Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 12.11.2016 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно до повноліття дочки, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЖС № 328793 від 04.05.2017 р. Дитина проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України в постанові N 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоровя, а також те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання дитини, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved