overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилається на ті обставини, що 05.05.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі маріямпільської сільської ради. У цьому шлюбі у них 12.05.2010 року народилася дочка [PERSON]. Сімейне життя у сторін не склалось. Вона сама утримує дитину, здійснює за нею належний догляд. Відповідач участі у вихованні дочки не приймає, матеріально не забезпечує. Сплачувати аліменти на дитину відповідач має змогу, так як його стан здоровя та матеріальне становище дозволяє йому утримувати свою дитину, він є працездатний. Вважає, що аліменти на дочку останній повинен сплачувати в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, оскільки він має нерегулярний, мінливий дохід. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги з викладених у позові підстав. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення про вручення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який вони зареєстрували у виконкомі Маріямпільської сільської ради 05 травня 2009 року. З копії свідоцтва про народження вбачається, що у сторін 12 травня 2010 року народилася дочка [PERSON], батьком якої є [PERSON]. Дочка проживає разом з позивачкою, відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, яке відповідно до ст. 6 цього Кодексу настає після досягнення вісімнадцяти років. При визначені розміру аліментів на дитину суд враховує матеріальне становище сторін, їх стан здоровя та стан здоровя дитини, який є задовільним, що відповідач не працює. Відповідача доходи носять мінливий характер, через що аліменти слід стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно з часу предявлення позову до досягнення дочкою повноліття. При цьому також слід керуватись принципом розумності і справедливості. З врахуванням вищенаведеного, на підставі ст.ст. 180, 181, 184, Сімейного кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 900 грн. в місяць на дитину до досягнення сином повноліття. Позивач в позовній заяві посилається на ті обставини, що вона із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. У цьому шлюбі у них 03.11.2008 року народився син [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, рішенням Галицького районного суду від 29 квітня 2013 року шлюб їхній розірвано. Після розірвання шлюбу син перебуває на її вихованні та утриманні, вона сама здійснює за ним належний догляд. Сама позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріально не забезпечує, не цікавиться його життям. Сплачувати аліменти на сина відповідач має змогу, так як його стан здоровя та матеріальне становище дозволяє йому утримувати свою дитину, він є працездатний. Вважає, що аліменти на сина останній повинен сплачувати в твердій грошовій сумі в розмірі по 900 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття. При цьому позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги з викладених в позові підстав. Відповідач також подав до суду письмову заяву із змісту якого вбачається, що позов позивачки визнає частково. Не заперечуючи того, що він зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина, однак вважає, що розмір аліментів позивачкою надто завищений. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені доводи сторін та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Галицького районного суду від 29 квітня 2013 року було розірвано, що стверджується копією виписки з рішення. З копії свідоцтва про народження вбачається, що в цьому шлюбі у сторін 03 листопада 2008 року народився син [PERSON], батьком якого є відповідач, [PERSON]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, через що син повністю перебуває на утриманні позивача. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, яке відповідно до ст. 6 цього Кодексу настає після досягнення вісімнадцяти років. При визначені розміру аліментів на дітей суд враховує матеріальне становище сторін, їх стан здоровя та стан здоровя дитини, який є задовільним, що відповідач ніде не працює. При цьому також слід керуватись принципом розумності і справедливості. З врахуванням вищенаведеного, на підставі ст.ст. 180, 183, 184, Сімейного кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Стягнення розпочати з дня предявлення позову. Позивач посилається на ті обставини, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У цьому шлюбі в них 01 січня 2002 року народився син [PERSON]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина з часу його нродження не надає, участі у його вихованні не приймає. Сплачувати аліменти на утримання сина відповідач має змогу, так як його стан здоровя та матеріальне становище дозволяє йому утримувати свою дитину, відповідач є працездатний, працює на посаді машиніста-тепловоза на Циментно-шиферному заводі. Вважає, що аліменти на сина останній повинен сплачувати в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач також подав до суду письмову заяву із змісту якої вбачається, що позов позивачки визнає. Не заперечуючи того, щоб з нього стягували аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши представлені доводи сторін та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який вони зареєстрували 05 листопада 2000 року у Бовшівській сільській раді Галицького району Івано-Франківської області, що стверджується копією свідоцтва про шлюб. З копії свідоцтва про народження вбачається, що в цьому шлюбі 01 січня 2002 року народився син [PERSON], батьком якого є відповідач, [PERSON]. З часу народження Андрія відповідач ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, через що син повністю перебуває на утриманні позивача. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, яке відповідно до ст. 6 цього Кодексу настає після досягнення вісімнадцяти років. При визначені розміру аліментів на дитину суд враховує матеріальне становище сторін, їх стан здоровя та стан здоровя дитини, який є задовільним. При цьому також слід керуватись принципом розумності і справедливості. З врахуванням вищенаведеного, на підставі ст.ст. 84, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що 21.10.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1619. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між подружжям не склалося, оскільки через постійні конфлікти стосунки між ними стали погіршуватися, що призвело фактичного припинення шлюбних відносин. З 2012 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. З огляду на таке просила шлюб між ними розірвати, судові витрати по справі покласти на відповідача. В письмовій заяві до суду позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримала, просила розглянути справу без її присутності та не надавати сторонам строку на примирення (а.с.9). Відповідач звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позов визнав повністю, справу просив розглядати без його присутності (а.с.23). Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із копії Свідоцтва про шлюб 21.10.2011р. між сторонами Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 21.10.2011р. було зроблено відповідний актовий запис (а.с.6). Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 35 Сімейного кодексу України після реєстрації шлюбу сторонами було обрано як спільне прізвище - прізвище нареченого, тому після реєстрації шлюбу прізвище позивача є «[PERSON]». Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки сім`я вже повністю розпалася і зберегти її неможливо, так як сторони наполягають на розірванні шлюбу, зберегти сім'ю не бажають, тривалий час сумісно не проживають, а отже вжиття заходів щодо примирення подружжя позитивного результату не дасть, а тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу на підставі ст. 113 СК України залишити позивачу прізвище - «[PERSON]». Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу і понесені ним судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, а саме: 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачка, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.03.2004 р. є власником квартири номер 10, загальною площею 144,0 кв.м., житловою площею 93,0 кв.м., що знаходиться в будинку [ADDRESS]. На підставі договору оренди нерухомого майна від 29 січня 2015 року вказана квартира була передана в оренду відповідачу [PERSON] строком три роки. Згідно умов Договору оренди орендар зобов'язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату за користування майном, а також сплачувати інші платежі, що він зобов'язаний сплачувати за цим Договором. Розмір орендної плати за один повний календарний місяць користування майном становить 1 гривню. Орендар зобов'язується щомісячно, не пізніше 5 (п'ятого) числа місяця, що настає за звітним сплачувати орендодавцю зазначену в цьому Договорі суму орендної плати. Разом з тим, як зазначає Позивач, з моменту укладення договору та підписання Акту приймання-передачі майна в оренду, тобто з 29.01.2015 відповідачем жодного разу не було сплачено обумовлену договором оренди орендну плату. Позивач направила відповідачу лист від 07 квітня 2017 року, яким він був повідомлений про відмову від договору найму у зв'язку із невнесенням ним орендної плати більше ніж три місяці підряд. Вказаний лист відповідачем [PERSON] було отримано 11.04.2017 року. На теперішній час відповідач [PERSON] продовжує без будь-яких правових підстав користуватись належним [PERSON] нерухомим майном - житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою [ADDRESS], чим суттєво порушує право власності [PERSON] У зв'язку чим Позивач просила виселити [PERSON] з [ADDRESS]. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23 червня 2017 року відкрито провадження у справі. 05 вересня 2017 року представник відповідача [PERSON] подав до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи. 15 вересня 2017 року представник відповідача [PERSON] ознайомився з матеріалами справи. У зв'язку із набранням чинності змін до ЦПК України від 03.10.2017 р., в судовому засіданні ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2018 року призначено підготовче засідання та вказану справу призначено до розгляду у загальному порядку, роз»яснино сторонам права щодо подачі заяв по суті справи, доказів, заяв с процесуальних питань. 10 квітня 2018 року за результатами проведення підготовчого засідання, останнє було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення та просив покласти судові витрати на позивача. Відповідач [PERSON], його представник в судове засідання не з'явилися, про час там місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили. Заяв та клопотань, відзвиву на позов в адресу суду не надходило. За таких обставин суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що нака-зом начальника КП «Каховське БТІ» вона була незаконно звільнена з посади інженера пер-шої категорії. Рішенням Каховського міськрайонного суду її було поновлено на займаній по-саді та стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу. Рішенням Каховського міськрайонного суду від 17.11.2014 року на користь [PERSON] було стягнуто премію в сумі 3 109 грн 62 коп. Вважаючи, що вказаним рішенням суду неповністю стягнуто премію за 2012 рік, по-зивачка просила суд стягнути на її користь з комунального підприємства «Каховське БТІ» премію за підсумками роботи за 7 місяців 2012 року та судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, про-сила стягнути з комунального підприємства «Каховське БТІ» премію за підсумками роботи за 1 півріччя 2012 року в сумі 4\~580 грн 91 коп та стягнути витрати на оплату правової до-помоги в сумі 1\~000 грн. Представник позивачки [PERSON] наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача та третьої особи профспілкового комітету КП «Каховське БТІ» [PERSON] просила закрити провадження по вказаній справі, мотивуючи вимоги тим, що вимоги [PERSON] про стягнення премії за 2012 рік вже були предметом спору, який вирішено рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17.11.2014 року, яке набуло законної чинності. В частині стягнення витрат на правову допомогу просила відмовити. Судом встановлено, що рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17.11. 2014 року задоволено позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з КП «Каховське БТІ» на її користь премії за період роботи за 2012 рік в сумі 3\~109 грн 62 коп. У відповідності п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває проваджен-ня у справі якщо набрало законної чинності рішення суду, ухвалене з приводу спору між ти-ми самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Позицію позивачки про часткове стягнення премії і за неповний період 2012 року, суд вважає надуманою і такою, що в порушення ст.60 ЦПК України не підтверджена належ-ними доказами, адже зі змісту рішення Каховського міськрайонного суду від 17.11.2014 року вбачається, що судом було перевірено період роботи та порядок нарахування їй премії за 2012 рік і стягнуто на користь [PERSON] премію за весь період 2012 року, а не частково, як вона вказує. На підставі вищенаведеного, та з урахуванням того, що судом вже вирішувався спір між [PERSON] та КП «Каховське БТІ» про стягнення премії за підсумками роботи за 2012 рік, суд вважає, що провадження по справі в цій частині позову підлягає закриттю. Що стосується вимог позивачки про стягнення на її користь з відповідача витрат на оплату правової допомоги в сумі 1\~000 грн, то суд враховує, що їх слід залишити без задово-лення відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, на обґрунтування якого посилалася на те, що 22.02.2015р. помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Спадкоємці померлого позивачка [PERSON] та її матір - дружина померлого [PERSON] спадщину не прийняли. За таких обставин позивачка зазначає, що спадкове майно може перейти у власність територіальної громади як відумерла спадщина. На даний час позивачка та її матір фактично проживають у [INFO], а тому фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. З урахуванням наведеного, [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю від 21.03.2016р. [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] надала суду письмову заяву про визнання позову в повному обсязі, справу просила розглядати без її особистої участі. Представник Харківської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за своєчасно, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, та зявилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що 22.02.2015р. помер [PERSON] , а.с.4. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.12.1997р. Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, [PERSON] за життя разом із [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності володів квартирою № 164 по пр. Московському, 250-В в м. Харкові, а.с.6. З підстав, визначених положеннями ч.2 ст.370 ЦК України [PERSON] був власником 1/3 частини зазначеної квартири. У відповідність до положень ч. 1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є квартира [ADDRESS], де він проживав та був зареєстрований на час смерті, а.с. 50. Згідно із відповіддю 12-ї Харківської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини спадкоємці [PERSON] не зверталися, заповітів та спадкових договорів [PERSON] не виявлено, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, а.с.49,56. Положеннями ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець , який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] постійно із [PERSON] не проживала, що з її боку в судовому засіданні не заперечувалося. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку , встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] не зверталася. З урахуванням наведеного вище, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що йому на праві власності належить ѕ частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а ј частина квартири належить [PERSON] . Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто грошові кошти в розмірі 100000,00 грн. та судові витрати в розмірі 1120,00 грн. В рахунок погашення вказаної заборгованості на третю особу було переоформлено право власності на частину квартири. На даний час [PERSON] безперервно користується вказаною квартирою, самостійно сплачує комунальні послуги. Просить суд визнати за ним право власності на ј частину квартири. [PERSON] завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. [PERSON] завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник Синельниківської міської ради завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії довідки Синельниківського МБТІ від 12 квітня 2018 року ѕ частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а ј частина квартири належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] є рідним сином [PERSON] . Згідно копії заяви про прийняття спадщини [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини згідно ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. У ч.1 ст.1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, [PERSON] прийняв спадщину і вона належить йому з дня відкриття спадщини. Також [PERSON] не заперечував факт наявності у нього перед [PERSON] заборгованості в розмірі 44518,00 грн. і в рахунок зазначеної заборгованості відмовляється від належної йому ј частини вищезазначеної квартири. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved