Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розподіл спільно нажитого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08 серпня 1998 року вона - [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . За спільної згодою подружжя вирішило обзавестися власним домоволодінням та земельною ділянкою. За час спільного проживання за спільні кошти сім`ї, як вважає позивач, ними були придбані: житловий будинок [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 1465 кв.м.; земельна ділянка, площею 0,1300 га, кадастровий номер: 2322485700010090011 що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З часом подружжя придбало автомобіль марки «VOLKSWAGEN T4», д/н [NUMBER] , 1999 року виписку, кузов [NUMBER] . Дата реєстрації 16.07.2014 року; мотоцикл VIPER V250 F2, д/н [NUMBER] , 2015 року випуску, шасі[NUMBER] . Дата реєстрації 13.06.2015 року; 14.09.2012 року котел твердопаливний К30m за 42 000 ( сорок дві тисячі) грн. 00 коп. Стосунки між подружжям на той час були відкриті та довірливі: жили вони однією сім`єю, спільно вели господарство, мали спільний сімейний бюджет. З часом ставлення чоловіка - [PERSON] до сімейного життя змінилося у гірший бік. Стосунки у подружжя погіршились. 12.06.2018 року шлюб між подружжям було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] продав майже усе спільно нажите майно, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN T4», д/н [NUMBER] , 1999 року виписку, кузов [NUMBER] . Дата реєстрації 16.07.2014 року за 5800 ( п`ять тисяч вісімсот) доларів США; котел твердопаливний К30m за 1 500( одна тисяча п`ятсот) доларів США; мотоцикл VIPER V250 F2, д/н [NUMBER] , 2015 року випуску, шасі[NUMBER] . Дата реєстрації 13.06.2015 року проданий в 2018 році за 1800( одна тисяча вісімсот) доларів США. З боку чоловіка почались погрози, останній повідомив, що має на меті продати житловий будинок та земельну ділянку. На земельній ділянці знаходяться балагани ( теплиці) які також чоловік погрожує зрізати та продати. Відповідно до Акта обстеження матеріально - побутових умов сім`ї вказано, що за адресою: [ADDRESS] наявні дві теплиці розміром 7*40, одна теплиця розміром 16*6 та теплиця розміром 25*6. Всього за вище вказаною адресою знаходяться 4 теплиці. У зв`язку з викладеним, у позивача виникла необхідність просити суд захистити порушені права, оскільки чоловік не визнає права своєї дружини на 1/2 частку спільно нажитого майна, а саме: на житловий будинок та земельну ділянку. Ухвалою суду від 18.01.2021 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 02.04.2021 року від сторони відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що відповідач не заперечує проти того факту, що власницею спірного майна є позивач. Також, відповідач вказав, що відсутній спір між ним та позивачем, а тому просив суд відмовити у позові про розподіл спільно нажитого майна, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, на адресу суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Суд всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд встановив, що 08 серпня 1998 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Даний факт підтверджується штампом у паспорті. За час спільного проживання за спільні кошти сім`ї, як вважає позивач, ними були придбані: житловий будинок [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 1465 кв.м. Даний факт підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку від 23.11.2007 року, який був посвідчений Оспенко В.В., приватним нотаріусом Кам`янсько- Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області. Зареєстровано в реєстрі за № 1045; земельна ділянка, площею 0,1300 га, кадастровий номер: 2322485700010090011 що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджується договором купівлі - продажу земельної ділянки від 23.11.2007 року, який був посвідчений Оспенко В.В., приватним нотаріусом Кам`янсько- Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області. Зареєстровано в реєстрі за № 3887. Ці факти також підтверджуються Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 227706284 від 12.10.2020 року. Подружжя придбало автомобіль марки «VOLKSWAGEN T4», д/н [NUMBER] , 1999 року виписку, кузов [NUMBER] . Дата реєстрації 16.07.2014 року; мотоцикл VIPER V250 F2, д/н [NUMBER] , 2015 року випуску, шасі[NUMBER] . Дата реєстрації 13.06.2015 року; 14.09.2012 року котел твердопаливний К30m за 42 000 ( сорок дві тисячі) грн. 00 коп. Даний факт підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 22.10.2020 року № 31/8.46.312-20 та рахунком № 147 від 14.09.2012 року. 12.06.2018 року шлюб між подружжям було розірвано. Даний факт підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу [PERSON] продав майже усе спільно нажите майно, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN T4», д/н [NUMBER] , 1999 року виписку, кузов [NUMBER] . Дата реєстрації 16.07.2014 року за 5800 ( п`ять тисяч вісімсот) доларів США; котел твердопаливний К30m за 1 500( одна тисяча п`ятсот) доларів США; мотоцикл VIPER V250 F2, д/н [NUMBER] , 2015 року випуску, шасі[NUMBER] . Дата реєстрації 13.06.2015 року проданий в 2018 році за 1800( одна тисяча вісімсот) доларів США. Відповідно до Акта обстеження матеріально - побутових умов сім`ї вказано, що за адресою: [ADDRESS] наявні дві теплиці розміром 7*40, одна теплиця розміром 16*6 та теплиця розміром 25*6. Всього за вище вказаною адресою знаходяться 4 теплиці. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 61 Сімейного кодексу України: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України: дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч 1 ст. 70 Сімейного кодексу України: У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 71 Сімейного кодексу України: Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до ч.ч. 2, 3, ст. 372 ЦК України: у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п.19 постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді спав про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК ( 435-15 ), оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді спав про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Враховуючи викладене, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна, нажитого подружжям під час шлюбу, підлягає повному задоволенню. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст.ст. ст.57,60,69-72 СК України,

Outcome: approved