Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович; приватний виконавець виконавчого округу міста Києва, Клітченко Оксана Анатоліївна, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 08.09.2020 року та зареєстрований у нотаріальному реєстрі за №31042 - про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості в розмірі 8938,13 грн, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати на користь позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вищевказаний виконавчий напис про стягнення з боржника на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості в розмірі 8938,13 грн, перебуває на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. При цьому позивач категорично не погоджується з даним виконавчим написом, вважає, що останній вчинений з порушенням норм чинного законодавства, та вказує, що: заборгованість в сумі 8938,13 грн. яку нарахував нотаріус не підтверджена жодними доказами; нотаріусом не перевірено факт, що з дня виконання вимоги минуло не більше трьох років, так як нотаріусу не було надано належним чином оформленої виписки з рахунка боржника; вона не отримувала доказів переходу прав до нового кредитора, не повідомлена про зміну первісного кредитора, відтак оспорює суму заборгованості за договором; нотаріус не встановив фактів за який період нарахована заборгованість та коли настав строк виконання зобов`язань, які встановлюються періодичними платежами; відсутня виписка з особового рахунка, а саме з карткового рахунка № [NUMBER] ; нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався п.2 Переліку, який постановою Київського апеляційного адміністративного суду №826/20084/14 від 22.02.2017 визнано незаконним та нечинним; виконавчий напис вчинено не на повному тексті кредитного договору. що унеможливлює правильну оцінку правомірності та безспірності вимог відповідача; нотаріусу не надано акцепту кредитного договору, а надана лише оферта, що є недостатнім підтвердженням укладення кредитного договору, а також не надано невід`ємних частин договору, таких як Правила банківського обслуговування та Тарифів банку. Ухвалою судді від 15.02.2021 відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Представник позивача, адвокат Хворост Д.М. в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивача, повідомила, що позов підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату. Час та місце розгляду справи повідомлений. Правом надання відзиву на позовну заяву в установлений законом строк, не скористався. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені, пояснень, заяв та клопотань від останніх не надходило. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.09.2013 року [PERSON] підписала договір №001-16131-100913 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговуванн платіжної картки в ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК»(а.с.16). 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №31042, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором №001-16131-100913 від 10.09.2013, укладеним між [PERSON] та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», право вимоги якого перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» на підставі договору відступлення права вимоги №11/08/2020-ФА від 11.08.2020 в розмірі 8438,13 грн та 500 грн за вчинення виконавчого напису, та всього - 8938,13 грн (а.с.15). Даний виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва, Клітченко О.А.. що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження за ВП №63943634 від 17.12.2021 (а.с.21). На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 08.09.2020, зареєстрованого у реєстрі за №31042, приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. 11.01.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої з доходів позивача від ФОП « [PERSON] » проводяться відрахування у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 10231,94 грн (8938,13 грн - заборгованість по виконавчому документу, 893,81 грн - основна винагорода приватного виконавця та 400,00 грн витрати на проведення виконавчих дій) на відповідний рахунок приватного виконавця (а.с.22). Як було зазначено вище, не погоджуючись із виконавчим написом нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 08.09.2020, зареєстрованого у реєстрі за №31042, на підставі, якого приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. проводиться стягнення грошових коштів з боржника, позивач звернулася до суду з даним позовом. Суд зазначає, що у статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу - не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц. Матеріали нотаріального провадження з вчинення 08.09.2020 виконавчого напису приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрованого у реєстрі за №31042 суду не надано, що дає підстави дійти висновку, що є обґрунтованими посилання позивача про те, що станом на момент вчинення нотаріусом зазначеного виконавчого напису,стягувачем на надано належних та достатніх документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а так само і документів, які б обґрунтовували розмір заборгованості божника. В матеріалах справи відсутні докази того, що при вчиненні напису нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Суд вказує, що наявна в матеріалах вчинення зазначеного виконавчого напису виписка з рахунку [PERSON] про заборгованість у розмірі 8938,13 грн за кредитним договором №001-16131-100913 від 10.09.2013 року не підтверджена, в свою чергу, ні розрахунком вказаної заборгованості, ні іншими доказами, а містить лише посилання на наявну заборгованість за простроченим тілом кредиту та заборгованістю за простроченими відсотками. Таким чином, суд прийшов до висновку, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Інші докази, які б підтверджували, що нотаріус дійсно належним чином переконався у безспірності розміру зазначених сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, в матеріалах даної цивільної справи відсутні. Щодо посилання позивача на закінчення встановленого законом строку давності для звернення відповідачем за захистом свого порушеного права з вимогою про стягнення з позивача суми боргу, суд зазначає, що дотримання відповідачем строків давності для звернення за захистом свого порушеного права не є предметом дослідження у даній справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В свою чергу, питання правомірності стягнення заборгованості за кредитним договором, розмір заборгованості та інші питання, пов`язані із таким стягненням, можуть бути предметом розгляду в межах іншої цивільної справи за позовом кредитора до боржника про стягнення заборгованості за кредитом. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 12.02.2021 заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Хворост Д.М. про забезпечення позову по цивільній справі №550/164/21 було задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, вчиненого 08.09.2020 року та зареєстрованого у нотаріальному реєстрі за №31042 - про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором №001-16131-100913 від 10.09.2013 року на загальну суму 8938,13 грн, яке проводиться приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. у виконавчому провадженні ВП №63943634 (а.с.69-72). Таким чином, суд роз`яснює, що у зв`язку із задоволенням позову заходи забезпечення позову по даній справі продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи у відповідності до положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на те, що позивач при пред`явленні позову та заяви про забезпечення позову, сплатила судовий збір на загальну суму 1362,00 грн, що підтверджується квитанцією №28409 від 08.02.2021 (а.с.14) та квитанцією №28678 від 08.02.2021 (а.с.51), суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача вищезазначену суму судового збору. З урахуванням вимог ч.1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати на професійну правничу допомогу. Згідно наявної у справі квитанції про оплату послуг адвоката, акту приймання-передачі, позивач [PERSON] понесла витрати на правову допомогу в розмірі 6200,00 грн. (а.с.35-43).З урахуванням положень п.1 ч.2 статті 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню вказані вище витрати в розмірі 6200,00 грн. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved