Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади с. Підгір'я в особі [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що 03.01.2001 року померла її мати [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,2842 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,5129 га та площею 0,7713 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області. Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняла, оскільки вступила у володіння та управління спадковим майном протягом шести місяців після смерті своєї матері. Маючи намір оформити право на спадщину після смерті батька, вона звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом їй у цьому було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, відсутній. У зв'язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернулася до суду з даним позовом. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не зявилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з'ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об'єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №228469, [PERSON] померла 03.01.2001 року. Як вбачається із свідоцтва про народження серії IV-УР №731441, [PERSON] доводиться матір'ю позивача [PERSON], [INFO]. Як вбачається з копії державного акту серії ЛВ № 056858 на право власності на земельну ділянку, [PERSON], на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 26.01.2004 року №17, є власником земельної ділянки площею 1,2842 га, яка складається із земельних ділянок площею 0,5129 га та площею 0,7713 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Золочівського району Львівської області. Як вбачається з копії заповіту складеного 21.01.1994 року, посвідченого у виконкомі [PERSON] сільської ради народних депутатів, [PERSON] заповіла все своє майно, яке належало їй на день смерті, своїй дочці [PERSON]. З довідки від 03.09.2018 №746, виданої [PERSON] сільською радою, вбачається, що останнім місцем проживання померлої 03.01.2001 [PERSON] було село Підгір'я Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені у [PERSON] сільській раді посвідчувався21.01.1994 за реєстром №2, не змінений і не відмінений. Заборон та арештів на земельну ділянку площею 1,2842 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником яких є [PERSON], немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла її донька [PERSON], яка вступила в управління і володіння майном померлої взявши в користування речі її домашньої обставновки та вжитку, похоронила маму за свої власні кошти. Згідно із інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 53583361, інформація щодо спадкової справи після смерті [PERSON] померлої 03.01.2001 року, відсутня, що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців, у встановлений законом строк, не звертався із заявою про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст.\~328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином з врахуванням того, що спадщина відкрилася 03.01.2001 року, на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч.1 ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої матері, спадщину фактично прийняла, наявної інформації, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved