Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області, з участю третьої особи [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна та зобов`язання до вчинення дій. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 23.08.1996 року по червень 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], разом з яким на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.08.2003 року є співвласником будівель бази відпочинку «[INFO]», що знаходяться по [ADDRESS], а державна реєстрація права власності на ці будівлі бази відпочинку «[INFO]» була проведена на ім`я [PERSON] на підставі рішення Сколівського районного суду Львівської області від 26.04.2012 року, яким за останнім визнано право власності на вказане нерухоме майно. Незважаючи на те, що дане рішення було скасовано в апеляційному порядку і відповідачу [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову про визнання права власності, державна реєстрація на будівлі бази відпочинку «[INFO]» залишається за [PERSON], у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, при цьому представник позивачки додатково пояснила, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011 року № 703, який був чинний на момент звернення до суду з даним позовом, не передбачено можливості та порядку скасування в позасудовому порядку державної реєстрації права власності у зв`язку із скасуванням правовстановлюючого документа, що був підставою для державної реєстрації такого права власності. Скасування державної реєстрації права власності здійснюється за рішенням суду про скасування такої, про що до Державного реєстру вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. За таких обставин вважають, що обраний ними спосіб захисту прав відповідає вимогам чинного законодавства, відтак позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення, в якому зазначив, що права позивачки жодним чином не порушені, оскільки вона не була попереднім власником, відтак вважає, що їй не належить право звернення до суду з даним позовом. Крім того, вказав, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, яким у даній справі є реєстраційна служба Сколівського районного управління юстиції Львівської області, оскільки така не оспорює права позивачки, а лише здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. З огляду на це вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, у задоволенні яких слід відмовити у повному обсязі. У судове засіданні відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, повторно не з`явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Від реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що жодних рішень щодо державної реєстрації чи відмови у державній реєстрації реєстраційною службою не приймалися, оскільки позивачкою заяв та відповідних правовстановлюючих документів до державного реєстратора реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області не подавалися, а тому вважає, що реєстраційна служба Сколівського районного управління юстиції Львівської області не є належним відповідачем, відтак у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності за відповідачем [PERSON] просила відмовити. Представник реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з вищенаведених підстав, при цьому підтвердила, що скасування державної реєстрації права власності здійснюється за рішенням суду про скасування такої, про що до Державного реєстру вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області вчинити дії просила відмовити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Третя особа - [PERSON] подав до суду пояснення до позовної заяви, в якому зазначив, що у позивачки відсутнє право на звернення до суду з вимогами, що становлять предмет позову, оскільки вона не була власником будівель бази відпочинку «[INFO]», відтак її права не порушені. Крім того, вважає, що позов пред`явлено до неналежних відповідачів. У судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечував, у позові просив відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 26.04.2012 року рішенням Сколівського районного суду Львівської області за відповідачем [PERSON] було визнано право власності на будівлі бази відпочинку «[INFO]» по [ADDRESS], на підставі якого на його ім`я було проведено державну реєстрацію на зазначене нерухоме майно. Вказане рішення суду було оскаржено позивачкою [PERSON] в апеляційному порядку та скасовано 26.12.2012 року рішенням апеляційного суду Львівської області, яким було відмовлено [PERSON] у задоволенні його позову про визнання права власності на нерухоме майно та стягнення грошових коштів, оскільки судом апеляційної інстанції було встановлено, що спірні будівлі бази відпочинку «[INFO]» по [ADDRESS] набуті під час перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з позивачкою [PERSON], а тому відповідно до ст. 60 СК України є спільною власністю подружжя. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, позивачка є співвласником вищевказаного нерухомого майна, у зв`язку з чим посилання відповідача [PERSON] у запереченні, поданому ним на позовну заяву, та представника третьої особи у судовому засіданні на те, що [PERSON] не власником будівель бази відпочинку «[INFO]» по [ADDRESS], що свідчить про відсутність її порушеного права, судом до уваги не беруться, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема обставинами, встановленими судовим рішенням, що набрало законної сили. Судом також встановлено, що державна реєстрація прав на будівлі бази відпочинку «[INFO]» по [ADDRESS] проведена та на даний час існує за відповідачем [PERSON], незважаючи на те, що судове рішення, на підставі якого така була проведена, скасовано. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав, а частиною 3 ст. 11 цього Закону передбачено, що порядок ведення Державного реєстру визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1141 державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки державна реєстрація права власності за [PERSON] була проведена 16.05.2012 року реєстратором КП ЛОР «Стрийське МБТІ», тобто до 01.01.2013 року, рішення Сколівського районного суду Львівської області від 26.04.2012року, на підставі якого було проведено таку реєстрацію скасовано 26.12.2012 року судом апеляційної інстанції, з урахуванням вимог п. 41 вищевказаного Порядку, державна реєстрація права власності за відповідачем [PERSON] на будівлі бази відпочинку «[INFO]» по [ADDRESS] слід скасувати. Ураховуючи те, що підставою для внесення державним реєстратором запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав є рішення суду про скасування такої, суд прийшов до висновку про безпідставність заявлених позовної вимоги про зобов`язання реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції Львівської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] на будівлі бази відпочинку «[INFO]» по [ADDRESS], відтак у задоволенні такої слід відмовити.

Outcome: partial