overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2009 року по 2013 рік. За час шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки у них не склалися, на даний час вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, її долею не цікавиться. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач надала заяву в якій уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. та просила задовольнити та розглянути позовну заяву без її участі. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Уточнені позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступного: Судом встановлено, що сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КГ №164299, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За заявою одержувача аліментів, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Це має місце тоді, коли платник аліментів одержує нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК). Отже, розмір аліментів у кожному випадку визначає суд, беручи до уваги різні обставини, у тому числі й матеріальне становище дитини. Закон не встановлює верхньої межі розміру аліментів на дитину, а називає лише мінімальний їх розмір (нижню межу). Так, у ч.2 ст. 182 СК України зазначено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Враховуючи вищезазначені обставини, визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Підстав для відмови в задоволенні позову не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з чоловіком не склалося через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри один до одного. Позивач переконана, що примирення з чоловіком неможливе, а подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. В зв`язку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їхньому задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно письмової заяви, яка надійшла 12.10.2020 р., просив розглянути справу без нього. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їхнього задоволення. Вивчившиматеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 вересня 2015 року, актовий запис № 1053. Сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 1987 року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з чоловіком не склалося через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри один до одного. Позивач переконана, що примирення з чоловіком неможливе, а подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. В зв`язку з цим, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, оскільки примирення з відповідачем неможливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно письмової заяви, яка надійшла до суду 29.04.2021 р., просив розглянути справу без нього. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши думки позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 грудня 1987 року, актовий запис № 10. Сторони є батьками повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2018 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з чоловіком не склалося через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри один до одного. Позивач переконана, що примирення з чоловіком неможливе, а подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. В зв`язку з цим, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Згідно письмової заяви, яка надійшла до суду 12.05.2021 р., просив розглянути справу без нього. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 жовтня 2018 року, актовий запис № 738. Сторони дітей не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, у якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 06.09.2008, від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося, фактичні шлюбні відносини між ними припинено через відсутність почуття поваги, довіри, а також будь-яких інтересів, які могли б їх поєднувати, вважає подальше примирення неможливим, а перебування в шлюбі надалі таким, що суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просить його розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, на адресу суду надійшла письмова заява, в якій позивач просить справу розглянути без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву не надіслав, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки наявна сукупність умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд проводить розгляд справи за відсутності відповідача і виносить заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони 06 вересня 2008 року зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області, складено відповідний актовий запис за №89, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , виданим 06.09.2008 (а. с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 14.07.2011 (а. с.8). З матеріалів справи вбачається, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер стосунків, які склалися, свідчить про розпад сім`ї, а шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Отже, приймаючи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, позивач вважає його таким, що суперечить її інтересам, а подружні відносини між сторонами фактично припинені, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, у якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, байдужість до спільного життя, втрату любові і поваги один до одного. Позивач переконана, що подальше спільне життя та примирення є неможливим, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам. В зв`язку з цим, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, оскільки примирення з відповідачем неможливе. Також просила після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » залишити без змін. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їхнього задоволення. Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 04 жовтня 2014 року, актовий запис № 128. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, у якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08.06.1993 року. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Спільний побут сторонами не ведеться, подружжя проживає окремо з лютого 1994 року. В зв`язку з тим, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, остання просить його розірвати та змінити їй прізвище на дошлюбне - « [PERSON] ». У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила розірвати шлюб, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Також просила змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] » Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву не надіслав, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки наявна сукупність умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд проводить розгляд справи за відсутності відповідача і виносить заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 08 червня 1993 року, актовий запис № 12. Сторони дітей не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, тривалий час (з 1994 року) разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, враховуючи волю [PERSON] , її дошлюбне прізвище підлягає відновленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, у якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, втрату любові і поваги один до одного. Позивач переконана, що подальше спільне життя та примирення є неможливим, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам. В зв`язку з цим, просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 11 червня 2016 року, актовий запис № 2. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, враховуючи волю [PERSON] , її дошлюбне прізвище підлягає відновленню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved