визнала позовні вимоги та погодилася сплачувати аліменти в сумі 1000грн. щомісячно на утримання матері. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явилась, сповіщена у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомила. Представник третьої особи в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, пояснила, що раніше відповідач надавав самостійно допомогу позивачці, а в наступний час у судах знаходяться позовні вимоги між третьою особою та відповідачем [PERSON] щодо стягнення аліментів на їхню дитини, тому вважає, що наявність позову [PERSON] є спробою [PERSON] зменшити розмір аліментних коштів, що підлягають стягненню на дитину. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 28 листопада 1979 року та серії [NUMBER] від 14 березня 1990 року підтверджене материнство позивачки щодо відповідачів. Відповідно до вимог ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Вимоги ст.203 СК України визначають обов?язок дочки, сина крім сплати аліментів брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Відповідно до вимог ст.204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. Несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, підтверджується довідкою, виданою органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем у порядку, встановленому законом. Визначення розміру аліментів на батьків передбачений ст.205 СК України, відповідно до чого\~суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до вимог ст.206 СК України у\~виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними. Факт того, що позивачка є непрацездатною пенсіонеркою підтверджений пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , виданим 14 вересня 2012 року. Наявність у позивачки хвороби визначена відповідними медічними документами (а.с.8, 50-53). Наявність витрат на утримання будинку позивачки підтверджена відповідною технічною документацією та світлинами (а.с.9-16,55-69). Тому суд бере до уваги визнання позову відповідачами як наявність можливості надавати утримання своїй матері, яка цього потребує, в межах позовних вимог. Таким чином суд вважає наявними всіх доказів про можливість стягнення з відповідачів на користь позивачки аліментів в межах позовних вимог для її належного утримання. Суд враховує, що за рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 серпня 2017 року з урахуванням рішення Апеляційного суду Одеської області від 17 жовтня 2017 року та постанови Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 серпня 2018 року з відповідача [PERSON] на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 13500грн. щомісяця для утримання дитини. Зараз в провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Але звернення [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері не може бути розцінено судом як спроба [PERSON] зменшити розмір аліментних коштів, що підлягають стягненню на дитину тому, що наявність права у [PERSON] як непрацездатної особи на одержання утримання від повнолітнього сина ніяк не пов`язано з обов`язком [PERSON] на утримання ним його неповнолітніх дітей. Таким чином суд доходить висновку, що визнання відповідачами позову базується на законних підставах, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Outcome: approved