Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку посилаючись на те, що з 16.09.2006 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільних дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. На даний час позивач та відповідач разом не проживають. [PERSON] наразі не працює, оскільки перебуває у відпустці до досягнення молодшою дитиною трьох років та потребує матеріальної допомоги відповідача, який в добровільному порядку утримувати позивача не бажає. Тому, [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення їх спільною молодшою дитиною трьох років та судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без його участі не надав, заперечень проти позову не направив, про розгляд справи сповіщений належним чином. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 16.09.2006 року уклали між собою шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Конотоп Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області за актовим записом №58 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільних дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір»ю в с.Халимонове Бахмацького району Чернігівської області, вул.Сіденка,148 (а.с.8) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] наразі не розірвано. Згідно довідки № 01-691 від 06.11.2014 року, виданої Бахмацьким РЕМ, вбачається, що відповідач працює контролером енергонагляду Бахмацького РЕМ і його дохід з травня 2014 року по жовтень 2014 року складав 15442.74 грн. (а.с.9). Згідно рішення Конотопського міськрайонного суду від 30.06.2011 року вбачається, що з [PERSON] на користь позивача на утримання дочки [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10). Окрім того, рішенням Бахмацького районного суду від 19.03.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд вважає обґрунтованими, проте, враховуючи, ті обставини, що з відповідача на користь позивача вже стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, то суд з урахуванням принципів доцільності та розумності приходить до висновку про часткове задоволення вимог позову і стягнення з [PERSON] на утримання дружини аліментів у розмірі 1/12 частини щомісячно. Відповідно до вимог ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач просить стягнути з відповідача 150 грн., понесених ним на правову допомогу у виді складання адвокатом позовної заяви. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України ''Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах''. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов»язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розміри витрат, пов'язаних оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У зв»язку з тим, що в матеріалах справи, в підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 150 гривень, наявна квитанція до прибуткового касового ордера, яка належним чином не оформлена, оскільки не містить печатки, то дані судові витрати не підлягають стягненню з відповідача оскільки, вони належним чином не підтверджені. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору. На підставі вищевикладеного і

Outcome: partial