Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 30.07.2016 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками на цьому ґрунті, у звязку з чим вони втратили повагу один до одного. Такі відносини негативно впливають на їх малолітню дитину. З цих підстав тривалий час проживають окремо. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що вона не бажає примирюватися з відповідачем, оскільки останній неодноразово вчиняв насильство та погрози по відношенню до неї. Залякує її щодо спричинення тілесних ушкоджень у випадку розлучення. З цього приводу вона зверталася до правоохоронних органів. Вже тривалий час як вона повністю стратила до нього почуття любові, залишився лише страх за своє життя та долю дитини. Настоювала на розірванні шлюбу без надання строку на примирення. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснивши, що після звільнення зі збройних сил України в нього були проблеми із зловживанням спиртними напоями на підґрунті стресу, який він отримав приймаючи участь в бойових діях. Однак його поведінка в теперішній час змінилася і він пройшов лікування від алкогольного залежності. Вважав, що є можливість примирення між ними, а тому просив надати їм такий строк. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 30.07.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину доньку Вікторію, [INFO], яка проживає з позивачкою, що вбачається з показів сторін, свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження дитини (а.с.4-6) Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у звязку з чим вони з січня 2018 року не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Статтею 7\~СК України встановлено,\~що жінка\~та чоловік\~мають рівні\~права і\~обов'язки\~у сімейних\~відносинах,\~шлюбі та\~сім'ї. Сімейні\~відносини регулюються\~на засадах\~справедливості,\~добросовісності та\~розумності,\~відповідно до\~моральних засад\~суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Між тим, не зважаючи на бажання відповідача на відновлення сімейних стосунків, суд не знаходить підстав для надання відповідного строку для їх примирення, оскільки проти цього заперечує позивачка, яка підтвердила, що втратила до відповідача почуття любові та не погоджується на примирення. Також, як вбачається з повідомлень Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області, позивачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу протиправних дій відповідача. Такі звернення мали місце і в період знаходження її позову про розірвання шлюбу в суді. Вказані обставини та поведінка відповідача свідчать, що надання сторонам строку на примирення тільки затягне вирішення справи по суті та ще більш загострить їхні відносини, які і так негативно впливають на малолітню дитину, що буде суперечити моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловічка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Статтею 112\~СК України\~передбачено,\~що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини та наведені положення матеріального права, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами не можливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, у звязку з чим шлюб необхідно розірвати , задовольнивши позов. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved