Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Севтранстрест» (далі ПП «Севтранстрест») про стягнення матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27.05.2013 року в м. Сімферополі водій [PERSON], керуючи автомобілем «Mersedes», д/н [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем Kia, державний номер [NUMBER], під керуванням позивача, внаслідок чого транспортному засобу позивача спричиненні механічні пошкодження. Винним у скоєнні ДТП постановою суду визнаний [PERSON], який у зазначений час знаходився у трудових відносинах з ПП «Севтранстрест». Відповідач на час ДТП був застрахований у страховій компанії : Приватному Акціонерному товаристві «Кримська страхова компанія» (далі ПрАТ «Кримська страхова компанія»), якою було частково відшкодовано позивачу шкоду у розмірі 7613,42 грн. За ремонт автомобіля [PERSON] було сплачено 12040 грн., також 200 грн. за огляд автомобіля, 100 грн. - за отримання копії звіту «Укравтотехекспертиза». З урахуванням наведеного та з посиланням на ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187 Цивільного Кодексу України, позивач просив суд: стягнути з ПП «Севтранстрест» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 5236,58 гривень; моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.; вирішити питання про судові витрати (а.с.3-6). Ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя АРК від 10 грудня 2013 року до участі у цивільній справі були залучені ПрАТ «Кримська страхова компанія» та [PERSON] Також, зазначеною ухвалою було уточнено найменування відповідача: Приватне підприємство «Севтранстрест» (скорочене ПП «Севтранстрест») (а.с.43). Під час провадження по справі позивачем, у порядку ст. 31 ЦПК України, були уточнені позовні вимоги та остаточно у заяві від 27.01.2014 року, [PERSON] просив суд: стягнути з ПП «Севтранстрест» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 4726,58 гривень; моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.; вирішити питання про стягнення судових витрат у розмірі 1918,80 грн. Первісно заявлений позивачем розмір матеріальної шкоди був зменшений з 5236, 58 гривень до 4726,58 гривень, внаслідок того, що вже після відкриття провадження по справі за його позовом відповідач ПП «Севтранстрест» відшкодував йому франшизу у розмірі 510 гривень (а.с. 99-103). Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги та з підстав, викладених в уточненій позовній заяві та у письмових поясненнях, просив суд їх задовольнити; не заперечував проти заочного розгляду справи підстави та наслідки якого йому відомі (а.с.113). Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, відповідно до вимог діючого законодавства, причин своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність або ж відкладення судового засідання не надавав. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи по справі ПрАТ «Кримська страхова компанія» до судового засідання не з'явилася, заяв про відкладення розгляду справи або проведення розгляду без її участі до суду не надходило. Суд, з урахуванням погодження позивача, розглядає справу заочно, що відповідає положенням ст.ст. 169,224 ЦПК України та у порядку частини 2 статті 197 ЦПК України. З урахуванням письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Вивчивши усі наявні по справі докази та матеріали цивільної справи у їх сукупності, оглянувши адміністративний матеріал за № 3/122/1168/13 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд дійшов до висновку про часткове задоволення вимог [PERSON], виходячи з наступного. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 27.05.2013 року у м. Сімферополі, по вул. Павленка/бул. Леніна, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Mersedes», реєстрацій номер [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем KIA, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортному засобу позивача спричинені механічні пошкодження. Постановою Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 11.06.2013 року по справі №3-122/1168/13 [PERSON] визнано винним у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу (а.с.7). Зазначені обставини підтверджується відомостями адміністративного матеріалу за № 3/122/1168/13 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На час розгляду справи у суді вищевказана постанова суду від 05.12.2008 року є чинною. Оскільки вищевказана постанова суду набрала законної сили, то в силу вимог частини 4 статті 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань: чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль КIA Carens, державний номер [NUMBER], належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.27). На час дорожньо-транспортної пригоди 27.05.2013 року [PERSON] знаходився у трудових відносинах із відповідачем ПП «Севтранстрест» та виконував свої трудові обов'язки. Зазначене підтверджується копією наказу директора ПП «Севтранстрест» за №91к від 12.07.2007 року, згідно з яким [PERSON] прийнятий з 12.07.2007 року на роботу на посаду водія до ПП «Севтранстрест» та, станом на 26.12.2013 року, продовжує працювати на займаній посаді, що підтверджується довідкою, наданою відповідачем №529 від 26.12.2013 року (а.с.51,52) та відповідачем ( його представником) не спростоване. Зі звіту, виконаного ПП «Експертна компанія «Укравтотехекспертиза», про оцінку транспортного засобу KIA Carens, реєстраційний номер [NUMBER], на замовлення ПрАТ «Кримська страхова компанія» вбачається, що розмір матеріальної шкоди, спричинений [PERSON] внаслідок пошкодження належного йому автомобіля складає 9280,91 грн. (у тому числі ПДВ на запчастини та матеріали 1157,49 грн., а вартість відновлюваного ремонту цього автомобіля складає 12526, 69 грн.(а.с.15-19). На ремонт свого автомобіля у ТОВ «Авто ДЄНТ СЕРВІС» [PERSON] було витрачено 12040,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт №2706 та квитанцією до прибуткового касового ордеру №11 від 30.08.2013 року (а.с.9). Також позивачем було сплачено у ТОВ «Авто ДЄНТ СЕРВІС» 200,00 грн. за огляд автомобілю та 100,00 грн. за надання копії звіту, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру від 30.08.2013 року та 18.06.2013 року відповідно.(а.с.6,7). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги до визначеного ним відповідача: ПП «Севтранстрест», [PERSON] у позовній заяві зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача ПП «Севтранстрест» застрахована у страховій компанії ПрАТ «Кримська страхова компанія», що підтверджується полісом №АЕ/0191191 від 22.04.2013 року, тому ПП «Севтранстрест» як роботодавець [PERSON], зобов'язане виплатити недоплачене йому Страховиком ПрАТ «Кримська страхова компанія» недоплачену йому суму. Перевіряючи обґрунтованість доводів позивача, суд дійшов до наступних висновків. За матеріалами цивільної справи, ПрАТ «Кримська страхова компанія», на підставі вищезазначеного звіту, було виплачено позивачеві страхове відшкодування у розмірі 7613,42 грн. (сума оцінки - ПДВ - франшиза), що підтверджується страховим актом №309 від 23.08.2013 року та платіжним дорученням №1377 від 17.09.2013 року (а.с.64,65). Тому, позивач вважає, що франшиза й недоплачене страхове відшкодування підлягають стягненню на його користь саме з ПП «Севтранстрест». Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про обов'язок ПП «Севтранстрест» на його користь франшизи у розмірі 510 гривень є цілком обґрунтованими. Однак, під час провадження справи у суді спірна франшиза була відшкодована позивачеві відповідачем Розмір франшизи відповідачем на користь позивача сплачений, що підтверджується листом ПП «Севтранстрест» (а.с. 35). Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи позивача про стягнення саме з ПП «Севтранстрест» на його користь суми 4726, 58 ( різниці між фактично витраченою позивачем на ремонт автомобіля сумою та виплаченим Страховиком відшкодуванням) з посиленням на ст. 1192 ЦК України за якою суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, оскільки цивільно-правова відповідальність ПП «Севтранстрест» застрахована у ПрАТ «Кримська страхова компанія» та страхова сума (ліміт відповідальності) є достатньою для відшкодування завданих позивачу збитків та складає 50000,00 грн. Відповідно до п. 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З відповіді Страховика на а.с. 61 не убачається встановлених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» підстав для відмови у виплаті позивачеві витрат на відшкодування ремонту автомобіля у повному обсязі ( за виключенням вимог про стягнення франшизи). Посилення у зазначеній у зазначеній відповіді про зменшення суми виплати на податок на добавлену вартість, не засновано на фактичних обставинах справи, оскільки, згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера на а.с.3 позивач оплатив ТОВ «Авто Дент-Сервіс» суму 12040 гривень - без урахування податку на добавлену вартість, тому зазначена сума ( за мінусом франшизи) підлягає стягненню саме із Страховика. З урахуванням викладеного, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд робить висновок, що заявлені [PERSON] позовні вимоги до ПП «Севтранстрест» є необґрунтованими, оскільки заявлені не до того відповідача, а відтак в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 4726,58 грн. задоволенню не підлягають. Також, заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь сум: 100 гривень ( за отримання копії експертної оцінки, 200 гривень ( за огляд автомобіля) позивач не навів правові підстави заявлених вимог та не вказав, чому саме у відповідача виник обов'язок по відшкодуванню йому зазначених сум. Розглядаючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача ПП «Севтранстрест» моральної шкоди, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Вина [PERSON], який керував транспортним засобом Mersedes, д/н [NUMBER], та знаходився у трудових відносинах з відповідачем по справі, підтверджується постановою Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 11.06.2013 року. Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачено, що при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Тому, з урахуванням зазначених положень, фактичних обставин справи, наведених [PERSON] у заяві на обґрунтування вимог щодо стягнення моральної шкоди (а.с.113) відсутності у матеріалах цивільної справи інших доказів спричинення позивачеві моральної шкоди, ніж доводи, викладені ним у заяві, встановлення судом самого факту спричинення позивачеві матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з ПП «Севтранстрест» з яким у трудових відносинах знаходився на момент ДТП [PERSON] на користь [PERSON] - 1000,00 грн. При цьому, суд вважає, що визначення розміру моральної шкоди у вищезазначених розмірах, буде достатнім відшкодуванням спричинених [PERSON] моральних страждань, внаслідок злочину. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. З відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду із позовною заявою, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме судовий збір в розмірі 74,47 грн. Суд не стягує з відповідача на користь позивача суму 1400 гривень - суми, оплаченою [PERSON], оскільки, за положеннями цивільного процесуального законодавства, відшкодуванню підлягають витрати у зв'язку із наданням правової допомоги, однак, за матеріалами справи, [PERSON] не є особою, що має право на надання правової допомоги - у розумінні ст. 84 ЦПК України. На підставі статей 1167, 1192 Цивільного Кодексу України, статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів»,

Outcome: partial