Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення померлим свого брата [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що 10 вересня 2004 року її брат пішов з дому та до цього часу не повернувся. За місцем постійного проживання [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , відомостей про його місце перебування не має з 10 вересня 2004 року, тобто протягом останніх 16 років. Ухвалою суду від 18 листопада 2011 росу було оголошено розшук [PERSON] , проте пошуки результатів не дали, проведені правоохоронними органами розшукові заходи не допомогли, обставини вказують на те, що він дійсно є померлим. На сьогоднішній день виникли обставини, коли заявник не може повноцінно використовувати своє право власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , оскільки вона є власницею 7/18 частки квартири, а 1/6 частка даної квартири належить її братові [PERSON] . Таким чином, оголошення [PERSON] померлим, необхідне для вступу у спадщину його спадкоємців, які зможуть оформити право власності на 1/6 частку квартири в порядку спадкування. Таким спадкоємцем є донька [PERSON] [PERSON] . З цих підстав, просить задовольнити заяву. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Протокольною ухвалою від 16 вересня 2020 року до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено [PERSON] . У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Матвійчук В.В. заяву підтримали та просили суд її задовольнити, з підстав, викладених у заяві.\~ Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечила, щодо задоволення заяви, пояснила, що є донькою [PERSON] , будь-яких відомостей про місце перебування її батька з 2004 року в неї немає, взагалі його не пам`ятає, оскільки коли він зник вона була малолітньою. За своїм місцем проживання [PERSON] не проживає з 2004 року. Представник заінтересованої особи Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Розглянувши справу, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: [INFO] народилася [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 03 липня 1971 року Вікнянською сільською радою Гусятинського райбюро ЗАГС Тернопільської області, актовий запис №9. Як слідує зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Тернопільським відділом ЗАГСу міськвиконкому, між [PERSON] та [PERSON] 17 листопада 1990 року зареєстровано шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, між [PERSON] та [PERSON] 29 вересня 2005 року зареєстровано шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . Згідно довідки виданої 21 серпня 2009 року №14007 Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області, про те, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зверталася в Тернопільський МВ УМВС України в Тернопільській області, по факту втрати родинних зв`язків зі своїм братом [PERSON] , [INFO] , жителем [ADDRESS] . Даний факт зареєстрований в ЖРЗПЗ №8283 від 29.07.2008 року. Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 06 січня 2008 року, в порушенні кримінальної справи по факту безвісного зникнення гр. [PERSON] відмовлено, оскільки зникнення гр. [PERSON] не містить ознак, які дають підстави вважати, що у своїй сукупності вони утворюють склад конкретного злочину, передбаченого КК України, а також за відсутності достатніх даних, які б вказували на те, що останній став потерпілим чи жертвою злочину. На безвісті зниклого [PERSON] заведено оперативно-розшукову справу. 14 серпня 2008 року Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області, заявника було повідомлено що по заяві, зареєстрованій у ЖРЗПЗ № 8283 від 29.07.2008 року по факту безвісного зникнення гр. [PERSON] [INFO] в порушенні кримінальної справи відмовлено згідно ст.6 п.2 КПК України, так як по даному факту відсутній склад будь-якого злочину. Як вбачається із копії ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2011 року, в розшук оголошено [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Тернополя, останнє відоме місце проживання якого [ADDRESS] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, яке вступило в законну силу №607/4881/14-ц від 08 травня 2014 року визнано [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Тернополя, останнє відоме місце проживання якого [ADDRESS] , безвісно відсутнім. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Оголошення [PERSON] померлим необхідне заявнику для оформлення спадщини, спадкоємцем майна якого є також донька [PERSON] [PERSON] . Заявник є співвласником квартири із [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] , [INFO] , відсутній в місці його постійного проживання більше 16 років, відомості про його місце перебування невідомі, вжиті правоохоронними органами заходи щодо його розшуку виявились безрезультатними, що свідчить про обґрунтованість вимог про визнання [PERSON] померлим, а тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. ст. 46,47 Цивільного кодексу України, пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення , ст.ст. 13, 258, 259, 263- 265, 273, 305, 307, 308 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved