Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в обґрунтування вимог за яким вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано за рішенням Корольовького районного суду м.Житомира. Від даного шлюбу у сторін є син - [PERSON] , [INFO] . За рішенням Корольовського районного суду м.Житомира у справі №2-2995, яке набрало законної сили 02.06.2005 року, з відповідача на користь позивача призначено стягнення аліментів на утримання дитини, у розмірі 1/4 частини доходу [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2005 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання даного рішення Корольовським районним судом м.Житомира видано виконавчий лист, який був пред`явлений на примусове виконання до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі. Як слідує зі змісту позову, 23.07.2008 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та з метою примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу 25.04.2014 державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату відповідача, яка була направлена на виконання до ТОВ «ОБІО». Відрахування аліментів на утримання дитини з заробітної плати відповідача здійснювались щомісячно, у визначеному виконавчим документом розмірі, заборгованість зі стягнення аліментів - відсутня. Станом на день подання позову відповідач продовжує працювати у ТОВ «ОБІО», а син сторін досяг повноліття та навчається на другому курсі денного відділення Будівельного коледжу Житомирського національного агроекологічного університету м.Житомира, у зв`язку з чим не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. З огляду на викладене, позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у Будівельному коледжі Житомирського національно агроекологічного університету м.Житомира, у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 23.07.2020 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, через канцелярію суду надала клопотання про слухання справи у її відсутність, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення рішення в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за відсутності заперечень позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано, про що відділом РАЦС Житомирського міського управління юстиції 11 липня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №631, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Прізвище дружини після розірвання шлюбу « [PERSON] » (а.с.7,27). Як вбачається з копії свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] , батьками якої є сторони по справі (а.с.8, 26). Як вбачається з довідок №84 від 10.04.2020, №129 від 01.07.2020 [PERSON] навчається в Будівельному коледжі Житомирського національного агроекологічного університету м.Житомира на другому курсіденного відділення за рахунок коштів державного бюджету. Термін навчання - із 01.09.2018 по 30.06.2022 (а.с.9,28). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з положенням ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. З огляду на викладене та враховуючи, що обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися, після досягнення повноліття незалежно від форми навчання покладається на обох батьків, докази неможливості відповідача надавати таку матеріальну допомогу у матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення на користь позивача ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн 40 коп, від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: approved