Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будовами та спорудами [ADDRESS]. Так, вона з сином [PERSON] як спадкоємці першої черги фактом спільного проживання із чоловіком та батьком відповідно прийняли спадщину. Однак, [INFO] [PERSON] також помер. Оскільки вона прийняла спадщину, однак нотаріусом в оформленні такої їй було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на спадковий будинок, тому просить позов задовольнити. До початку розгляду справи по суті представник позивача [PERSON] змінила позовні вимоги, а саме просила визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом як за [PERSON], так і за [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, однак остання подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без їх участі, змінені позовні вимоги задовольнити. Представник Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як відповідача у судове засідання також не з'явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та не заперечив щодо задоволення змінених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача та батько [PERSON] - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 31 липня 2000 року (а. с. 5, 6, 7, 35). Також встановлено, що згідно довідки Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 4553 від 31 жовтня 2017 року [PERSON], який помер [INFO], був головою домогосподарства [ADDRESS], де на момент смерті останнього були зареєстровані його дружина [PERSON], [INFO], та їх син [PERSON], [INFO] (а. с. 9, 11). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50065458 від 29 листопада 2017 року та повідомлення Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 01-10/152 від 30 листопада 2017 року спадкова справа на майно померлого [INFO] [PERSON] не заведена (а. с. 29, 30, 32). Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим Кодексом чинності. Як роз'яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем [PERSON] відкрилася [INFO] і строк на її прийняття закінчився до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд вважає необхідним застосувати до даних правовідносин норми ЦК УРСР. Так, відповідно ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Однак, відповідно до ст. 548 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці першої черги протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК Української РСР, фактично вступили в управління спадковим майном, так як були зареєстровані та проживали у останньому, згідно ст. 553 цього Кодексу від прийняття спадщини не відмовилися (а. с. 28-29, 32), тому вважаються такими, що її прийняли у рівних частках (по 1/2). Однак, [INFO] син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області [INFO] (а. с. 8, 35). Згідно довідки Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 4631 від 10 листопада 2017 року на момент смерті [PERSON] в будинку [ADDRESS] була зареєстрована позивач [PERSON] (а. с. 10). Враховуючи те, що спадщина за спадкодавцем [PERSON] відкрилася [INFO], тому відносини спадкування регулюються правилами ЦК України. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50065566 від 29 листопада 2017 року та повідомлення Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 01-10/151 від 30 листопада 2017 року спадкова справа спадкова справа на майно померлого [INFO] [PERSON] не заведена (а. с. 30-31, 33). Разом з цим, відповідно до повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 135/01-16 від 10 листопада 2017 року позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок [ADDRESS], відсутній (а. с. 12). Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Отже, враховуючи те, що [PERSON] на час відкриття спадщини як за [PERSON], так і за [PERSON] постійно проживала разом із останніми, від спадщини протягом строку, встановленого ст. 553 ЦК Української РСР та ст. 1270 ЦК України, не відмовилася (а. с. 9, 10, 28-29, 30-31, 32, 33), тому вважається такою, що прийняла її за ними. Оскільки у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що змінений позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved