Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 23.05.1987 Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області. Від спільного проживання мають двох повнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Приводом до розпаду сім`ї стали непорозуміння один одного, втрата взаємних почуттів та поваги, різні погляди на життя, їх шлюб носить формальний характер, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Відповідач надав суду заяву, в якій позов визнав. Ухвалою суду від 24.05.2021 відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.05.1987 Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області актовий запис №25. (а.с. 4) Як вбачається з позову, на теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2021 року. За таких обставин, суд приходить висновку, що сім`я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то згідно ст. 112 СК України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статтею 112 СК України передбачені підстави для розірвання шлюбу, а саме суд повинен впевнитися, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. В даному випадку суд приходить висновку, що збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи все вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході дослідження матеріалів справи, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній частині рішення у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач до початку розгляду справи по суті надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав. Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved