Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тетіївського районного суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 10 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №146. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що підставами для розірвання шлюбу є різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, постійні суперечки. Спільного побуту та господарства не ведуть, проживають окремо. В підготовче засідання позивач [PERSON] не прибула, надала через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстрований 10 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, про що 10.11.2015 року зроблено відповідний актовий запис за №146, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача та відповідача наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття поваги один до одного. Спільного побуту та господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги наполягання позивача на розірванні шлюбу та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне шлюб на підставі ст.112 СК України розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння, поваги та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved