Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання договору поруки припиненим. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.06.2007 року між АТ «Сведбанк», яке виступає з 10.06.2009 року правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу, виступає правонаступником АКБ «Тас-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0501/0607/71-162 від 08.06.2007 року. На забезпечення виконання зобов»язань по кредитному договору між АКБ «ТАС Комерцбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 0501/0607/71-162-Р-1 від 08.06.2007 року. Згідно з умовами кредитного договору його сума на момент укладання складала 22000,00 дол.США під 13% річних на строк до 07.06.2032 року. Проте 28.09.2007 року були внесені зміни до кредитного договору, а саме було підвищено розмір відсоткової ставки по кредитному договору із 13 % річних до 15% річних без згоди поручителя, чим було збільшено розмір відповідальності поручителя по кредитному договору. 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до договору факторингу № 15 свої права за зобов»язаннями Боржника по кредитному договору № 0501/0607/71-162 від 08.06.2007 року. Позивачка просить визнати припиненим договір поруки № 0501/0607/71-162- Р-1 від 08.06.2007 року. В судове засідання позивачка не з'явилася, представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився надав суду заяву про відкладення слухання справи. Відповідно до п. 1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням безпечного нею зобов'язання, а також при зміні зобов'язань без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності. Аналіз тексту договору поруки свідчить про те, що у договорі відсутні норми, якими передбачено зокрема можливість зміни розміру процентів за основними зобов'язаннями і строків їх виплат без додаткового повідомлення поручителя та без укладання окремої угоди поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін, а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованість поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч.І ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Суд вважає, що зазначений договір поруки не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним з огляду на наступне. У відповідності зі ст. 546, 547 ЦК порука є видом забезпечення виконання зобов'язання, правочин щодо якого вчиняється у письмовій формі. Згідно зі ст. 553, 554 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином договір поруки свідчить про те, що у договорі відсутні норми, якими передбачено зокрема можливість зміни розміру процентів за основними зобов'язаннями і строків їх виплат без додаткового повідомлення поручителя та без укладання окремої угоди поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін, а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. У відповідності зі ст. 203 ч.І ЦК зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved