Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання за нею права власності на на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Позивач подала до суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги, та просила суд визнати за нею право власності на 1/3 квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 17.10.2013 року. Відповідач в судове засідання не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. 17.10.2013 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-НМ №178137 від 30.10.2013 року (а.с.4) 19.11.2013 року позивач [PERSON], яка є донькою померлого [PERSON], звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які є батьками померлого, подали до Галицької районної державної нотаріальної контори (за місцем реєстрації) заяви про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] на користь його дочки [PERSON]. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину (ст.. 1268 ЦК). Позивач у термін встановлений ст.1270 ЦК України звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини. За вимогами стаття 1220, 1223 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. А стаття 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі 19.11.2013 року приватним нотаріусом [PERSON] було заведено спадкову справу №9-2013 (а.с.6) Однак, в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві, нотаріус відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину (а.с.7). В позовні заяві позивач звертає увагу на те, що вона неодноразово зверталася до [PERSON], яка є співвласницею квартири з просьбою надати оригінал свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] для можливості оформлення позивачем права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Однак [PERSON] відмовлялася та уникала спілкування. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже даний спір розглядається судом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, коли відсутній правовстановлюючий документ. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 331, 1220, 1223, 1268, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved