Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, з часу подання позову та до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трирічного віку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] , крім того, на даний час позивач є вагітною. Сторони проживають окремо, сімейне життя не склалося. Позивач зазначає, що вона не працює, доходу не має, а відповідач є молодим, здоровим та працездатним. Ухвалою суду від 23.09.2020 року було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. 27.01.2021 року представник позивача подала суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву на позов відповідачем суду не подано. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 04.11.2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, серія [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії серія [NUMBER] виданого 03.05.2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №1094, матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , батьком [PERSON] . Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.\~\~ Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Стаття 85 СК України\~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4\~статті 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Позивач заявила вимогу про стягнення на її користь аліментів на її утримання у розмірі 2000 грн., щомісячно. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, однак позивачем належними доказами не доведено матеріальне становище, як своє так і платника аліментів. Позивачем не доведено, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 2000 грн. щомісячно. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] - трьох років, у розмірі 500 грн. щомісячно. Тому в даній частині позовна вимога підлягає задоволенню частково. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн., за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial