Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Козівської селищної ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати за нею як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на земельну ділянку площею 1,0248 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Козівської селищної ради Козівського району Тернопільської області, на яку був виданий 10.01.2002 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що матері [PERSON] як члену колгоспу «Правда» було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,02 га. У вказаний акт було внесено виправлення у прізвище матері «[PERSON]» замість «[PERSON]». Вказаний державний акт було втрачено. У зв'язку із втратою державного акта, Козівською державною нотаріальною конторою [PERSON] неможливо видати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст.1261 ЦК України, являється спадкоємцем за законом після смерті матері. В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала заяву, згідно якої просить розглядати справу за її відсутності (а.с.27). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого не заперечує щодо позовних вимог [PERSON], просить справу розглядати без його участі (а.с.26). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.03.1960 року (а.с.7). [INFO] року [PERSON] померла у смт.Козова Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0248 га., що розташована на території Козівської селищної ради Козівського району Тернопільської області та належала спадкодавцю на підставі державного акта серії [NUMBER] від 10.01.2002 року (а.с.10, 15). Вказаний державний акт втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Вільне Слово» №39 (7407) від 23.09.2016 року (а.с.16). Після смерті матері, [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак останній відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану вище земельну ділянку, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Козівського районного нотаріального округу Боднарук\~Н.М. (а.с.24). Сестра позивача [PERSON] відмовилася від права на прийняття спадщини на земельну ділянку площею 1,02 га. на користь [PERSON] (а.с.28). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи, що позивач прийняла спадщину в належному порядку, [PERSON] відмовилась від права на прийняття такої, а також те, що ніхто не оскаржує її право на спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,0248 га. За встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому такі підлягають до задоволення.

Outcome: approved