Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку 3248,18 гривень страхового відшкодування. Свої вимоги мотивує тим, що 16.04.2014 року у м. Львові по вул. Чернівецькій сталася ДТП за участю автомобіля БАЗ А 079.14, номерний знак [NUMBER], що належить ТОВ «Львівське АТП-14631», та автомобіля Seat Toledo, номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Винуватцем ДТП визнано водія автомобіля БАЗ А 079.14, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО». Зазначила, що вона, як потерпіла внаслідок ДТП, звернулася до відповідачів із вимогою про виплату їй страхового відшкодування, однак, жодної грошової компенсації вона не отримала, що й стало причиною звернення до суду з даним позовом. Представник позивача - [PERSON], який діє на підставі договору від 29.09.2014 року позовні вимоги підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Львівське АТП-14631» - Андрес О.В., яка діє на підставі довіреності від 01.11.2013 року /а.с.19/ позовні вимоги заперечила, зазначивши, що оскільки ТОВ «Львівське АТП-14631» застрахувало свою відповідальність в ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а ліміт відповідальності страховика 50000 грн., тобто сума перевищує суму страхового відшкодування, а відтак відповідальність за шкоду позивачу повинен нести страховик. Між тим зазначила, що обов'язок сплати пені, яку просить стягнути позивач повинен нести страховик, тобто в даному випадку ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО». На підставі наведеного просить в позові до ТОВ «Львівське АТП-14631» відмовити. Відповідач ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення, до суду не прибув, явки свого представника не забезпечив, при цьому 04.12.2014 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України, в якій також вказав про визнання позову. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази наявні у справі в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що 16.04.2014 року у м. Львові по вул. Чернівецькій сталася ДТП за участю автомобіля БАЗ А 079.14, номерний знак [NUMBER], що належить ТОВ «Львівське АТП-14631», та автомобіля Seat Toledo, номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Винуватцем ДТП визнано водія автомобіля БАЗ А 079.14, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО». Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8670038 цивільно-правова відповідальність ТзОВ «Львівське АТП-14631», за шкоду завдану при використанні автобуса БАЗ, А 079.14, номерний знак [NUMBER], застрахована, ліміт застрахованої відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн. /а.с.18/ Відповідно до ст.ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Зі змісту п.3 ч.1 ст.988 ЦК України випливає, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст.7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов'язково. Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до ст.6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст.5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу . Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик,

Outcome: approved