Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] За життя [PERSON] заповіту не складала. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, яка шляхом вступу у фактичне управління майном прийняла спадщину після смерті матері, але нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім'я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на 1/2 частку вищевказаного спадкового житлового будинку із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] У підготовче засідання позивач не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач у підготовче засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з'явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом статей 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 9) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] Належність частини вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується довідкою Турійської селищної ради Турійського району № 2765 від 18 жовтня 2018 року, викопіюванням з будівельного кварталу № 42 від 20 лютого 1984 року, інвентаризаційною справою від 12 лютого 1981 року (а.с. 15-16, 20-21). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 22). До складу домоволодіння входять житловий будинок «А-1», загальною площею 58,0 кв. м, житловою площею 33,4 кв. м, прибудова «а», прибудова «а1», літня кухня «Б-1», літня кухня «В-1», вбиральня «Г», вбиральня «Д» (а.с. 17-19). Сторони у справі є дітьми спадкодавця і відповідно до 529 ЦК УРСР належать до спадкоємців першої черги. За життя [PERSON] заповіту не складала (а.с. 40). Позивач протягом шести місяців після смерті матері заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, однак як спадкоємець першої черги вступила в управління та володіння спадщиною, а тому в контексті положень частини 1 статті 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину. Факт вступу позивача в управління та володіння спадщиною після смерті [PERSON] підтверджується довідкою Турійської селищної ради Турійського району № 3294 від 28 листопада 2013 року (а.с. 10). Інші спадкоємці першої черги за законом у встановлені законом порядку та строки спадщину після смерті [PERSON] не прийняли. Постановою приватного нотаріуса від 01 листопада 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують його належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 14). Наведені обставини справи об'єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 279/2013 до майна померлої [PERSON] (а.с. 32-45), з яких також вбачається, що спадкова справа заведена за заявою позивача, інших спадкоємців, які звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], немає. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на належну спадкодавцю частку нерухомого майна. Відповідно до пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 352 грн 40 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 352 грн 40 коп. На підставі викладеного, статей 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР та

Outcome: approved