Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON], на обґрунтування якого повідомила, що вона з відповідачем перебуває в шлюбі, від якого у них народилося двоє спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею, а відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча може надавати матеріальну допомогу, адже є особою працездатного віку та працює неофіційно. Окрім того, дітям не виповнилось трьох років, проте відповідач не надає коштів і на її утримання. У зв'язку з чим просила стягувати з [PERSON] на її користь на утримання малолітніх дітей, у розмірі 3000 грн., щомісячно, до виповнення найстаршій дитині повноліття, а також стягувати з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно, до виповнення [PERSON] 18.08.017 року народження, трьох років. Ухвалою суду від 04 вересня 2018 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Позивачка у судове засідання не з'явилася, при цьому надала суду заяву, у якій позов підтримала, просила задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву у визначені в ухвалі строки не подав, хоча ухвалу із позовною заявою та додатками до неї отримав завчасно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України. Зі змісту\~ст.180 СК\~\~України\~вбачається, що батьки зобов'язані\~\~утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Судом встановлено,\~що [PERSON]\~та [PERSON]\~є батьками\~неповнолітніх дітей\~ [PERSON], 18.08.2017 р. н. та [PERSON], 11.03.2016 р. н., які проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча може надавати матеріальну допомогу, адже є особою працездатного віку, неофіційно працює та отримує дохід. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] має право на стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх неповнолітніх дітей, а також на своє утриманняі, суд вважає за необхідне задовольнити позов, із урахуванням змінених позовних вимог, у повному обсязі. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 704 грн.80 коп. судового збору. На підставі ст.\~10-13,\~81,\~133, 137,\~141, 258,\~263-265,\~267, 274-279, 430 ЦПК України,

Outcome: approved