Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона з 30 червня 2012 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі [INFO] народився син син [PERSON] та [INFO] дочка [PERSON]. Спочатку їх сімейне життя складалося добре, однак протягом останніх кількох років шлюбні відносини погіршилися. Відповідач почав зловживати алкогольними напоями, мотивуючи це конфліктом з її батьками. На початку осені 2015 року вони з чоловіком та дітьми почали винаймати окреме від батьків житло. Проте відповідач не припинив зловживати алкогольними напоями, вкотре втратив роботу, і в листопаді 2015 року вона з дітьми була вимушена повернутись до помешкання своїх батьків. Відповідач поїхав у м. Червоноград до своєї матері. Після цього він просив вибачення, обіцяв змінити свою поведінку, проте за останніх півроку так і не погодився на лікування від алкоголізму та не знайшов стабільної роботи. Відповідач залишив своїх дітей без батьківської уваги, з листопада 2015 року не надає жодних коштів на їх утримання. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між сторонами довгий час носять виключно негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування, відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. Просить розірвати шлюб та визначити місце проживання не повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом з матір'ю. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що чоловік зловживає алкогольними напоями, на прохання припинити не реагує. Протягом останніх півтора року вони разом фактично не проживають. Про те, що відповідачу потрібна сім'я, каже тільки в стані алкогольного сп'яніння. Крім того, відповідач не надає коштів на утримання дітей. Діти часто хворіють. Вжиті судом заходи, спрямовані на примирення подружжя, виявилися безрезультатними. Впродовж наданого місячного терміну відповідач приїжджав один раз, однак жодних рішучих заходів, спрямованих на збереження не сім'ї, не вживав. Відповідач проти задоволення позову заперечив, суду пояснив, що не має наміру розривати шлюбу. Він дійсно зловживав алкогольними напоями, однак це пов'язано з тим, що у нього з 2015 року почалася чорна смуга в житті. Він постійно шукає роботу: їздив з цією метою в м. Стрий, інші міста, але для нього проблемно працевлаштуватися. Він кохає свою дружину та не бажає розривати шлюб. Має намір надалі проживати з дружиною та дітьми, а діти без дружини йому непотрібні. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 30 червня 2012 року зареєстрували шлюб у відділі дердавної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 75, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] /арк. справи 4/. У сторін є двоє спільних дітей: син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] /арк. справи 5/, та дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] /арк. справи 6/. Подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально. З позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що фактично шлюбні відносини припинено з листопада 2015 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб, зловживання відповідачем алкогольними напоями. Вжиті судом заходи примирення подружжя не допомогли зберегти сім'ю, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Ні позивачка, ні відповідач, не зважаючи на його заперечення проти розірвання шлюбу, не здійснили жодних кроків для збереження їхньої сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, і може мати наслідки, встановлені законом, що передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивачки є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати. Що стосується вимоги позивачки визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом із матір'ю, то суд приходить до переконання, що цю позовну вимогу слід також задовольнити з огляду на наступне. Згідно з ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки відповідач позов визнав у частині, визначення місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] разом з позивачкою, то суд приходить до переконання про можливість визначити місце проживання дітей разом з матір'ю за місцем її проживання. На підставі наведеного та

Outcome: approved