Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що 26 листопада 2002 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю), розміром 7, 25 умовних кадастрових гектарів. Після смерті [PERSON] спадкоємців першої та другої черги немає. На момент смерті вона проживала разом з [PERSON] за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Ртищевка, вул. Радянська, б. 13, з травня 1999 року. Вони вели спільний побут, користувалися речами одна одної, меблями, посудом, доглядали будинок, частково робили ремонт, спільно сплачували за комунальні послуги, купляли речі та майно для сумісного користування, мали спільне дозвілля, несли спільні витрати. Після смерті [PERSON] вона прийняла спадщину фактично, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. При зверненні до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області з метою оформлення спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як утриманцю спадкодавця, та було розяснено про необхідність звернення до суду для встановлення факту утримання її померлою. Позивач надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідач надав заяву про слухання справи без участі його представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26 листопада 2002 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 358211, виданим Граківською сільською радою Чугуївського району, Харківської області, актовий запис № 19 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилась земельна частка (пай) розміром 7,25 умовних кадастрових гектарів, яка належить [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ХР № 0106719, виданого на підставі рішення Чугуївської райдержадміністрації від 25 червня 1997 року за № 343/4 (а.с. 9). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного Кодексу, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 531 Цивільного кодексу Української РСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Після смерті [PERSON] спадкоємців першої та другої черги немає. На момент смерті [PERSON] [PERSON] фактично проживала разом з нею за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Ртищевка, вул. Радянська, б. 13, що підтверджується актом, виданим Головою Граківської сільської ради Чугуївського району Харківської області 25 вересня 2015 року (а.с. 10). З травня 1999 року позивач почала проживати разом з [PERSON] Позивач у період з травня 1999 року по день смерті [PERSON] не працювала, за винятком кількох тижнів в 2001 році, що підтверджується записами в трудовій книзі [PERSON] (а.с. 11-14), в неї погіршився стан здоровя, вона почала часто хворіти та їй не вистачало коштів на придбання ліків і продуктів харчування, і тому вимушена була перебувати на утриманні у [PERSON] Позивач та [PERSON] вели спільний побут, користувалися речами одна одної, меблями, посудом, доглядали будинок, частково робили ремонт, спільно сплачували за комунальні послуги, купляли речі та майно для сумісного користування, мали спільне дозвілля, несли спільні витрати. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину фактично, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме продовжила користуватись речами, які залишились після смерті спадкодавиці, в тому числі особистими побутовими речами померлої та продовжила проживати в будинку, в якому вона проживала разом з померлою. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. При зверненні до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області з метою оформлення спадкових прав, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як утриманцю спадкодавця, та було розяснено про необхідність звернення до суду для встановлення факту утримання померлою. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним, не менше одного року. Відповідно до довідки № 02-25/203, виданої Виконавчим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 09.02.2016 року, в результаті проведення жеребкування земельних ділянок (паїв) із земель колективної власності колишнього КСП «Репінський» [PERSON] належить земельна ділянка № 26 площею 6,8031 фізичних кадастрових гектарів (а.с. 15). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved