Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 700 грн. щомісяця до повноліття дитини, мотивуючи тим, що рішенням суду від 8 жовтня 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. [INFO] року у них народився син [PERSON], який проживає разом з нею, знаходиться на її повному утриманні, її коштів на повноцінне утримання дитини не вистачає. Відповідач матеріальної допомоги не надає вже три місяці, тому вона бажає, щоб [PERSON] сплачував на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця. У судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача 643 грн. аліментів щомісяця, що є половиною від прожиткового мінімуму для дитини 7 років. При цьому пояснила, що про позивача їй нічого не відомо, вона взагалі з ним не спілкується. Не може пояснити чи працює він на даний час взагалі, який має стан здоров'я. Знає, що інших осіб у відповідача на утриманні немає, оскільки його батьки працюють, а інших дітей у [PERSON] немає. Також пояснила, що син має нормальний стан здоров'я на обліках у лікарів не перебуває. Вона працює бухгалтером і має середньомісячний дохід у розмірі 2500 грн. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився у судове засідання, про розгляд справи повідомлений належним чином ( а.с. 17,21), заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами склалися правовідносини з приводу сплати аліментів на утримання дитини, які регулюються СК України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], позивачка вказана матір'ю, відповідач - батьком (а.с. 4). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 8 жовтня 2013 року, яке набуло чинності 9 січня 2014 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 22). З довідки, виданої загальним відділом Роменської міської ради, вбачається, що [PERSON] проживає із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак позивачка не надала доказів на підтвердження своїх вимог щодо можливості сплати відповідачем аліментів саме в сумі 643 грн. Враховуючи вищевикладене, вимоги ст. 180-184 СК України, обставини, які приймаються до уваги при визначенні розміру аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки немає відомостей, що [PERSON] має регулярний дохід. Також суд приймає до уваги матеріальне становище сторін, а саме, що позивачка не надала доказів стосовно матеріального становища відповідача, в той час як сама отримує заробітну плату вище мінімальної та середньомісячної по м.Ромни. Отже з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 400 грн., при цьому також було враховано, що розмір аліментів на утримання дитини не повинен бути меншим 30% для дитини відповідного віку, який станом на 1 січня 2014 року становить 1286 грн. (30 % від 1286 грн. становить 385,80 грн.) грн., а виходячи із розміру середньомісячного заробітку по м.Ромни за 2013 рік, який становить 2397 грн., який береться судом до уваги за відсутності інших відомостей про доходи відповідача, такий розмір аліментів є реальним для виплати, та визначений, виходячи із засад об'єктивності, виваженості та справедливості. З відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial