Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягувати із відповідача кошти на її утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення малолітньою донькою трьох років, починаючи з дня подачі позову до суду. На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 25 вересня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. У них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач проживає окремо, ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча таку можливість має. Відповідач є фізично здоровим, інвалідності немає, у нього на утриманні інших осіб немає. Тому вона вимушена звернутися до суду. 15 жовтня 2019 року за вхід.№7289 відповідач надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що частково не визнає пред`явлені позовні вимоги, проти стягнення аліментів на утримання дітей він не заперечує, а проти аліментів на утримання дружини в розмірі 1500 гривень заперечує, так як у нього не залишиться коштів на проживання. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити частково. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Її представник адвокат Вітвіцький О.Ю., який діє на підставі Ордеру серії ВН №090178 від 17.10.2019 надав суду письмову заяву за вхід.№7898 від 04.11.2019, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву за вхід.№7290 від 15.10.2019, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заява представника позивача [PERSON] - Вітвіцького О.Ю. про розгляд справи у його відсутність; заява відповідача [PERSON] про розгляд справи у його відсутність. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 17.10.2019 на 09 годину 30 хвилин; відмова у задоволенні клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку для надання відзиву, закриття підготовчого провадження, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.2) судом встановлено, що позивачка народилася [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області. Місце проживання зареєстроване у селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області. Із копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 08 лютого 2011 року (а.с.3) судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Із копій Свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого 03 травня 2019 року (а.с.4) та серії [NUMBER] виданого 09 вересня 2011 року (а.с.5) судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із довідки №440 виданої 18.09.2019 виконкомом Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.7) судом встановлено, що позивачка проживає у [ADDRESS] , разом з нею проживає та на її утриманні перебувають неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із Витягу з наказу №124-К від 13.09.2019 (а.с.20) та довідки №168 від 10.10.2019 (а.с.21) судом встановлено, що відповідач працює підсобним робітником на зерноскладі з 14 вересня 2019 року та за вересень 2019 року отримав заробітну плату у сумі 1985 гривень 42 копійки. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає коштів на утримання своїх неповнолітніх доньок, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання їхніх спільних дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, так як відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ «АМГ Миронівське», тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище неповнолітніх дітей, які є здоровими та у певній мірі матеріально забезпеченими. Матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно працевлаштованим, молодим та фізично здоровим, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, так як ніхто із сторін про це не заявив, враховуючи його стан здоров`я, суд має підстави для стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом 17 вересня 2019 року за вхід.№6633, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 17 вересня 2019 року. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь його дружини утримання у твердій грошовій сумі 500 гривень, так як суд вважає, що розмір коштів на утримання дружини, який заявлений позивачкою 1500 гривень, є дещо завищеним і може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом 17 вересня 2019 року за вхід.№6635, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 17 вересня 2019 року. В іншій частині заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що необхідно відмовити, так як захищаючи права та інтереси дитини та матері шляхом стягнення аліментів, суд не може обмежити у нормальному існуванні та проживанні батька дитини. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1536 гривень 80 копійок. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial