Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю заявника із [PERSON], яка померла [INFO] р. у віці 87 років в с. Жаглівка та території Курівської сільської ради, Городоцького району Хмельницької області, зазначивши заінтересованою особою Курівську сільську раду Городецького району Хмельницької області. В обґрунтування заяви вказала, що [PERSON] померла [INFO] року. Останні роки її життя, вона потребувала догляду, тому заявник проживала з нею однією сім'єю за адресою [ADDRESS] допомагала у ведені господарства та фактично прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, інших відомих їй спадкоємців у неї немає, тому з метою оформлення спадщини за законом, вона звернулась до приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу і 20 жовтня 2016 року нотаріусом була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право приватної власності на землю. В судовому засіданні представник заявника та заявник уточнили позовні вимоги та просили встановити факт спільного проживання однією сім'єю заявника з 1999 року по день смерті із [PERSON], яка померла [INFO] р. у віці 87 років в с. Жаглівка та території Курівської сільської ради, Городоцького району Хмельницької області.Заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд заяви без участі їх представника, щодо задоволення зави не заперечує. Заслухавши заявника та представника заявника, покази свідка, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, внаслідок наступного. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом об'єктивно встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Курівської сільської ради народних депутатів № 21 від 15.10.2002 р. належить земельна ділянка площею 2,4 га. на території Курівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно та заявник звернулася із заявою про прийняття спадщини після її смерті, однак 20 жовтня 2016 року нотаріусом була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право приватної власності на землю. Згідно відомостей із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20.10.2016 р. щодо спадкодавця [PERSON] відомості у спадковому реєстрі відсутні. [PERSON] здійснила поховання та доглядала за гр. [PERSON], яка померла [INFO] р. та проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] до дня смерті, що вбачається із довідок виконавчого комітету Курівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 07.03.2017 р. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Курівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області вбачається, що згідно погосподарської книги №2 за 2001- 2005 рр. с.Жаглівка, особовий рахунок [NUMBER], гр. [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] До смерті [PERSON] яка померла [INFO] року, за нею з 1999 року по останні роки її життя доглядала [PERSON], допомагала у ведені господарства та проживала разом з нею однією сім'єю за адресою [ADDRESS] що в судовому засіданні показав свідок [PERSON], а також, що вбачається із письмових пояснень [PERSON], [PERSON] засвідчених секретарем Курівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 234 ч. 2 п. 5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 20.05.2008 року роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу на спадкування за законом мають право особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, той факт, що [PERSON] спільно проживала однією сім'єю з [PERSON], яка померла [INFO] року, в період з 1999 року по [INFO] року, об'єктивно підтверджується дослідженими в судовому засіданні наданими заявником письмовими доказами по справі та показами свідків. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт спільного проживання однією сім'єю знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved