Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу по сплаті аліментів та стягнення пені за прострочення виплати за аліментами, посилаючись на те, що на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 14 листопада 2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 19.09.2011 року і до повноліття дитини. З того часу відповідач аліменти на утримання сина сплачує нерегулярно, у зв'язку з чим утворилася значна заборгованість за аліментами. Державним виконавцем було зроблено розрахунок заборгованості по аліментах станом на 01.05.2014 року, починаючи з жовтня 2011 року розмір якої визначений у сумі - 11183,33 гривні. На даний час виконавче провадження знаходиться в провадженні державної виконавчої служби Першого Малиновського відділу Одеського міського управління юстиції. Відповідач даний розрахунок заборгованості за аліментами отримав, однак його не оскаржував, до суду з позовом про звільнення від сплати заборгованості аліментами не звертався, тому і не має ніяких поважних причин не сплачувати аліменти на утримання дитини. Далі позивачка вказує, що у відповідності з вимогами п.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана платити аліменти за рішенням суду, отримувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного процента за кожний день прострочення платежу. Оскільки за відповідачем, згідно розрахунку заборгованості за аліментами існує борг у розмірі 11183,33 гривні, то цей борг повинний бути стягнутий з нього окремо за рішенням суду. Крім того з врахуванням цього боргу, підлягає до стягнення з відповідача і пеня за прострочення сплати аліментів, що виникла за період з жовтня 2011 року по 01.05.2014 року, розмір якої просить розрахувати суд. Зазначені вище обставини стали причиною для звернення з наступним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд задовольнити позов в повному обсязі з врахуванням підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач в судових засіданнях проти позову заперечував, вказуючи, що він сумлінно виплачує аліменти в сумі, яку може сплатити, тому що не працює. При вирішення спору просив врахувати квитанції, які не врахував державний виконавець, коли робив розрахунок заборгованості по аліментах. Залучена в якості третьої особи, державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Фішер В.В.,пояснила суду, що розрахунок заборгованості по аліментах зроблений нею у відповідності до вимог ст. 182 СК України ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», і боржником не оскаржується, тому не може не бути врахований судом, незважаючи на надані в судовому засіданні відповідачем додаткові квитанції про виплату деяких сум аліментів. Суд ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши учасників процесу, державного виконавця, дослідивши подані стороною позивача докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 14 листопада 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 28 січня 2002 року в твердій грошовій сумі в розмірі п'ятсот (п'ятсот ) гривень щомісячно починаючи з 19 вересня 2011 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 28 січня 2020 року. З вказаного періоду відповідач аліменти на утримання сина виплачував нерегулярно, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по сплаті аліментів. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, затвердженого начальником Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 09 грудня 2013 року, державним виконавцем Рудик Т.С., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-7130/11 виданого Малиновським районним судом м. Одеси від 15.12.2011 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина, [INFO] у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 19.09.2011 року до 28.01.2020 року, державним виконавцем встановлено, що розрахунок заборгованості по аліментах визначається відповідно до положень норми статі 182 СК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з даним розрахунком заборгованість по стягненню аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] визначена за період починаючи з 19 вересня 2011 року по 01.05.2014 року із розрахунку встановленої судовим рішенням твердої грошової суми у розмірі 500 гривень на місяць. Так за даним розрахунком за вересень 2011 року у боржника існує заборгованість за 11 днів вересня у сумі - 183 гривні 33 копійки, далі з жовтня 2011 року по листопад борг розрахований по 500 гривень щомісячно та складає суму - 13183,33 копійки. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, затвердженого начальником Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 20 травня 2014 року, державним виконавцем встановлено, що згідно попереднього розрахунку заборгованості борг по аліментам станом на 01.04.2014 року в твердій грошовій сумі складав - 15183,33 гривні. Боржником за вказаний період надано до Відділу інформацію про сплату аліментів, а саме копії чеків на загальну суму - 4500 гривень. Отже 15183,33 + 500 гривень (заборгованість за квітень 2014 року) = 15683,33 гривні. Далі з розрахунку випливає ,що 15683,33 гривні - 4500 гривень = 11183,33 гривні. Таким чином державним виконавцем вставлено, що борг по аліментам станом на 01.05.2014 року складає - 11183,33 гривні. Відповідно до ч.1 статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішення суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Статтею 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів шляхом стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Неустойка у формі пені стягується за прострочення грошового зобов'язання. У даному випадку за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пеня - це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності) якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. З документів виконавчого провадження, що надані до суду в якості доказів, вбачається що відповідач не виплачував аліментів у повному обсязі, тому, суд вважає доведеним факт порушення [PERSON] зобов'язання щодо сплати аліментів на утримання свого неповнолітнього сина, а тому з нього повинна бути стягнута неустойка (пеня) за порушення цього зобов'язання за весь час прострочення. Таким чином, якщо виходити з аналогії права та застосовувати цивільне законодавство про відповідальність з прострочення грошових зобов'язань до сімейного законодавства, то визначений розмір пені 1% за кожний день прострочення аліментів кожний місяць буде становити 30% суми несплачених аліментів (30 днів х 1%). З вищевикладеного суд розраховує розмір неустойки (пені) що підлягає стягненню з відповідача виходячи з наступного. З розрахунку заборгованості по аліментах, затвердженого начальником першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, вбачається, що державним виконавцем зроблений розрахунок суми належної до сплати відповідачем на користь позивачки виходячи з встановленої за рішенням суду твердої грошової суми 500 гривень на місяць. З зазначених розрахунків вбачається, що за вересень 2011 року заборгованість по аліментах становить - 183,33 гривні, за інші місяці по 500 гривень на місяць. Таким чином, враховуючи що державним виконавцем за кожний місяць визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка не є незмінною за виключенням вересня 2011 року, у відповідності до діючого законодавства України, про що був повідомлений боржник -відповідач, даний розрахунок не оскаржив, тому суд за вказаний період несплати аліментів нараховує пеню за визначеною законодавством формулою. Так у вересні 2011 року відповідачем не була сплачена сума у розмірі 183,33 гривні, тому неустойка (пеня) за цей місяць буде становити - 54 гривні 99 копійок (183,33 х 30:100). У інші місяці, кількість яких згідно заборгованості від 20.05.2014 року складає 22 місяці (з жовтня 2011 року по травень 2014 року = 31 місяць, за відрахуванням 9 місяців, за які надані квитанції державному виконавцю) , відповідач має борг по 500 гривень за місяць, тому розмір пені у кожному місяці складає незмінну суму по 150 гривен за формулою (500х30: 100= 150). В контексті статі 196 СК України сума боргу за перший місяць не додається до заборгованості за другий місяць, відповідно і неустойка буде нараховуватися, виходячи із суми належної до сплати за кожний місяць окремо без додавання суми боргу за минулі місяці. З урахуванням викладеного в мотивувальній частині рішення, суд визначає розмір неустойки (пені) яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, за порушення виконання ним грошового зобов'язання, за період з 19 вересня 2011 року по 01 травня 2014 року у загальному розмірі - 3354 гривні 99 копійок, враховуючи, що розмір пені за 11 днів вересня 2011 року становить - 54 гривні 99 копійок , а за останні 22 місяці заборгованості по 150 гривень на місяць становить суму - 3300 гривень + пеня за вересень 2011 року у сумі 54,99 гривень = 3354 гривні 99 копійок. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків вставлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, що позивачка поклалася на розсуд суду щодо нарахування відповідачу до сплати неустойки (пені) за порушення ним грошового зобов'язання, за несплату аліментів на утримання неповнолітнього, суд приймає рішення про задоволення позову, предметом якого є стягнення пені за кожний день прострочення, у зв'язку з несплатою аліментів, стягнувши з відповідача пеню у розмірі - 3354 гривні 99 копійок. Стосовно позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення з відповідача суму заборгованості по аліментах у розмірі 11183 гривні 33 копійки, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із спати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку ( доходу) розмір аліментів не може бути менше, встановленого Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу та боржнику. Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою зацікавленої сторони у порядку встановленому законом. Згідно з ч.4 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач зобов'язаний сплачувати позивачці аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень на місяць. Державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, зроблено розрахунок заборгованості по аліментах боржника [PERSON], який станом на 01.05.2014 року визначений у сумі - 11183,33 гривні, а станом на 30.06.2014 року навіть у сумі - 12183,83 гривні. Вказані розрахунки сторонами не оскаржувалися, тому вважаються чинними і вказана заборгованість стягується з відповідача [PERSON] окремо від стягнення з нього, присуджених до виплати поточних платежів по аліментах. Зазначених вище підстав суд, вважає, необґрунтованими вимоги позивачки про стягнення з відповідача суми заборгованості по аліментах у розмірі - 11183,33 гривні, тому що стягнення такого виду заборгованості за рішенням суду можливо тільки у разі наявності спору між сторонами щодо визначення розміру такої заборгованості, а відповідач позво про оскарження заборгованості по аліментах не подавав. На підставі викладеного,

Outcome: partial