Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. З жовтня 2017 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, дочка проживає разом із нею (позивачем) та знаходиться на її утриманні. Вона (позивач) зазначила, що відповідач не бере участі у вихованні та догляді за дочкою, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальною допомоги не надає. Дочка [PERSON] відвідує школу гармонійного розвитку «Позитивчик» громадської організації «Фітнес Центр «Позитив» та бере учать у «8-му Форумі мистецтв Eurojurmala», який проводитиметься в м. Юрмала Латвійської Республіки у період з 15 по 18 червня 2018 року. Для виїзду дочки за кордон необхідно оформлення відповідних документів, але відповідач відмовляється надати дозвіл на її виїзд за кордон. [PERSON] просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд дочки [PERSON] за межі України та оформлення відповідних проїзних документів без згоди батька у період з 15 червня 2018 року і до досягнення дочкою повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просив розгляд справи проводити без його участі. У судове засідання представник служби у справах дітей Носівської РДА не з'явився, подав до суду письмовий висновок Носівської РДА, як органу опіки та піклування, щодо розв'язання цього спору та заяву, в якій просив позов задовольнити, розгляд справи проводити у їх відсутності. У судове засідання представник органу опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 5 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, [INFO] у них народилася дочка [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб (а.с. 8) та про народження (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті. Статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], з 15 по 18 червня 2018 року має представляти школу гармонійного розвитку «Позитивчик» м. Ніжин в м. Юрмала Латвійської Республіки на «8-му Форумі мистецтв Eurojurmala», що підтверджується повідомлення громадської організації «Фітнес Центр «Позитив» № 5 від 4 квітня 2018 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, за рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Чинним законодавством не передбачено надання дозволу на багаторазові тимчасові виїзди дитини без дозволу батька/матері без визначення конкретної держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у такій державі окремо. У судовому засіданні встановлено, що відповідач відмовився надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дочки [PERSON] до Латвійської Республіки. Відповідно до висновку № 01-29/1224 від 27 квітня 2018 року (а.с. 22), Носівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вбачає підстави для надання дозволу без згоди батька на тимчасовий виїзд за кордон з 15 по 18 червня 2018 року в м. Юрмала Латвійської Республіки та надання дозволу на оформлення відповідних проїзних документів. Проаналізувавши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом надання дозволу на одноразовий тимчасовий виїзд за межі України та оформлення відповідних проїзних документів дочки сторін, у супроводі її матері-позивача або в супроводі осіб, які уповноважені нею, без згоди та супроводу її батька-відповідача, у період з 15 по 18 червня 2018 року, включно, до Латвійської Республіки. Відповідно до положень Конвенції про права дитини, Закону України «Про охорону дитинства», виїзд дитини сторін за кордон сприятиме розширенню її світогляду, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку, як особистості, не порушить прав відповідача і не позбавить останнього можливості брати участь у вихованні своєї неповнолітньої дочки. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: partial