Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсацію за затримку виплати заробітної плати, відшкодування моральної шкоди. В якому прохала: стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 4282 грн. 42 коп.; стягнути за затримку виплати заробітної плати в розмірі 42692 грн. 59 коп.; стягнути матеріальну шкоду в розмірі 10 000 грн., всього 56\~975 грн. 08 коп. В обґрунтування позову зазначила, що вона працювала головним спеціалістом в Обласному управлінні «Полтаваекоресурси» ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» м. Київ, Україна, вулиця Лобачевського,23В, з 02 квітня 2012 року по 30 квітня 2015 року. Звільнена 30 квітня 2015 року згідно вимог п.1 ст. 40 КЗпП України. За період її роботи головним спеціалістом в Обласному управлінні «Полтаваекоресурси» ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» м. Київ, Україна, вулиця Лобачевського,23В, заборгованість по заробітній платі склала 4 282 грн. 49 коп., куди входить: недоплата по заробітній платі за квітень 778 грн.96коп.; невиплата за дні невикористаної відпустки за квітень 2015 року 170 грн.99 коп.; невиплата вихідної допомоги у звязку із звільненнями 30 квітня 2015 року згідно вимог п.1 ст. 40 КЗпП України 3\~332 грн. 54 коп. Крім заборгованості по заробітній платі, яка складає 4 282 грн. 49 коп. відповідач повинен сплатити їй [PERSON] компенсацію за затримку виплати заробітної плати в розмірі 42\~692 грн. 59 коп. відповідно розрахунку 170,09 (розмір середньої заробітної плати /х251 кількість робочих днів затримки за: травень м-ц 2015 року (18 роб. днів), за червень м-ц 2015 року (20 роб.днів); за вересень м-ц 2015 року (22 роб. дня), за жовтень м-ц 2015 р. (21 роб. день), за листопад м-ц 2015 р. (21 роб. день), за грудень м-ц 2015 р. (23 роб. дня), за січень м-ц 2016 р. (19 роб. днів), за лютий м-ц 2016 р. (21 роб. день), за березень м-ц 2016 р. (22 роб. дня), за квітень м-ц 2016 р. (21 роб. день). Вважає, що оскільки відповідач в день звільнення і до теперішнього часу не провів повний розрахунок, їй [PERSON] заподіяно величезні душевні страждання, тому вважає, що відповідач зобовязаний відшкодувати їй моральний збиток у розмірі 10 000 грн., тому звертається до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» 26 липня 2016 року та 23 вересня 2016 року, будучи належним чином повідомлений (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи в судове засідання представника не направив. (а.с.25,68) Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що з 02 квітня 2012 року по 30 квітня 2015 року [PERSON] працювала в ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною «Укрекоресурси» на посаді фахівця обласного управління «Полтаваекоресурси» (а.с.14) 30 квітня 2015 року [PERSON] була звільнена згідно п.1 ст.36 КЗпП України з посади головного спеціаліста, згідно наказу №5 від 30 квітня 2015 року відповідно до п.1 статті 40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки АА №047006 на ім'я [PERSON]; копією наказу №5 від 30 квітня 2015 року (а.с.12, 13-14). Згідно зі ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Згідно ст.115 ч.1 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Враховуючи доводи [PERSON] про наявність заборгованості по зарплаті суд вважає можливим виходити з розрахунку заборгованості наданих [PERSON], згідно якої заборгованість по заробітній платі склала 4\~282 грн. 49 коп., з яких: недоплата по заробітній платі за квітень 2015 року 778 грн. 96 коп.; невиплата за дні невикористаної відпустки за квітень 2015 року 170 грн.99 коп.; невиплата вихідної допомоги у звязку із звільненнями 30 квітня 2015 року згідно вимог п.1 ст. 40 КЗпП України 3\~332 грн. 54 коп. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в загальній сумі 4 282 грн. 49 коп. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки підприємство, установа, організація, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку включно. Відповідно до п.5 Постанови Кабінету міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Відповідно до абзацу 3 п.2 Постанови Кабінету міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середенної заробітної плати» у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Згідно довідки про середню заробітну плату від 10 травня 2016 року [PERSON] працювала в Обласному управлінні «Полтаваекоресурси» ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною середньоденна заробітна плата становить 142,93 грн. (а.с.4). Згідно розрахункової відомості за квітень 2015 року [PERSON] нараховано 7699,45 грн. (а.с.70). Згідно розрахунку середньої заробітної плати [PERSON] середня заробітна плата [PERSON] складає 170,09 грн. (а.с.3). Таким чином, за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 травня 2015 року по 30 квітня 2016 року [PERSON] підлягає стягненню 42 692,59 грн. (251*170,09). Відповідно до ст.237 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з принципів розумності та справедливості, наслідки та приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача в рахунок відшкодуванням моральної шкоди 10 000 грн. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 569 гривень 75 копійок, від сплати якого при подачі позову звільнений позивач та витрати на послуги адвоката у розмірі 1\~740 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved