Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого посилалася на ту обставину, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 28.10.2016 року, зареєстрованого Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №851. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, втратили почуття любові та взаємоповаги, з січня 2018 року не проживають разом. Подальше проживання та збереження шлюбу з відповідачем не можливі та суперечить її інтересам. Тому, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2019 року справу було передано до Нововоронцовського районного суду Херсонської області за підсудністю. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, термін для примирення сторін просить не надавати, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За правилами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Так, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28.10.2016 року Комунарським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №851 (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2016 року). Від шлюбу спільних дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, а також враховуючи що надії на збереження сім`ї немає, причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу обґрунтовані, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи викладене, та

Outcome: approved