Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить встановити факт того, що вона була залучена до складу Цивільної оборони при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до заяви [PERSON]. від 12.02.2018 року, заявниця зазначила, що працювала продавцем в магазині №27 (відповідно до трудової книжки) Чорнобильської АЕС та при виконанні заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС була залучена до складу формувань Цивільної оборони 26.04.1986 року. Свої вимоги мотивує наступним. [PERSON] є особою, яка ліквідовувала наслідки аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та постраждала внаслідок цього,а також є інвалідом ІІІ групи. [PERSON] звернулася до заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - УПтаСЗН Деснянської в м. Києві РДА) щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення у зв'язку з тим, що працювала продавцем в магазині №27 Чорнобильської АЕС та при виконанні заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС була залучена до складу формувань Цивільної оборони 26.04.1986 року. Однак, УПтаСЗН Деснянської в місті Києві РДА у своєму листі їй відмовило, мотивуючи тим, що надані заявницею документи не підтверджують факт її залучення і виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони. З огляду на викладене, заявниця вимушена була звернутися до суду із даною заявою. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала вимоги заяви за викладених обставин та просила суд про їх задоволення, пояснивши, що 26.04.1986 року працювала продавцем в магазині №27 Чорнобильської атомної електростанції імені В.І.Леніна і була залучена до робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони відповідно до наказу від 19.04.1985 року №2с «О руководящем составе, службах, формированиях гражданской обороны» та листа Міністерства енергетики та електрифікації СРСР та його Всесоюзного виробничого об»єднання по атомній енергетиці від 06.12.1982 №672с «Об использовании нормативных документов по вопросам защиты персонала и населения в случае аварии на АС». Внаслідок ліквідації на ЧАЕС вона отримала ІІІ групу інвалідності. [PERSON] пояснила, що встановлення даного факту необхідне їй для встановлення статусу інваліда війни та отримання відповідного посвідчення. Представник заінтересованої особи - УПтаСЗН Деснянської в м. Києві РДА в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином. Відповідно до клопотання, просила суд розглянути справу за її відсутності та відмовити у задоволенні заяви [PERSON]. За даних обставин, заслухавши думку заявниці, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за категорією 1, відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] та вкладки до нього [NUMBER]. (а.с.11). Згідно копії довідки МСЕ серії КА-1 №015022, [PERSON] з 01.08.2005 року є інвалідом третьої групи довічно, якою стала внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що також підтверджується копією експертного висновку №843 від 07.06.1996 року.(а.с.12, 14). Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER], заяниця [PERSON] 15.08.1981 року була прийнята посаду учениці продавця магазину №27 м.Прип»яті; 05.12.1986 року звільнена з посади за власним бажанням.(а.с.17). Відповідно до копії довідки №82/03 від 18.04.2001 року, заявниця [PERSON] дійсно працювала в ВАТ «Авентін» в магазині №27 м.Прип»яті 26.04.1986 року.(а.с.15). 24.01.2018 року заявниця звернулася до заінтересованої особи із заявою щодо встановлення статусу інваліда війни та видачу відповідного посвідчення. 26.01.2018 року заявниці було надано відповідь про те, що надані нею документи не підтверджують факту її залучення і виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.(а.с.6-7). Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про Цивільну оборону України», невоєнізовані формування цивільної оборони створюються в областях, районах, містах Києві та Севастополі, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про Цивільну оборону України», для забезпечення заходів з цивільної оборони, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій та проведення спеціальних робіт у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, місцевих державних адміністраціях, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування створюються спеціалізовані служби цивільної оборони: енергетики, захисту сільськогосподарських тварин і рослин, інженерні, комунально-технічні, матеріального забезпечення, медичні, оповіщення і зв'язку, протипожежні, торгівлі і харчування, технічні, транспортного забезпечення та інші. Відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (№01 від 29.04.1986 року, №02 від 30.04.1986 року, №16 від 04.05.1986 року, №52 від 19.05.1986 року та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктів та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. Згідно з ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. Згідно з п.9 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. В свою чергу, представлені заявником документи свідчать про те, що вона продавцем магазину №27 м.Прип»яті, однак, в них відсутні будь-які відомості про залучення її до виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони. Долучені до матеріалів справи наказ №2с від 19.04.1985 року та лист №672с від 06.12.1982 року не підтверджує факт залучення саме заявниці [PERSON]. до складу формувань Цивільної оборони, оскільки ґрунтується на офіційних, загальних нормативних документах, а не на відомостях, які стосуються конкретної особи. Крім того, суд не приймає до уваги пояснення заявниці, надані нею у судовому засіданні, оскільки вони містять значні розбіжності. Враховуючи все вищевикладене, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання, що заява [PERSON]. є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed