Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] заповіту складеного [PERSON] , який 03.09.2007 посвідчено секретарем виконавчого комітету Сухоярської сільської ради Ставищенського району Київської області та зареєстровано в реєстрі № 33, в якому дані спадкоємця зазначені як « [PERSON] ». 12.01.2021 заявником через канцелярію Сихівського районного суду м. Львова подано заяву, уточнену редакцію заяви про встановлення факту, що має юридичне значення згідно якої просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживає [ADDRESS] ) є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , та є особою, вказаною в заповіті, що складений [PERSON] , який 03.09.2007 року посвідчено секретарем виконавчого комітету Сухоярської сільської ради Ставищенського району Київської області Кучер Л.Л. і зареєстровано в реєстрі за №33, як « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує тим, що вона, звернулася до державного нотаріуса Ставищенської районної державної нотаріальної контори Київської області Цимбалюк Вікторії Миколаївни з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . 25.03.2019 року державним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріальної контори Київської області Цимбалюк Вікторією Миколаївною відкрита спадкова справа №96/2019 на майно її матері [PERSON] , яка склала заповіт від 03.09.2007 року, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Сухоярської сільської ради Ставищенського району Київської області. При цьому, у заповіті, спадкодавець заповіла все своє майно «сину [PERSON] та дочці [PERSON] », зазначивши дошлюбне прізвище заявника, хоча остання у 1994 році у зв`язку із укладенням шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Такі обставини, стали підставою для винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2020 року №589/02-31, де зазначено, що «громадянка [PERSON] не є особою, вказаною у заповіті». Однак, заявник вважає, що є донькою померлої [PERSON] , проте через зазначення мамою у заповіті її дівочого прізвища « [PERSON] » замість « [PERSON] », вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та успадкувати майно моєї матері. Ухвалою суду від 09.11.2020 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом заявника та заінтересованих осіб. Заінтересована особа - державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Київської області Цимбалюк Вікторія Миколаївна відзив до суду не направляла. Заінтересована особа - Сухоярська сільська рада Ставищенського району Київської області відзив до суду не направляла. Заінтересована особа - [PERSON] відзив до суду не направляв. Заявник та представник заявника згідно ордеру на надання правничої допомоги серії ВС № 1048047 від 01.12.2020 [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представником заявника через канцелярію суду подано заяву, згідно котрої просить розглядати справу без їх участі на підставі наявних доказів, просить задоволити заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заінтересована особа - державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Київської області Цимбалюк Вікторія Миколаївна в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду направила суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заінтересовані особи Сухоярська сільська рада Ставищенського району Київської області та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Згідно ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані заявником на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони заінтересованих осіб, вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з такого. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, серед яких родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При цьому, згідно вказаної постанови (п.12) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Із матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] склала заповіт, тому після її смерті спадкування здійснюється за заповітом. Отже, встановлення факту родинних відносин породжує для заявниці юридичні наслідки, вона зможе оформити свої спадкові права. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Згідно ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків. Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Так, у відповідності до ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. При досліджені доказів, судом встановлено наступне. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] у с. Сухий Яр Ставищенського району Київської області, та 03.09.1994 уклала шлюб із [PERSON] (а.с.5). З копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого повторно 20.06.1978 вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] с. Сухий Яр Ставищенського району Київської області, батьками, котрої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.09.1994 вбачається, що 03.09.1994 укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.9) Світлокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.11.2018 підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] про що зроблено актовий запис 09.11.2018 № 953 (а.с.10). Згідно копії заповіту складеного [PERSON] 03.09.2007 посвідченого секретарем виконавчого комітету Сухоярської сільської ради Ставищенського району Київської області, вбачається, що на випадок смерті все своє майно заповіла сину [PERSON] та дочці [PERSON] порівно (а.с.11). З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55594348 від 25.03.2019 вбачається, що до Спадкового реєстру внесені дані про реєстрацію спадкової справи № 63951276 за спадкодавцем [PERSON] , яка народилася [INFO] , та померла [INFO] (а.с.12). З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії прийнятої 16.10.2020 державним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON] у зв`язку із тим, що [PERSON] не є особою вказаною в заповіті (а.с.13-14) Як вбачається з досліджених судом доказів [PERSON] , яка народилася [INFO] є дочкою [PERSON] , а прізвище [PERSON] їй присвоєно у зв`язку із укладенням шлюбу. В ході судового розгляду факт, що має юридичне значення, а саме той факт що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , знайшов своє підтвердження. Одночасно, встановлено, [PERSON] є особою, вказаною у заповіті, що складений [PERSON] 03.09.2007 посвідченого секретарем виконавчого комітету Сухоярської сільської ради Ставищенського району Київської області і зареєстрованого в реєстрі № 33. Тому з огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога його є законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved