Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 05.07.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Через несхожість характерів і поглядів на життя стосунки між ними зіпсувалися, стали виникати сварки, скандали, що призвело до того, що в травні 2019 року відповідач пішов жити до своїх батьків, і з того часу вони проживають окремо. Наразі вона проживає з іншим чоловіком, від якого чекає дитину, і з яким має намір зареєструвати шлюб. При таких обставинах, вважає, що збереження їх з відповідачем сім`ї є неможливим. Спору майнового характеру і про місце проживання їх спільної дитини не має. Судові витрати просить віднести на неї. Позивачка і її представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про визнання позову і розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03 липня 2013 року відділом ДРАЦС по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №331 (а.с.4). У шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] ( а.с.5) Причиною розірвання шлюбу позивач називає: несхожість характерів і поглядів на життя. Сімейні стосунки між подружжям фактично припинені у 2019 році. Наразі позивач проживає з іншим чоловіком, від якого чекає дитину, з яким має намір зареєструвати шлюб. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини,\~ суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам\~ подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно із квитанцією №0.0.18926099.1 від 03.11.2020р. позивачем [PERSON] при подачі позову\~ було сплачено 840,80 гривень судового збору, Отже з державного бюджету позивачу має бути повернуто 50% судового збору у розмірі 420,40 грн.

Outcome: approved