Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що вона є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідач з 1996 року зареєстрована за вищевказаною адресою, але проживала зі своєю донькою [PERSON] по [ADDRESS]. В будинку за адресою: [ADDRESS] ніяких речей [PERSON] з часу її реєстрації за цією адресою та до теперішнього часу не було і немає. Наприкінці листопада 2012 року [PERSON] прийшла до неї та сказала, що [PERSON] її вигнала, а тому вона декілька днів поживе у неї, оскільки тут зареєстрована. Через декілька днів вона зникла і знову повернулася у квітні 2013 року. При цьому вона прийшла, коли її вдома не було, викликала міліцію, мотивуючи це тим, що вона її не пускає в будинок, та зламала замок. З того часу вона постійно пише на неї заяви до міліції з різних приводів, які в ході перевірки не підтверджуються; виносить з подвір'я та будинку речі, які віддає [PERSON]; псує водопровідні крани, меблі; погрожує фізичною розправою, яку вони сприймає реально. Оскільки [PERSON] є інвалідом та потребує сторонньої допомоги, а згідно ст.. 202 Сімейного кодексу України піклування та утримання батьків в першу чергу закон покладає на повнолітніх дітей - в даному випадку на [PERSON] Просить суд виселити [PERSON] з будинку по [ADDRESS] на її фактичне місце проживання до її дочки [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що хоче проживати у будинку по [ADDRESS], щоб [PERSON] її доглядала. Не заперечує, що під час їх спільного проживання між ними постійно виникають конфлікти. Третя особа, повідомлена належним чином про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилась. Причини неявки суду не відомі. Суд зі згоди позивача та відповідача вважає можливим розглядати справу без її участі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] проживає постійно у будинку за адресою: [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] постійно проживає у своєї доньки [PERSON] за адресою: [ADDRESS], але час від часу приходить пожити до [PERSON]. Під час проживання у [PERSON] [PERSON] погрожує їй в тому числі і фізичною розправою, виносить речі, які належать [PERSON]. Вислухавши сторін, свідків, дослідивши надані докази по справі, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 19). Відповідно до будинкової книги у вищевказаному будинку з 22.11.1996 р. зареєстрована [PERSON] (а.с. 7-14). Згідно статті 157 Житлового кодексу України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Частиною 1 статті 116 Житлового кодексу України визначено: якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Судом встановлені непоодинокі випадки звернення [PERSON] до Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області, що підтверджено копіями повідомлень та визнається сторонами, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. Це підтверджує твердження [PERSON] щодо того, що [PERSON] постійно пише на неї заяви до міліції з різних приводів, які в ході перевірки не підтверджуються. 03.06.2013 р. [PERSON] потрапила до лікарні з діагнозом нейротоксикоз, що вона пов'язує з напруженим положенням вдома під час перебування там [PERSON] З вищевикладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] систематично порушуються правила соціалістичного співжиття, що робить неможливим для [PERSON] проживання з нею в одному будинку. Також судом встановлено, що [PERSON], яка є інвалідом та потребує сторонньої допомоги, має доньку - [PERSON], яка має на праві власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS], що підтверджується рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 27.09.2011 р. Відповідно до положень частини 1 статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Беручи до уваги, що [PERSON] не проживає постійно за місцем своєї реєстрації, що підтверджено довідками Генічеської міської ради Херсонської області (а.с. 6), актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с. 33), відповідно до яких у будинку [ADDRESS] проживають [PERSON] та її донька [PERSON], а проживає у своєї доньки [PERSON], що підтверджено показами свідків [PERSON] та [PERSON], суд вважає можливим виселити [PERSON] з будинку по [ADDRESS] на її фактичне місце проживання до її дочки [PERSON]. За таких обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved