Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом до Геронимівської сільської ради Черкаського району та [PERSON] Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 21 грудня 1998 року померла її мати [PERSON]. Заповіту мати не залишила, спадкоємцями першої черги після смерті матері є вона та відповідачка [PERSON] Спадкове майно складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS], де вона проживала та була зареєстрована разом з матірю та сестрою [PERSON] Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, оскільки вона пропустила строк для звернення до нотконтори. Вважає, що у відповідності до вимог ЦК УРСР (1963 року) вона фактично прийняла спадкове майно, оскільки на час відкриття спадщини проживла разом з спадкодавцем. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надавши суду заяву в котрій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Геронимівської сільської ради Черкаського району, в судове засідання не зявився, але від сільської ради надійшла письмова заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі її представника. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заява про визнання позовних вимог в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглядати справу без її участі. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. В судовому засіданні встановлено, що 21.12.1998 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 099340 виданим 22.12.1998 року виконкомом Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 30. Суд констатує, що правовідносини, які відповідають встановленим фактам, врегульовані Перехідними та Прикінцевими положеннями ЦК України від 16.01.2003 року та нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст. 529 ЦК України (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Пунктом 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивачка [PERSON] у відповідності до вимог ст. ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року прийняла спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, спільного проживання з спадкодавцем в одній квартирі, що підтверджується відповідною довідкою № 941 від 20.07.2015 року, долученою до матеріалів справи та виданою Геронимівською сільською радою Черкаського району Черкаської області. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження. Після звернення до нотаріальної контори позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, у звязку з пропуском строку для звернення до нотконтори. Згідно висновку про вартість обєкта оцінки виконаного оцінювачем [PERSON] вартість 1/3 частки квартири [ADDRESS] становить 70100 грн., тобто судовий збір позивачем сплачено правильно у відповідності до вимог чинного законодавства. В судовому засіданні також встановлено, що спадкоємець після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], яка не претендує на спадщину. Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON], як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], як на спадкове майно після смерті матері [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Outcome: approved