Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить суд визнати [PERSON] та його неповнолітню дитину [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], посилаючись на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послалася на те, що на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 травня 2005 року позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS]. У вказаному будинку, крім позивача, зареєстровані колишній чоловік - [PERSON] та син - [PERSON]. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2013 року колишнього чоловіка позивача - [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В 2010 році відповідач [PERSON] та його дружина забрали всі свої речі та переїхали до іншого місця проживання. В [INFO] у відповідача та його дружини народилася дитина - [PERSON], яку 15 жовтня 2013 року відповідач зареєстрував в належному позивачу будинку. Малолітня дитина [PERSON] жодного дня не проживала в належному позивачу будинку. Факт того, що відповідач не проживає в належному позивачу будинку підтверджується актами про непроживання, складеними комісією у складі депутата Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та свідків. Відповідач добровільно не став проживати в належному позивачу будинку, ніяких перешкод йому не чинилося, особистих речей та майна відповідача в будинку немає. В даний час відповідач ухиляється від добровільного зняття з реєстраційного обліку, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки несе витрати по сплаті платежів за комунальні послуги за кількістю зареєстрованих в будинку осіб. Реєстрація відповідача в належному позивачу будинку також чинить перешкоди в користуванні належним їй майном, у зв'язку з чим, вона просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник - [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що він дійсно є сином відповідача та з 1999 року зареєстрований в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому по [ADDRESS]. Іншого житла у нього немає. Він регулярно користується спірним житловим приміщенням, а якщо він і не користувався ним, то на це була відповідна поважна причина. Він дійсно не сплачує витрати за комунальні послуги, оскільки всі договори про їх надання укладалися його матір'ю - [PERSON]. На їх думку, відповідно до ст.ст. 116, 156 ЖК УРСР заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки він не порушує правила співжиття та не руйнує жиле приміщення. Позовні вимоги вони вважають безпідставними та просять суд відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоч про час та день розгляду справи був належним чином повідомлений. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила суду, що вона є сусідкою [PERSON] та регулярно відвідує її, оскільки її малолітня дитина часто хворіє, а [PERSON] є фельдшером та може надати медичну допомогу. Вже декілька років вона регулярно відвідує її, та ніколи не бачила там її сина - [PERSON]. Зі слів [PERSON], їй відомо, що [PERSON] посварився з нею та зі своєю дружиною виїхав проживати в с. Олександрівку Комінтернівського району. [PERSON] не відвідує свою матір, оскільки між ними склалися неприязливі відносини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила суду, що вона є листоношею в с. Фонтанка та по роду своєї роботи регулярно відвідує [PERSON]. Вже декілька років вона регулярно відвідує [PERSON], однак ніколи не бачила там її сина - [PERSON]. Зі слів [PERSON], їй відомо, що [PERSON] зі своєю дружиною проживає в с. Олександрівка Комінтернівського району. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 травня 2005 року позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS]. У вказаному будинку, крім позивача, зареєстровані колишній чоловік - [PERSON] та син - [PERSON] та донька - [PERSON]. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 листопада 2013 року колишнього чоловіка позивача [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Рішення суду не зверталося до виконання. В 2010 році відповідач [PERSON] та його дружина забрали всі свої речі та переїхали до іншого місця проживання. [INFO] у відповідача та його дружини народилася дитина - [PERSON], яку 15 жовтня 2013 року відповідач зареєстрував в належному позивачу будинку. Малолітня дитина [PERSON] жодного дня не проживала в належному позивачу будинку. Факт того, що відповідач не проживає в належному позивачу будинку підтверджується актами про непроживання, складеними комісією у складі депутата Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та свідків. Відповідач добровільно не став проживати в належному позивачу будинку, ніяких перешкод йому не чинилося, особистих речей та майна відповідача в будинку немає. В даний час відповідач ухиляється від добровільного зняття з реєстраційного обліку, а тому позивач звернулася до суду з даним позовом, оскільки несе витрати по сплаті платежів за комунальні послуги за кількістю зареєстрованих в будинку осіб. При вирішенні вказаного спору, суд приходить до висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються та повинні вирішуватися відповідно до ст.405 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом в разі відсутності члена сім'ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо регулярного користування ним житловим приміщенням - будинком [ADDRESS], оскільки на підтвердження вказаних доводів ним не було надано до суду жодних доказів. Натомість вказані доводи спростовуються матеріалами справи та показами свідків. Будь-яких поважних причин, з яких відповідач не користувався житловим приміщенням понад одного року, відповідач назвати не зміг. Натомість, в ході судового розгляду справи судом було встановлено, що в 2010 році між дружиною відповідача - [PERSON] та позивачем [PERSON] сталися неприязливі відносини, в результаті чого відповідач [PERSON] зі своєю сім'єю переїхав проживати в с. Олександрівку Комінтернівського району Одеської області. Суд також не приймає до уваги доводи відповідача, щодо завдання йому перешкод у користуванні житловим приміщенням з боку позивача, оскільки на підтвердження вказаних доводів ним не було надано до суду жодних доказів. До правоохоронних органів з цього приводу відповідач не звертався. Посилання відповідача щодо відсутності підстав для задоволення заявлених позовних вимог, у зв'язку із відсутністю підстав передбачених ст.116 ЖК УРСР, оскільки виниклі правовідносини повинні регулюватися саме ст.405 ЦК України. Задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач не проживає в належному позивачу будинку з 2010 року без поважних причин, не надав до суду відповідних доказів того, що позивач чинила йому перешкоди у користуванні житловим приміщенням, а тому суд дійшов до висновку, що відповідач відповідно до ст. 405 ЦК України втратив право користування житловим приміщенням. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved