Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, зазначивши, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспних дворів. Членами даного колгоспного двору були вона (позивач) та її чоловік - [PERSON]. Після ліквідації колгоспних дворів вони в установленому порядку не отримали свідоцтва та не зареєстрували право власності на нього. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті останнього вона (позивач), як дружина, спадщину прийняла, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку в зв'язку із відсутністю на неї правовстановлюючого документа. В зв'язку з цими обставинами вона ([PERSON]) змушена звернутися до суду з цим позовом. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, направили заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, справу розглянути без їх участі. В судове засідання представник Козарівської сільської ради Носівського району Чернігівської області також не з'явився, сільський голова на адресу суду направив заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Козарівської сільської ради № 1 від 6 січня 2015 року (а.с. 16). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS], як членам колишнього колгоспного двору. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії свідоцтва про одруження (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] З копії спадкової справи № 321/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину прийняла [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що у квітні 2015 року позивач зверталася до реєстраційної служби Носівського РУЮ з метою реєстрації за собою права власності на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку, яка належить їй як члену колишнього колгоспного двору, але їй було відмовлено, що підтверджується копією рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 20664009 від 14 квітня 2015 року (а.с. 36). З матеріалів справи видно, що на будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 11-13). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved