Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 11.12.2014 до 01.09.2019 в сумі 17 284,62 грн., посилаючись на наступне. На підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 23 січня 2015 року, видано виконавчий лист №2/328/27/15 від 19.02.2015, за яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2014 року до його повноліття. У зв`язку із несплатою відповідачем аліментів, у нього виникла заборгованість, яка станом на 01.09.2019 складає 69323,00 грн. У зв`язку із чим позивачка звернулася з позовом до суду про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Ухвалою від 27.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який в подальшому змінив назву на Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). 17.12.2019 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він не згоден з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, так як рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2019 року по справі 243/3583/19 встановлено, що [PERSON] сплачено аліменти на користь [PERSON] відповідно до копії квитанцій: від 10.10.2016 у сумі 500,00 гривень; від листопада 2016 року - у сумі 500,00 гривень; від 10.01.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 07.07.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 08.08.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 16.09.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 10.10.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 26.10.2017 року - у сумі 300,00 гривень; від 14.12.2017 року - у сумі 1 000,00 гривень; від 13.01.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 06.02.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 05.03.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 31.05.2018 року - у сумі 1 000,00 гривень; від 11.07.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 08.09.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 08.01.2019 року - у сумі 500,00 гривень. Тобто сума заборгованості станом на 01.09.2019 складає 62023,00 грн., а не 69323,00 грн. Також в своєму відзиві відповідач просить застосувати строк позовної давності та відмовити в позовних вимог в повному обсязі. 24.12.2019 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому просить повністю задовольнити позовні вимоги. Також зазначає, що на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2019 року по справі 243/3583/19 подано касаційну скаргу. Щодо сплину строку позовної давності, то відповідно до ч.1 ст.20 Сімейного кодексу України позовна давність до даних спірних правовідносин не застосовується. Ухвалою суд від 21 лютого 2020 року витребувано з Слов`янського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області розрахунок заборгованості по аліментам за кожним окремим місяцем нарахування за виконавчим листом №2/328/27/15 від 19.02.2015, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] (нараховані аліменти, здійснених платником аліментів платежів, зарахованих ДВС із зазначенням дати та суми платежу, та наданням належним чином завірених копій квитанцій) - в межах заявлених позивачем періодах, а саме з 01.12.2014 та по 01.09.2019. 06.04.2020 на виконання ухвали суду від 21 лютого 2020 року з Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надійшов розрахунок заборгованості по аліментам за кожним окремим місяцем нарахування за виконавчим листом №2/328/27/15 від 19.02.2015. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Глушков В.О., які про дату, час і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, адвокат Глушков В.О. через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який про дату, час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 18 травня 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 29.05.2015. На підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 23 січня 2015 року, видано виконавчий лист №2/328/27/15 від 19.02.2015, за яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2014 року до його повноліття. Відповідно до довідки від 04.01.2019 за №5 та акту обстеження умов проживання від 02.04.2019, дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 14.03.2018 та копією свідоцтва пр. укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.08.2018. З матеріалів справи слідує, що на виконанні Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавче провадження АСВП №47985664, відкрите на підставі виконавчого листа №2/328/27/15 від 19.02.2015. У зв`язку із несплатою відповідачем аліментів, у нього виникла заборгованість, яка станом на 31.03.2020, згідно з наданим на виконання ухвали суду від 21.02.2020 розрахунком, становить 73 960,00 грн. В зв`язку з несплатою [PERSON] аліментів за виконавчим листом №2/328/27/15 від 19.02.2015, відділом ДВС відносно нього виносилися Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 24.04.2019, Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 24.04.2019, Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 24.04.2019 Суд, вирішуючи спірні правовідносини, застосовує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України у постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року надані роз`яснення: «відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-2 статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Обов`язок, щодо спростування своєї вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладено на відповідача. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 по справі №755/10947/17 роз`яснено, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. Таким чином, у даному випадку підлягає застосуванню висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц. Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Суд вважає, що розрахунки, викладені позивачем, виконані із застосуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц. Однак, в силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог, відповідно до яких позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 11.12.2014 до 01.09.2019 в сумі 17 284,62 грн., яка складається з пені за грудень 2014 року в розмірі 6928,20 грн. (сплачено відповідачем 0,00 грн.), січень 2015 року в розмірі 9712,80 грн. (сплачено відповідачем 0,00 грн.), та серпень 2019 року в розмірі 589,62 грн. (сплачено відповідачем 0,00 грн.). Розрахунок за дані місяці здійснено відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц. Крім того, суд зауважує, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2019 року по справі №243/3583/19 встановлено, що [PERSON] було сплачено аліменти на користь [PERSON] відповідно до копії квитанцій: від 10.10.2016 у сумі 500,00 гривень; від листопада 2016 року - у сумі 500,00 гривень; від 10.01.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 07.07.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 08.08.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 16.09.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 10.10.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 26.10.2017 року - у сумі 300,00 гривень; від 14.12.2017 року - у сумі 1 000,00 гривень; від 13.01.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 06.02.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 05.03.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 31.05.2018 року - у сумі 1 000,00 гривень; від 11.07.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 08.09.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 08.01.2019 року - у сумі 500,00 гривень. Постановою Верховного Суду від 24.03.2020 рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2019 року залишено без змін. Дані суми включено відділом ДВС в розрахунок заборгованості відповідача по сплаті аліментів. Сплата відповідачем частково заборгованості по аліментам не впливає на визначення розміру пені, оскільки сплата заборгованості не звільняє його від сплати пені за період, в який ця заборгованість мала місце. Щодо твердження відповідача, що на час пред`явлення позову сплинула позовна давність щодо стягнення пені за несплату аліментів, то суд з цим погодитися не може, так як до даних правовідносин відповідно до ч.1 ст.20 Сімейного кодексу України строк позовної давності не застосовується. З урахуванням викладено, суд вважає, що у даному випадку заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини відповідача, аліменти не сплачуються своєчасно з грудня місяця 2014 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, доказів існування поважних причин несплати аліментів відповідачем суду не надано, тому позивач має право на стягнення пені (неустойки). Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів за період з 11.12.2014 до 01.09.2019 в сумі 17 284,62 грн., що у відповідності до вимог ч.1 ст.196 СК України не перевищує 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст.141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved