Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб, який укладений між нею та [PERSON] , який 20.10.1999 року зареєстрований Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 07. Посилається на те, що від даного шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON] . Також просить визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] разом з нею. За час спільного проживання вони часто з відповідачем не знаходили порозуміння, з приводу чого виникали часті сварки. З жовтня 2019 року вони не підтримують стосунків. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу стало неможливим. Також просить стягнути з відповідача в її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 600 грн. Ухвалою суду від 17.03.2020 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача було залучено Орган опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити позов, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області Боднар О.М. в судовому засіданні вважає заявлені вимоги в частині визначення місця проживання дитини підставними та такими що підлягають до задоволення. Підтримала висновок Органу опіки та піклування Гусятинської РДА про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з матірю - [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, за місцем реєстрації. Згідно довідки Мельнице-Подільської селищної ради Борщівського району Тернопільської області № 02 16.01.2020 року [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований за місцем проживання в смт. Мельниця-Подільська Борщівського району, Тернопільської області, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, щодо ухвалення заочного рішення вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] 02 березня 2018 року зареєстрували шлюб у Копичинецькій міській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 07, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 02.03.2018 року видане Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.3). Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 03.09.2018 року Коцюбинською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області. Місце реєстрації- [ADDRESS] . (а.с.4) Згідно довідки Коцюбинської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 2170 від 26.12.2019 року [PERSON] дійсно є жителем с. Чагарі Гусятинського району Тернопільської області та її син [PERSON] , [INFO] знаходиться на повному утриманні матері (а.с.7). Спільне життя між сторонами не склалося, тому подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02 березня 2018 року Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 07. Щодо позовної вимоги про визначення місце проживання дитини, то суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно висновку Органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації № 01-664/02-14 від 08.05.2020 року, даний орган вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] із його матір`ю [PERSON] , [INFO] , жителькою с. Чагарі Гусятинського району Тернопільської області (а.с.45). Суд, враховуючи всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , повністю погоджується із висновком Органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації № 01-664/02-14 від 08.05.2020 року «Про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з його матір`ю [PERSON] , [INFO] », а тому вважає, що слід визначити місце проживання дитини малолітнього [PERSON] , [INFO] за місцем проживання матері [PERSON] . Крім того, суд зауважує, що батько дитини, у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Позивач також в позові просила стягнути з відповідача в її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 600 гривень. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано суду договір про надання правничої допомоги від 24.12.2019 року, укладений між адвокатом Дядик Я.Б. та [PERSON] (а.с.8), квитанція до прибуткового касового ордера № 14 від 28.12.2019 (а.с.10), акт виконаних робіт від 28.12.2019 року (а.с.9). Відповідно до частин 1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 600,00 грн. з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню, оскільки судом задоволено позов. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113, 161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved