Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним позовом, який мотивує тим, що 07 серпня 2003 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них народилися дитина: [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені, подружжя проживає окремо один від одного. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати, стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3.500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи міститься її заява, згідно з якою вона просила задоволити позов та розглянути у її відсутності. Відповідач повторно не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та будь-яких пояснень не надав, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про вчинення інших процесуальних дій не надходило. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.08.2003 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що був зроблений відповідний актовий запис №435 та видано свідоцтво про одруження серії 1-ФМ № 066897 від 07.08.2003 р. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини не змінювалось. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин та їх шлюб існує лише формально, спільного господарства не ведуть. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ФМ №305978, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного тсану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області від 11.12.2014 року, [PERSON] народився 05.12.2014 року та його батьками є [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі ст.182\~СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем ставиться вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~3.500\~грн.,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного вікудо досягнення дитиною повноліття. Оцінюючи надані позивачем по справі докази, та враховуючи, що відповідач має стабільний дохід та не має на утриманні інших осіб, на відміну від позивача, яка має на утриманні хвору матір похилого віку, та те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, за таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач зобовязаний нести витрати на утримання свого сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 3500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви у розмірі 704.8 грн.

Outcome: approved