Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у звязку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сімю. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння у вирішенні побутових питань сім'ї. На примирення з метою зберегти сімю категорично не погоджується через відсутність взаєморозуміння один з одним. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору про спільне сумісне майно подружжя, а також щодо утримання та про місце проживання неповнолітніх дітей, не має. Під час судового розгляду [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, та додатково пояснила, що з 12.08.2018 року проживає разом з дітьми окремо від чоловіка. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Лисенко». Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, наслідки визнання позовних вимог відомі та зрозумілі, на примирення з метою зберегти сімю не погоджується, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Спору про спільне сумісне майно подружжя, а також щодо утримання та про місце проживання неповнолітніх дітей, не має. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. 16.09.2000 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №61, про що свідчить свідоцтво про одруження серії І-КЕ №059381, яке видано 16.09.2000 року. Дошлюбне прізвище позивачки - Зайцева (а.с. 9). Сторони у шлюбі мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які, як встановлено у ході судового розгляду проживають разом з позивачкою. Спору щодо визначення місця проживання, утримання неповнолітніх дітей та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено під час судового розгляду, позивачка та відповідач не підтримують подружніх відносин, не бажають примиритися і зберегти сімю, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у звязку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. (а.с. 1). На підставі ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 206, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved