Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 23 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 9 та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не за'явився, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірительки, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. У разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку. Враховуючи думку представника позивача, який у свєму клопотання не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 224 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 січня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис за № 9, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №090003. Від подружнього життя сторони мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 221871 (а.с.4). З довідки № 331 від 13 липня 2017 року, виданої КП «Костопільське будинкоуправління» вбачається, що [PERSON], разом із донькою проживає за адресою [INFO] (а.с. 5). Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сімейні стосунки між позивачем та відповідачем не склалися, сторонни уже тривалий проміжок часу не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі понесені останньою на оплату судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved