Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій просила встановити факт, що [PERSON], який помер 16 травня 2015 року, є рідним батьком її сина - [PERSON], [INFO], а також зобов`язати Новокаховський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Херсонській області внести зміни до актового запису про народження дитини №13 від 12.08.2009 року, зазначивши в графі «батько» [PERSON]. Встановлення зазначеного факту необхідно заявниці для реалізації особистих майнових прав дитини, зокрема, для прийняття нею спадщини, що залишилась після смерті батька [PERSON], а саме: житлового будинку, який розташований за адресою: смт.Дніпряни, Новокаховської міської ради Херсонської області, вул. Новоодеська, 18. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат [PERSON] заяву підтримали з з вищевказаних підстав, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. [PERSON] зазначила, що з 2007 року проживала однією сім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу у смт. Дніпряни, Новокаховської міськради, вул. Новоодеська, 18. В період спільного проживання у них народився син. [PERSON] своє батьківство не заперечував, але дитина була записана з її слів: в графі «прізвище» - [PERSON], в графі «батько» - [PERSON]. У зв'язку зі смертю [PERSON] вони не встигли оформити шлюбні відносини та внести необхідні зміни щодо прізвища дитини. Як пояснила позивачка в судовому засіданні, встановлення факту батьківства їй необхідно для того, щоб одержати свідоцтво про народження сина у ВРАЦС, в якому необхідно вказати, хто дійсно є батьком дитини. Адвокат [PERSON], яка в судовому засіданні представляла інтереси відповідачки [PERSON] рідної доньки померлого [PERSON], проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що останній свого батьківства стосовно сина позивачки, на її думку, за життя не визнавав, [PERSON] мала стосунки й з іншими чоловіками, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі двічі, покази свідків не підтверджують походження дитини від певної особи, генетична експертиза у справі проведена не була. Представник Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві, надісланій на адресу суду, просив справу розглядати в свою відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши учасників судового засідання, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 цього Кодексу. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.2 ст. 128 СК України). При цьому, доказами у відповідності зі ст. 57 ЦПК України, є: пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників; показання свідків; письмові докази; речові докази, зокрема звуко- та відеозапису; висновки експертів. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно ст. 145 ЦПК України: призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:1) характер і ступінь ушкодження здоров'я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати. Судом встановлено, що з 2007 року [PERSON] - мати неповнолітнього [PERSON], [INFO], мала близькі стосунки з [PERSON], вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, тобто перебували між собою у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилась дитина, син [PERSON], проте, в свідоцтві про його народження, оскільки батьки не перебували у шлюбі, у графі «батько» запис було зроблено у відповідності до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, за вказівкою матері. Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-КГ № 090202 від 12.08.2009 року батьком дитини записаний [PERSON], тобто, прізвище вказано за прізвищем матері, а ім`я та по-батькові співпадають з іменем та по-батькові [PERSON]. 16 травня 2015 року [PERSON] помер. За життя останній визнавав [PERSON] за сина, мешкав разом із ним та [PERSON], родичі [PERSON], а саме рідний брат померлого [PERSON] і на даний час підтримує з дитиною родинні відносини. При цьому факт сумісного проживання [PERSON], [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] також підтверджують сімейні фотографії, які доводять наявність родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON], фотокартки з журналу відомостей про дітей старшої групи №6 дитячого садка, який відвідувала дитина, в яких батьком [PERSON] записаний [PERSON], зазначено місце його роботи. Як вбачається з ату, складеного депутатом Дніпрянської селищної ради - [PERSON], [PERSON] на день своєї смерті проживав за адресою: [INFO], зі слів сусідів від самого народження та до дня своєї смерті займався вихованням [PERSON], визнавав його своїм сином, разом із [PERSON] вони проживали однією родиною. Той факт, що батьком [PERSON] є саме [PERSON], в судовому засіданні підтвердили також свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON], який є рідним братом померлого [PERSON], пояснив, що його брат дійсно проживав спільно з [PERSON], від цих стосунків, у 2009 році у них народився хлопчик, [PERSON], проте, в свідоцтві про його народження, оскільки батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, батько записаний зі слів матері. [PERSON] весь час визнавав [PERSON] за свого рідного сина, ніколи не оспорював своє батьківство відносно нього та хотів належним чином оформити документи, проте не встиг цього зробити, оскільки раптово помер. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні показали, що вони є друзями родини позивачки та померлого [PERSON], а тому їм достовірно відомо про те, що останні мешкали однією родиною, але шлюб не реєстрували. Від цих стосунків у 2009 році у них народився [PERSON]. Батьки хлопчика до дня смерті [PERSON]І проживали разом, вели спільне господарство, останній завжди визнавав сина і ніколи цього не оспорював, навпаки, дуже любив [PERSON], займався його вихованням відвідував дитячий садок; [PERSON] дуже схожий на свого батька [PERSON]. Відповідно до статті 145 ЦПК України, призначення експертизи по цій категорії справ не є обов'язковим. Переліченими вище доказами, на думку суду вимоги позову підтверджені повністю та підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі вимог статті 130 СК України. Посилання представника відповідачки про перебування [PERSON] у шлюбі з іншим чоловіком, повністю спростовуються наданою суду ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], з якого вбачається, що шлюб між ними був розірваний 21 березня 2006 року, тоді як позивачка зазначає про існування у неї стосунків з [PERSON], починаючи з кінця 2007 року. Доводи адвоката відповідачки, що покійний не визнавав себе батьком [PERSON], оскільки за життя не подав заяву про визнання себе батьком дитини, що є підставою для відмови у встановлення факту батьківства, безпідставні, спростовуються матеріалами справи і крім того, на відміну Кодексу про шлюб та сім»ю, чинне сімейне законодавство України передбачає можливість встановлення факту батьківства незалежно від того, чи визнавала особа своє батьківство за життя і взагалі чи знала про народження дитини. Також, суд зазначає, що матеріали справи не містять ніяких доказів на підтвердження цих доводів та на спростування посилань позивача щодо факту батьківства померлого [PERSON] відносно [PERSON], крім невизнання цього факту відповідачем. Разом з тим, виходячи з диспозитивності цивільного судочинства відповідно до ст.ст.11, ч.1 ст.60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вони є достатніми для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved