Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 жовтня 2017 року в Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, відповідач влаштувався на роботу водієм і за умовами праці їздить по різних країнах Європи, вдома не буває по декілька місяців; вони віддалилися один від одного та втратили почуття любові та поваги; від шлюбу в сторін дітей немає; вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин більше дев`яти місяців, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити та наполягала на цьому, оскільки на її переконання примирення неможливе, так як чоловік на даний час перебуває за кордоном та не має наміру міняти свого способу життя; раніше вона очікувала три місяці, потім шість, а тепер дев`ять; таким чином її не влаштовує та з відповідачем загалом це питання розводу погоджено. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився; подав заяву, що станом на дату проведення судового засідання перебуватиме за кордоном, просив розглядати справу в його відсутності. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила позивач. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 жовтня 2017 року в Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, від котрого в них дітей немає; спільне життя між сторонами не склалося через постійні поїздки відповідача за кордон на роботу, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть тривалий час. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважає, що вона із чоловіком вже не повернуться до нормального їх подружнього життя. З`ясувавши обставини справи під час розгляду, суд приходить до висновку про зайве вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із пояснень позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом дев`яти місяців. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved