Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав. Із позову вбачається, що [INFO] у позивачки народилась донька, [PERSON]. Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 14 жовтня 2010 року. Після розірвання шлюбу і по теперішній час відповідач з донькою не спілкується, її життям і здоров'ям, фізичним розвитком не цікавиться, в школі або за місцем проживання доньку не навідує, її успіхами у навчанні не цікавиться. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Рішенням Краматорського міського суду від 09 червня 2010 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дитини, однак відповідач аліменти не сплачує та на теперішній час має заборгованість. Відповідач не виконує усіх обов'язків по вихованню та утриманню дитини відповідно до ст. 150 СК України. Батько дитини не приймає жодної участі у вихованні та утриманні доньки. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, самоусунувся як від спілкування з дитиною, так і від виховання дитини. Позивачка просить суд ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просить позовні вимоги задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заперечення до позовної заяви суду не надав. Представник третьої особи у судовому засіданні з позовом погодилась та пояснила, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Батько дитини, [PERSON] з 2009 року проживає окремо від родини, не займається вихованням та утриманням доньки, не цікавиться її життям, здоров'ям, розвитком, не проявляє батьківської турботи та уваги, крім того, добровільної матеріальної допомоги не надає. Відповідно інформації Краматорської загальноосвітньої школи № 25 встановлено, що батько [PERSON] з учителями школи не спілкується, участі у навчанні і вихованні дитини не приймає, успіхами дівчинки у школі не цікавиться. Окрім того, рішенням Краматорського міського суду з [PERSON] було стягнуто аліменти, але з жовтня 2013 року по теперішній час [PERSON] ухиляється від сплати аліментів. Заборгованість складає 58681, 80 грн. Фактично [PERSON] порушує норми чинного законодавства щодо виконання своїх батьківських обов'язків, свідомо нехтує ними, має винну поведінку стосовно своєї малолітньої доньки, [PERSON] Тому, враховуючи інтереси малолітньої, [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки, або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивач не заперечує проти такого вирiшення справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному , повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вислухавши думку позивачки, представника третьої особи, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до пунктів 15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Із змісту зазначеної норми випливає, що ухилення від виконання юридичного обов'язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання та інше, але ж не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року (з послідуючими змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідним медичним висновком. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Вимоги ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно вимог ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Виходячи із змісту ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, позивачка 14.10.2010 року розірвала шлюб з [PERSON] (а.с. 8) Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 09 червня 2010 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.04.2010 року й до повноліття дитини, тобто до [INFO]. (а.с. 9). Згідно свідоцтва про шлюб позивачка 14.08.2013 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище «[PERSON]». (а.с. 10) Як вбачається з довідки про склад сім'ї № 11-24/7049 від 25.07.2017 року, виданої Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON]. (а.с.11) Згідно розрахунку заборгованості по аліментам [PERSON] по виконавчому листу Краматорського міського суду на користь [PERSON] існує заборгованість по аліментам у розмірі 58681 грн. 80 коп. (а.с. 31-33) Згідно довідки КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» [PERSON] не перебуває на обліку у психіатричній лікарні (а.с. 30) Згідно висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси малолітньої [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO]. (а.с. 34-35) Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами документів та доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами, які приймають участь у розгляді справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін, які беруть участь у розгляді справи виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, суд вважає доведеними у судовому засіданні, оскільки відповідач [PERSON] самоусунувся від підготування малолітньої дитини до самостійного життя, не спілкується з донькою в необхідному обсязі, не створює умов для його усестороннього розвитку, не проявляє інтересу до його життя, потребам, здоров'ю, не надає сину матеріальної допомоги. Відповідач не виявляє інтересу до внутрішнього світу малолітнього сина, не створює умов для отримання ним освіти. Дійсно, така поведінка відповідача не відповідає вимогам Закону. Враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків, самоусунувся від виховання та утримання дитини, долею сина, життям та здоров'ям не цікавиться, не турбується про його майбутнє, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, чим наносить шкоду психічному та фізичному здоров'ю дитини, у зв'язку з чим позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, слід задовольнити. Також згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved