Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та прохає визнати відповідача, такою, що втратила право користування житлом - квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказана квартира належить їй на праві приватної власності. У вказаній квартирі, крім неї, зареєстровані також її сини - [PERSON] , [PERSON] , онук - [PERSON] , 2017 року народження, та відповідач [PERSON] , яка є дружною її рідного брата та доводиться їй невісткою. З серпня 2011 року відповідач у власності квартирі не проживає. [PERSON] разом із своїм чоловіком винаймають інше житло. Проте знятися з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , відповідач не бажає. В той же час вона повинна сплачувати за відповідача комунальні послуги, пов`язані з обслуговуванням житла. Оскільки відповідач з серпня 2011 року без поважних причин не проживає у належній їй квартирі то, відповідно до ст.ст. 391, 405 ЦК України, прохає суд визнати її такою, що втратила право користування житлом. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 червня 2021 року провадження у справі було відкрито та визначеного, що розгляд справи буде проводитися за правилами загального позовного провадження (а.с. 13). Відповідно до ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 липня 2021 року підготовче провадження у цивільній справі було закрите та справа призначена до судового розгляду (а.с. 24). В судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохає їх задовольнити. Пояснила, що відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі, яка належить їй на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS] з 07 листопада 2006 року та до серпня 2011 року іноді приходила за вказаною адресою. Проте з 24 серпня 2011 року [PERSON] взагалі не з`являється за адресою реєстрації. Особисті речі чи інше майно, належне [PERSON] , у квартирі відсутні. Відповідач більше 9 років не сплачує комунальні послуги, участі в утриманні будинку та квартирі не приймає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 41-44). Відзив на позов відповідачем наданий не був. Треті особи [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги підтримали, пояснивши, що [PERSON] фактично ніколи не проживала у квартирі [ADDRESS] та взагалі не з`являється за вказаною адресою з серпня 2011 року. Суд, вислухавши пояснення позивача, третіх осіб, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Конотопської міської ради Сумської області 03 січня 2006 року (реєстраційний номер у Державному реєстрі речових прав на нерухоме та державному реєстрі прав власності на нерухоме майно № 13524526) (а.с. 5,6). У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстровані також її сини - [PERSON] , [PERSON] , онук - [PERSON] , який народився [INFO] , невістка - [PERSON] (а.с. 4). Відповідач зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 07 листопада 2006 року (а.с. 12). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а в силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проживає за адресою: [ADDRESS] . та зареєстрований за вказаною адресою з 11 лютого 1083 року. Він знає позивача [PERSON] , яка проживає у квартирі [ADDRESS] , як сусідку з 2001 року та йому відомо, що [PERSON] ніколи не проживала у квартирі позивача. Свідок [PERSON] також надала показання, що вона проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 08 лютого 1983 року. Знає позивача [PERSON] , як сусідку. [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] та вказана квартира розташована з її квартирою на одному сходовому майданчику. Їй відомо, що у квартирі позивача була зареєстрована [PERSON] та вона іноді зустрічала її на сходовому майданчику біля квартири. Вона з точністю може сказати, що [PERSON] не проживає у квартирі позивача з 24 серпня 2011 року. У суду не має підстав ставити під сумнів пояснення свідків, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими, зібраними у справі доказами, будь-якої заінтересованості свідків в результатах розгляду справи встановлено не було. Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] , яка народилася [INFO] , не проживає у квартирі [ADDRESS] з 24 серпня 2011 року. Відповідач залишила житло добровільно, перешкод у користуванні квартирою їй створено не було, вселитися до квартири вона не намагалася, тобто втратила будь-який зв`язок із вказаним житлом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що відповідача [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житлом, а саме: квартирою [ADDRESS] . Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 908 грн 00 коп (а.с. 1)

Outcome: approved