Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що вона проживає по [ADDRESS] . Будинок належав її батькам: [PERSON] , 1903 р.н. та [PERSON] , 1911 р.н., та був оформлений на ім`я батька згідно договору купівлі-продажу, який посвідчений Тростянецькою держнотконторою 18.05.1989 року, реєстр № 1281. Позивач вказує, що її мати [PERSON] померла [INFO] в м.Тростянець та на день смерті була зареєстрована в будинку [ADDRESS] . Батько позивача також був зареєстрований в будинку до 20.01.1993 року, але виписався з будинку в зв`язку з переїздом до м.Москва до сина [PERSON] , де і помер приблизно у 1994 році. За якою адресою проживав батько позивачу не відомо, звязки з братом та його родиною обірвалися. Позивач пояснює, що за даними КП Тростянецької міської ради «бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] . Посилаючись на\~те,\~що вона\~разом з\~чоловіком проживає\~за вищевказаною\~адресою,\~оплачує надання\~комунальних послуг,\~виконує ремонтні\~роботи та\~вчиняє інші\~дії з\~утримання зазначеного\~нерухомого майна\~та поліпшення\~житлових умов,\~тобто фактично\~володіє та\~користується нерухомим\~майном понад\~10\~років,\~позивач просить: визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, за технічним паспортом станом на 02.07.2019, під літ. «А-1» - житловий будинок, загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 21,3 кв.м., під літ. «а» - веранда, під літ. «Б» - сарай, під літ. «б» - сарай прибудова, під літ. «п/г» погріб, під №1 ворота, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій позов підтримала, просила справу слухати у її відсутності, враховуючи її похилий вік (а.с.25). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вирішити справу просив на розсуд суду (а.с.24). Суд, дослідивши подані докази, допитавши свідків, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню\~з огляду\~на наступне. Так,\~судом установлено,\~щопозивач [PERSON] , [INFO] , яка народилася у м.Тростянець, Сумської області, батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] у м.Тростянець Сумської області (а.с.6-10,13). Відповідно до довідки КП Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» №624 від 04.07.2019 за даними відділу станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Тростянецькою держнотконторою 18.05.1989 року, реєстр №1281 (а.с.11). Згідно довідки-характеристики, виданої Комунальним підприємством Тростянецької міської ради «Бюро технічної інвентаризації» за №156 від 02.07.2019, вищеуказане домоволодіння складається із: житлового будинку «А-1» - житловий будинок, загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 21,3 кв.м., під літ. «а» - веранда, під літ. «Б» - сарай, під літ. «б» - сарай прибудова, під літ. «п/г» погріб цегляний, під №1 ворота, загальна інвентаризаційна вартість нерухомого майна станом на 02.07.2019 становить 189917 грн. Рік будівництва житлового будинку 1964 рік, відсоток зносу 55 %. Самочинного будівництва не виявлено (а.с.12). Земельна ділянка, що розташована по [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності Тростянецької міської ради Сумської області та у приватну власність не передавалася (а.с.14). Як указала позивач у матеріалах позову, вона оплачує комунальні послуги за цим домоволодінням, виконує ремонтні роботи та вчиняє інші дії із утримання зазначеного нерухомого майна та поліпшення житлових умов. Крім того, тривале, безперервне користування та фактичне володіння зазначеним житловим будинком підтвердили допитані у судовому засіданні свідки. Так, свідок [PERSON] показала, що вона знає, що по [ADDRESS] проживає сім`я [ADDRESS] . Вона у 2012-2013 роках просила їх доглядати за батьками, що проживають по [ADDRESS] . Інших осіб, які б там проживали, вона не бачила. Свідок [PERSON] показала, що вона проживає з 1990 року по [ADDRESS] та знає позивача, яка проживає у будинку по [ADDRESS] з 1990-х років разом із сім`єю. В будинку по [ADDRESS] проживала також матір позивача. Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю суд виходить із такого. Так, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.321,328\~ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій ст.334\~ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Відповідно до ч.1 ст.344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно п.п.9,11,13,14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07.02. 2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до положень статтей\~335, 344\~ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 р. N 24-150/0/4-13 при вирішенні спорів, пов`язаних з правом власності в силу набувальної давності, слід враховувати наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 1 січня 2011 року; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст.334 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред`явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності. Отже, ураховуючи вищевикладене, з урахуванням досліджених доказів у справі, суд вважає, що позивачем повністю доведено, що вона понад 10 років відкрито, безперервно та добросовісно володіє житловим будинком із господарськими будівлями і спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , що є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved