Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 року №844, громадяни які бажали безкоштовно оформити державний акт на право власності на земельну ділянку згідно з прийнятим рішенням про приватизацію, мали подати відповідну заяву до управління Держкомзему в районі (місті). Однак таку подачу здійснювали не самі безпосередньо, а через органи місцевого самоврядування, які здійснюють організований прийом та передачу таких заяв до відповідного територіального органу Держкомзему за актами приймання-передачі. Позивач також мала бажання скористатися таким правом та оформити державні акти на земельні ділянки. Виготовленням проектно-технічної документації та державних актів на земельні ділянки займалося ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». Коли дана організація виконала всі необхідні роботи їх примірники були видані замовникам. Однак при отриманні даної документації у Смолинській сільській раді вона довідалася, що вся документація виготовлена на ім'я [PERSON], тобто в імені було зроблено помилку. Після цього Позивач неодноразово зверталася і в Держкомзем у Яворівському районі і до ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з метою виправлення помилки, однак у жодній з цих установ їй цього не зробили. У ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» її запевнили, що вони жодних помилок не допускали, оскільки виготовляли документи згідно поданих сільськими радами списками. Після цього вона звернулася до Смолинської сільської ради із вимогою підтвердити або спростувати інформацію про списки. В сільській раді їй було надано викопіювання з списку громадян, власників сертифікатів та поділ їх земельних часток по полях, ознайомившись з якими вона і пересвідчилась, що дійсно Смолинська сільська рада за підписом колишнього голови [PERSON] подала списки у якому [PERSON] за номером 144, як [PERSON]. Отже, на той час дії посадової особи, сільського голови Смолинської сільської ради [PERSON] привели до того, що вона фактично була позбавлена права на виготовлення документації на земельні ділянки безкоштовно, що в свою чергу спричинило виникнення у неї стресової ситуації, надмірної знервованості, порушення звичайного способу проживання, оскільки за документи на земельні ділянки, які вона мала змогу отримати безкоштовно, тепер вона змушена сплатити немалі кошти. Також Позивач зверталася в Прокуратуру Яворівського району, однак їй рекомендували звернутися до суду. а тому Позивач змушена звернутися до суду і просить суд постановити рішення, яким визнати дії Смолинської сільської ради щодо подання неправдивих даних її імені у списки громадян, власників сертифікатів та поділ їх земельних часток по полях незаконними; стягнути з Смолинської -2- сільської ради на її користь 4000 гривень моральної шкоди та судовий збір. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала повністю та дала пояснення, аналогічні викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити повністю. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснення Позивача підтримав повністю. Просить позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте звернулася до суду з клопотання про слухання справу у відсутності представника сільської ради. На судовому засіданні, яке відбулося 01 квітня 2014 року представник відповідача позовні вимоги заперечила, оскільки помилка була допущена колишнім головою Смолинської сільської ради, а тому просить в позові відмовити. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлено, що у відповідності до Викопіювання з списку громадян власників сертифікатів та поділ їх земельних часток відсутня особа, як [PERSON], проте у даних списках значиться позивач, як [PERSON]. Також судом оглянуто матеріали експлікації земельних ділянок № угіддя 50112, 87, 144, 11 в яких позивач значиться, як [PERSON]. Згідно з Розпорядженням №182 від 30.05.2013 року «Про внесення змін до розпорядження голови Яворівської райдержадміністрації від 30.06.2009 року №241» внесено зміни до пункту 201 додатку розпорядження голови Яворівської РДА від 30.06.2009 року №241 замінивши ім'я «[PERSON]» на «Зоня». А також в 2013 році на ім'я [PERSON] виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Смолинської сільської ради. Позивач звернулася зі скаргою в Прокуратуру Яворівського району і з відповіді останньої вбачається, що провівши перевірку прокуратурою було встановлено, що в інформації Смолинської сільської ради в технічній документації із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку (взамін отриманого сертифіката на право на земельну частку (пай)) помилково вказано ім'я, як «[PERSON]» ([PERSON]), що сталося з вини посадових осіб органу місцевого самоврядування попереднього скликання. У відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У відповідності до п.4 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» позивачем має бути доведена доказами моральна шкода, яка їй заподіяна. Позивачем ні в позовній заяві ні під час судового слідства не надано жодних доказів погіршення стану її здоров'я, не підтверджено жодним медичним висновком, а тому суд не може брати до уваги твердження позивача про значне погіршення її стану здоров'я. -3- Заслухавши сторони, перевіривши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не надано жодних доказів того, що колишній голова Смолинської сільської ради умисно вказав неправильно ім'я позивача у списках власників сертифікатів та поділ їх земельних часток. Позивачу слід роз'яснити, що в разі понесення нею матеріальних затрат при виготовлені нової документації вона вправі звернутись до винних осіб про відшкодування матеріальної шкоди.

Outcome: dismissed