Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що проживає разом з чоловіком [PERSON] , [INFO] , у квартирі [ADDRESS] . За словами заявника, протягом останнього часу чоловік вчиняє фізичне, психологічне насильство відносно неї, за черговою заявою до поліції від 01.02.2021 року відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис строком на десять діб. Заявник вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства та для забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства відносно неї просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатись на відстань 0,5 км до місця проживання заявника за адресою: [ADDRESS] . Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Додала, що [PERSON] не прийняв телефонограму про виклик в судове засідання, оскільки був п`яний вчора і сьогодні. Постійно випиває, вчиняє сварки, ображає, тобто, як вказує заявник, вчиняє психологічне насильство відносно неї. На запитання суду заявник пояснила, що за квартиру чоловік платить, економічного та фізичного насильства не вчиняє. Згадала як нещодавно приїхала дочка, а коли лягли спати, то чоловік прибіг з ножем. У зв`язку із цим була викликана поліція та працівниками останньої був винесений відносно [PERSON] терміновий заборонний припис, протягом дії якого ніякого насильства чоловік ніби не вчиняв, тільки перебував в стані сп`яніння. На запитання суду [PERSON] повідомила, що раніше поліцію не викликала, ніяких документів відносно чоловіка працівники правоохоронних органів до 01.02.2021 не складали. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце заяви повідомлявся згідно з правилами ЦПК України, причини неявки суду невідомі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що заявник приходиться її матір`ю, а заінтересована особа - вітчим. Свідок зазначила, що [PERSON] постійно випиває, а так як сторони живуть разом - це ненормально, може закінчитись кримінальним провадженням. За словами свідка, вітчим вчиняє психологічне насильство відносно матері, ображає її, а також економічне, оскільки постійно щось ламає, колись розбив автомобіль. Пригадала як у понеділок 01.02.2021 повинні були лягати в лікарню, [PERSON] був п`яний, у той день виходив за горілкою та близько 3 год. ночі повернувся. Коли мати у зв`язку із цим зробила йому зауваження, то вітчим схопив ніж, після чого свідок викликала поліцію та відносно [PERSON] був складений терміновий припис. [PERSON] додала, що до цього мати ніколи поліцію не викликала, будь-яких документів, крім припису, відносно [PERSON] складено не було. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2021 року поліцейським взводу №1 роти №3 БУПП в Житомирській області Хуторною Н. винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №089238 у зв`язку із скоєння ним домашнього насильства. Зі змісту припису вбачається, що 01.02.2021 року близько 03 год. 18 хв. [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини [PERSON] , а саме: ображав словами брутальної лайки, погрожував розправою. Терміновим заборонним приписом встановлені наступні заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 3 доби з 01.02.2021 року по 04.02.2021 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 350-2 Цивільного процесуального кодексу України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису підлягає встановленню, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. На переконання суду, [PERSON] не надала беззаперечних доказів на підтвердження вчинення [PERSON] постійного та безперервного домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відносно неї, а також ризиків настання насильства у майбутньому, що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 01 лютого 2021 року [PERSON] не порушував, а встановлені у ході судового розгляду обставини фактично свідчать лише про наявність тривалого конфлікту між сторонами, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed