Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Нікопольської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що вони з [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах та мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після фактичного припинення шлюбних відносин у грудні 2011 року [PERSON] мешкає окремо, сина жодного разу не відвідував, його долею не цікавиться, самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків та 05.04.2017 року написав нотаріально посвідчену заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні [PERSON] Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в частині позбавлення батьківських прав, від вимог щодо стягнення з відповідача на її користь аліментних зобов'язань та судового збору, який був оплачений нею при зверненні до суду, відмовляється. Відповідач у судове засідання не зявився. Був допитаний за місцем свого мешкання Летичівським районним судом Хмельницької області в порядку виконання окремого доручення (а.с.28). Згідно протоколу судового засідання [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав та погодився на розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що починаючи з 2012 року він платив аліменти позивачу та надав у якості підтвердження копії квитанцій за 2012 2016 роки (а.с.31-46). У 2014 році його було мобілізовано до Збройних сил України, тому кошти перераховував не регулярно. На новорічні свята та дні народження завжди надсилав сину подарунки. Від представника третьої особи надійшла заява про слухання справи за їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Статтею 150 Сімейного кодексу України\~(далі СК України) визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до п.2 ч.1\~ст. 164 СК України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.10). [PERSON] долею своєї дитини не цікавиться, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надає синові доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обовязків підтверджується матеріалами справи (а.с.11,12). Згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області 05.04.2017 року та зареєстрованої в реєстрі за № 298, [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] (а.с.9,47). Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що відповідач погодився на позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено, суд вважає, що позов може бути задоволено, оскільки відповідач не дбає про фізичний розвиток і здоров'я, не виконує батьківський обов'язок щодо виховання та матеріального утримання своєї дитини, захисту її прав та інтересів. Також, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобовязує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За таких обставин суд не може погодитися з клопотання позивача щодо відмови від частини позовних вимог про стягнення аліментів. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], до досягнення останнім повноліття. Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь держави.

Outcome: partial