Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа відділ ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції і просить постановити рішення, яким збільшити стягуваний розмір аліментів з [PERSON] в її користь на утримання сина, [PERSON], 01.10.1998р.н. до 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, - стягнути з [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання сина, [PERSON] в розмірі 180\~ 000,00 грн., - стягнути з відповідача в її користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. 04.03.2015 року позивач подавала заяву про збільшення позовних вимог в якій просить збільшити стягуваний розмір аліментів з [PERSON] в її користь на утримання сина, [PERSON], 01.10.1998р.н. до 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, - стягнути з [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання сина, [PERSON] в розмірі 230\~ 000,00 грн., - стягнути з відповідача в її користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. 11.06.2015 року позивач повторно подала заяву про збільшення позовних вимог в якій просить стягнути з [PERSON] суму індексації аліментів в розмірі 25\~872,00 грн., - стягнути з [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання сина, [PERSON], 01.10.1998р.н. за виконавчим листом №АО-48 від 22.07.1999 року в розмірі 230\~ 000,00 грн., - стягнути з [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання сина, [PERSON], 01.10.1998р.н. за виконавчим листом №2-540 від 31.10.2007 року в розмірі 10\~780,00 грн., - збільшити стягуваний згідно рішення Галицького районного суду від 31.10.2007 року по справі №2-540/2007 розмір аліментів з [PERSON] в її користь на утримання сина, [PERSON], 01.10.1998р.н. до 1500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, - стягнути з відповідача в її користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]- [PERSON] позовні вимоги позивача підтримала і пояснила, що згідно рішення Галицького районного суду від 22.07.1999 року з [PERSON] присуджено аліменти на утримання сина, [PERSON], 01.10.1998р.н. в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки відповідач ухиляться від належного виконання рішення по сплаті аліментів, тому станом на 31.10.2007 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 43\~068,72 грн., що встановлено рішенням Галицького районного суду від 31.10.2007 року на підставі довідки ДВС Галицького районного управління юстиції № 4162 від 30.10.2007 року. Дану заборгованість відповідач сплачує із значною затримкою, а саме частково було погашено заборгованість в сумі 19\~500 грн. 11.06.2012 року, згідно платіжного доручення №10517, до платіжного доручення №11247 від 14.11.2012 року заборгованість погашено в розмірі 5\~000 грн., згідно платіжного доручення №1989 від 20.11.2013 року погашено заборгованість в розмірі 5\~000 грн. Станом на 01.05.2015 року сума заборгованості за виконавчим листом №АО-48 від 22.07.1999 року становить 13\~568,72 грн., а за виконавчим листом №2-540 від 31.10.2007 року заборгованість становить 5\~500,00 грн., дана заборгованість не погашена відповідачем. Відповідач свідомо ухиляється від сплати аліментів, міняє місця проживання, так на даний час виконавчі листи за №АО-48 від 22.07.1999 року та №2-540 від 31.10.2007 року знаходяться на виконання в виконавчій службі ВДВС Івано-Франківського МУЮ. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, хоча працездатний, зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач має право відповідно до Сімейного кодексу на стягнення неустойки несплачених аліментів, так пеня починає нараховуватися з 01.01.2004 року, оскільки відповідальність при виникненні заборгованості по сплаті передбачена Сімейним кодексом, який вступив в дію з 01.01.2014 року. Відповідач злісно не виконує рішення суду щодо сплати аліментів, а тому він повинен сплатити пеню по заборгованості за прострочення сплати аліментів. Вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом №АО-48 від 22.07.1999 року, яка виникла з його вини становить 894\~190,95 грн. Оскільки визначений розмір пені є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по аліментах, тому просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 230\~000,00 грн. А за виконавчим листом №2-540 від 31.10.2007 року за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини просить стягнути суму неустойки в розмірі 10\~780,00 грн. Відповідно до рішення Галицького районного суду від 31.10.2007 року з відповідача в користь позивача стягуються аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно на утримання сина, [PERSON], 01.10.1998р.н., однак цих коштів не вистачає. Дитина росте, розвивається, щодня необхідні продукти харчування, одяг, взуття, засоби гігієни, а також для навчання книги та канцелярське приладдя, на це все йдуть великі кошти. Оскільки позивач самостійно утримує дитину, відповідач добровільно коштів не надає, хоча являться приватним підприємцем, свій дохід приховує, станом на 01.06.2015 року по виконавчому листу №2-540 від 31.10.2007 року має заборгованість в розмірі 31\~872,00 грн., враховуючи інтереси дитини просила збільшити розмір стягуваних аліментів з 500 грн. щомісячно до 1500,00 грн. щомісячно на утримання дитини. Оскільки стягувані з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно не індексувались, а відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тому розмір індексації аліментів становить 25\~872 грн., які просила стягнути з відповідача. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав, заперечив, що борг щодо сплати аліментів у відповідача виник не з його вини, оскільки у відповідача на утриманні перебуває малолітня дочка, [PERSON], 2008р.н., також на утриманні та піклуванні перебуває мати 1938р.н., а так як зараз в країні склалася складна фінансова ситуація це відобразилося і на відповідачу. А тому він ніяким чином не ухиляється від сплати аліментів, а тільки наразі не має достатніх коштів, щоб сплачувати аліменти, а дані обставини сімейного та майнового стану відповідача є суттєвими для вирішення даного спору, зокрема в частині збільшення розміру стягуваних аліментів. Щодо стягнення неустойки і розрахунку пені із прострочки сплати аліментів, що складений позивачем не відповідає вимогам закону, оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісячно, а відтак при розгляді спору про стягнення пені від суми несплачених аліментів, суд має з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з періодичних платежів. Нарахування пені може бути здійснено на суму аліментів за 1 місяць окремо із періодом нарахування, що відповідає простроченій календарній кількості днів в межах одного конкретного місяця, а не так як вказано в розрахунку позивача за зведеним періодом. Щодо стягнення індексації по виплаті аліментів в твердій грошовій сумі також заперечив, оскільки таку компетенцію повинна нараховувати Державна виконавча служба, а не суд. Тому просив в позові відмовити. Заслухавши в судовому засіданні доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.27). З копій рішення Галицького районного суду від 22.07.1999 року та виконавчого листа від 22.07.1999 року вбачається, що з [PERSON] стягувалися аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно в користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON], 01.10.1998р.н. до досягнення ним повноліття (а.с.6-7). З копії довідки ВДВС Галицького РУЮ від 30.10.2007 року вбачається, що заборгованість по аліментах [PERSON] за період з 08.07.1999 року по 31.10.2007 року по виконавчому листу від 22.07.1999 року становить 43\~068,72 грн. (а.с.8). З копії рішення Галицького районного суду від 31.10.2007 року вбачаться, що з відповідача по справі, [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON], 01.10.1998р.н. в розмірі по 500 грн. щомісячно (а.с.26). З копій виконавчого листа від 31.10.2007 року та постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2009 року вбачається, що відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-540 від 31.10.2007 року щодо стягнення аліментів [PERSON] в розмірі по 500 грн. щомісячно на утримання сина. (а.с.12-13). З копій свідоцтва про народження [PERSON], 14.08.2008р.н. та паспорта матері відповідача [PERSON], 1938р.н. (а.с.56, 57) видно, що на утриманні [PERSON] є інші діти та непрацездатна мати. З копії розрахунку податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою підприємцем (а.с.98 ) стверджується, що [PERSON] отримав дохід за 2014 рік в розмірі 1114,00 грн. Згідно ст. 182 ч.1 Сімейного кодексу України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, і інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на часткове задоволення позову, так як відповідач, [PERSON] має іншу сім'ю, і має на утриманні малолітню дитину, отримує мінімальний дохід, все це свідчить про те, що відповідач, не в змозі сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем. За таких обставин суд вважає, що слід змінити розмір стягнення аліментів і стягувати з відповідача аліменти щомісячно на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 700 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З довідки №36191 виданої ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції від 20.05.2015 року стверджується, що заборгованість станом на 31.07.2009 року по виконавчому листу №АО-48 від 22.07.1999 року становить 43\~068,72 грн., а станом на 01.05.2015 року сума заборгованості складає 13\~568,72 грн. (а.с.109). Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.22 роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Судом встановлено суму пені по аліментах на утримання дитини за весь період прострочення сплати аліментів за час визначений в позовній заяві і яка може бути стягнута з платника аліментів. Однак при цьому, судом береться до уваги ряд обставин при яких неустойка може бути зменшена. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, ч.2. 196 СК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Такими обставинами, які мають істотне значення і дають суду право на зменшення неустойки (пені), є сукупність виконання грошового зобов'язання. Часткове виконання зобов'язання вважається неналежним, однак воно має значення при зменшенні неустойки: майновий стан сторін, стан здоров'я самого платника, його сім'ї тощо. Нарахована сума пені за несплачені вчасно аліменти за визначений позивачкою період по виконавчому листу № АО-48 від 22.07.1999 р. згідно розрахунку позивача становить 230\~000 грн. Як вбачається з довідки ВДВС Івано-Франківського МУЮ за № 36131 від 20.05.2015 р. заборгованість по даному виконавчому листу станом на 31.07.2009 р. становить 43\~068,72. Платіжним дорученням № 10517 від 11.06.2012 р. кошти в сумі 19 500 грн. перераховані [PERSON] Платіжним дорученням № 1247 від 14.11.2012 р. стягувану перераховані кошти в сумі 5000 грн. в рахунок погашення боргу, платіжним дорученням № 1989 від 20.11.2013 р. проплата 5000 грн. Станом на 01.05.2015 р. сума заборгованості складає 13\~568 грн.72 коп., що значно перевищує боргу по аліментах. А тому з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки слід зменшити до 15\~000 грн. Позовну вимогу щодо стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 2-540 від 31.10.2007 р. задовольнити повністю, стягнувши з відповідача суму неустойки в розмірі 10\~780,00 грн.. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ч.2 184 СК України розмір аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у справі за № 6-113-цс-13 визначена правова позиція по даній категорії справ, згідно якої, розмір аліментів,визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що під індексацією грошових коштів у законодавстві розуміється встановлений законами й іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно розрахунку розміру індексації, здійсненого позивачем, не оскарженого представником відповідача, розмір індексації аліментів на утримання дитини відповідача за період з жовтня 2007 р. по червень 2015 р. становить 25\~872 грн. 00 коп. Як вбачається із змісту ч.1 ст. 20 СК України, до вимог,що випливають із сімейних відносин, позовні давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст. 72, ч.2 ст. 129, ч.3 ст. 138, ч.3 ст. 139 цього Кодексу. Судом встановлено, що індексація аліментів за вказаний період ні судом, ні органом державної виконавчої служби не проводилася, таким чином, відповідно до вищезгаданих нормативно-правових актів позивач має право на одержання індексації аліментів, розмір яких визначений судом у твердій грошовій сумі, за весь час стягнення,тобто з жовтня 2007 р. по червень 2015 р. включно. Доводи представника відповідача про те,що індексацію аліментів повинен проводити державний виконавець, а звернення позивача до суду є передчасним суд вважає безпідставними, так як згідно ст.ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд прийшов до висновку про задоволення позовної вимоги щодо стягнення розміру індексації, слід стягнути суму 25\~872 грн. індексації. Відповідно до ст. 84 ч.1 ЦПК України, витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Оскільки позивач надав суду належно оформлений договір про надання правової допомоги та квитанцію про сплату наданої послуги (а.с.16-17), суд вважає, що позовна вимога, щодо стягнення коштів затрачених позивачем на правову допомогу підлягає задоволенню в розмірі 1000 грн. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180, 182, 183-184, 192, 196 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial