Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ланнівської сільради Карлівського району Полтавської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності в порядку спадкування. У своїй позовній заяві посилається на те, що [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] Акакієвича. 10.09.2008 року секретарем ВК Ланнівської сільської ради, було посвідчено заповіт, згідно якого батько [PERSON], на випадок своєї смерті зробив розпорядження: все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося в тому числі і на земельну частку (пай), яка йому належала на підставі державного акту на землю, заповів [PERSON]. 23.12.2014 року батько помер. За життя батька, 13.02.1989 року секретарем ВК Ланнівської сільської ради, було посвідчено заповіт, згідно якого двоюрідна сестра батька [PERSON], на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і батькові позивача [PERSON] порівну. 12.02.2005 року [PERSON], померла.Станом на день смерті вищевказаний заповіт, що склала заповідач [PERSON], по Ланнівській сільській раді, не змінений та не скасований.Раніше за спадкодавця [PERSON], 11.08.2001 року помер спадкоємиць [PERSON]. 02.02.2009 року помер інший спадкоємиць за заповітом [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.02.2009 року, актовий запис за № 08 та який за життя не подав нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву в 6-ти місячний строк про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за заповітом Кобиляцька (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] в установлені законом строки спадщини не прийняли та приймати її не будуть, на неї не претендують, до суду за продовженням строку на прийняття спадщини звертатися не бажають та не заперечують проти видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємця, про що свідчать їхні заяви від 12.04.2011 року та від 03.11.2005 року.Про будь які дії відносно ще одного спадкоємця за заповітом [PERSON] батькові позивача за життя відомо нічого не було.За життя батько розповідав позивачу , що [PERSON] у 2000-х роках поїхав на заробітки та пропав і до цього часу ніхто не бачив. Так як батько пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, він звернувся із відповідною заявою до суду і рішенням Карлівського райсуду Полтавської області від 18.12.2014 року, йому було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, на яку він має право за заповітом після померлої 12.02.2005 року [PERSON]. За життя померлій 12.02.2005 року [PERSON], належав житловий будинок по вул. Щорса, 34, в с.Ланна Карлівського району Полтавської області, на який їй було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок від 06 серпня 1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Карлівської народної Ради народних депутатів № 77 від 19.04.1990 року, та який зареєстрований за нею в цілому у бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 122 від 08.08.1990 року та технічний паспорт на житловий будинок виготовлений станом на 04.04.1990 року.Але у вищевказаному свідоцтві та технічному паспорті на будинок її записано, як [PERSON], замість правильного [PERSON]. Про те, що імя покійної «Пелагея», а не «Поліна» свідчать такі документи, а саме: заповіт від 13.02.1989 року, свідоцтво про смерть, довідка Ланнівської с/р про місце проживання та склад сім*ї, витяг зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), витяг зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відмовні заяви від прийняття спадщини Кобиляцької (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] від 12.04.2011 року та від 03.11.2005 року, рішення Карлівського райсуду Полтавської області від 18.12.2014 року. Так як батько позивача помер, то позивач звернулася до приватного нотаріуса Карлівського районного нотаріального округу [PERSON] щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але, нотаріус довів до відома , що у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на житловий будинок, видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого 23.12.2014 року [PERSON] приватним нотаріусом не може бути вчинена. [PERSON] того позивач вважає, що помилка у правовстановлюючих документах, а саме у свідоцтві про право власності на житловий будинок від 06 серпня 1990 року та технічному паспорті на будинок, теж в подальшому вплинуть на правильність оформлення спадщини. Звернення до суду із даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа визнання права власності на житловий будинок, викликане нагальною необхідністю, оскільки без такого рішення суду, позивач не матиме можливості успадкувати належне їй майно, яке їй належить за законом. Позивач в судове засідання не з*явилася, але мається заява, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Представник відповідача до суду не зявився, але надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Після одруження з [PERSON] позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження ( а.с.5). При житті [PERSON] склав заповіт, яким зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося в тому числі і на земельну частку (пай), яка йому належала на підставі державного акту на землю, заповів [PERSON] ( а.с.7). Поивач є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.35). [PERSON] помер 23.12.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.8). 13.02.1989 року секретарем ВК Ланнівської сільської ради, було посвідчено заповіт, згідно якого двоюрідна сестра батька [PERSON], на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і батькові позивача [PERSON] порівну ( а.с.9). [PERSON] померла 12.02.2005 р. . згідно свідоцтва про смерть ( а.с.10). 11.08.2001 р. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ №196015 ( а.с.11). Згідно доданої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 02.02.2009 р. ( а.с.12). Від [PERSON] та [PERSON] маються заяви про відмову від прийняття спадщини після [PERSON]Ф ( а.с.13,14). Рішенням Карлівського райсуду від 18.12.2014 р. [PERSON] було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.15). Згідно довідки Ланнівської сільради від 26.06.2014 р. а день смерті [PERSON] мешкала в с.Ланна по вул.Щорса,34, одна (а.с.16). Вказаний будинок належав їй на праві особистої власності ( а.с.17), яке видане на ім*я [PERSON]. У технічному паспорті на вищезазначений будинок власником також вказано [PERSON] ( а.с.20-26). Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України «способом захисту цивільних прав і інтересі може бути визнання права судом». Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України «право власності набувається на підставах, що не заборонені законом». Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином, аналіз всіх вищевикладених доказів в їх сукупності, дозволяє суду зробити висновок про те, що дана позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved