Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO] у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої доводи обґрунтовує тим , що 10 березня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис за №189. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 27 січня 2014 року шлюб між ними розірвано. З моменту розірвання шлюбу [PERSON] дитину не утримує, не надає матеріальної допомоги . На даний час відповідач працює, зареєстрований як фізична особа підприємець, отримує достатню заробітну плату для сплати аліментів на утримання доньки. Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку відповідач отримав за 6-ти місячний термін поточного року 36500 гривень. Зароблені кошти витрачає лише на власні потреби. Просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з моменту звернення з даним позовом та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представники позивачки [PERSON]- [PERSON] та [PERSON] зменшили розмір позовних вимог та просили суд стягнути аліменти у розмірі 1\\3 частини мінімальної заробітної плати, визначеної Державою на час розгляду справи, починаючи з 21 січня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, зазначивши , що позивачка незаконно , всупереч його волі та без його згоди забрала дитину та поїхала до Туреччини. Аліменти він згоден сплачувати , але при умові , щоб він мав можливість бачитися з дитиною. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. За загальним правилом способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Зясовано, що між сторонами така домовленість відсутня. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку \\ доходу \\ другого з подружжя і\\ або \\ у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід , частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В ході розгляду справи , представники позивачки зменшили розмір позовних вимог та просили суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1\\3 частини мінімальної заробітної плати, визначеної Державою на час розгляду справи, починаючи з 21 січня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Також, за обставинами справи , встановлено , що відповідач працює, здійснює вантажні перевезення та отримує заробітну плату, в судовому засіданні не заперечував проти сплати аліментів фактично в любому розмірі при умові, що якщо він бачитиметься зі своєю донькою. А тому , враховуючи , що відповідач не бере участі у вихованні дитини та її утриманні , а також обставини , визначені ст. 182 СК України, суд вважає можливим задоволення вимог [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1\\3 частини мінімальної заробітної плати, визначеної Державою на час розгляду справи, починаючи з 21 січня 2015 року , тобто , з часу звернення позивача з даним позовом до суду . Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, встановлено та підтверджено документально, що майновий стан відповідача [PERSON] на час розгляду справи є таким , що надає можливості у задоволенні вимог щодо сплати аліментів у визначеному позивачем розмірі -1\\3 частини мінімальної заробітної плати, визначеної Державою на час розгляду справи, починаючи з 21 січня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Визначений позивачко [PERSON] та її представниками розмір аліментів в розмірі 1\\3 частини мінімальної заробітної плати, визначеної Державою на час розгляду справи, є реальним і таким , що узгоджується із фактичними обставинами справи та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має враховувати: - стан здоровя та матеріальне становище дитини - стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка , дружини, батьків , сина , дочки - інші обставини, що мають істотне значення. Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. У звязку із задоволенням позовних вимог та у відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають до стягнення з відповідача у прибуток держави по оплаті судового збору в сумі 243,60 гривень. Посилання відповідача [PERSON] та його представника в судовому засіданні на те , що аліменти не підлягають до стягнення , оскільки до теперішнього часу він та його колишня дружина позивачка [PERSON] не вирішили в судовому порядку постійне місце проживання дитини , існує спір, який розглядається Придніпровським районним судом м . Черкаси, не може визнаватися беззаперечним доказом , який спростовує позовні вимоги [PERSON] та унеможливлює вирішення спору по суті, оскільки за обставинами справи , позивачка [PERSON] разом з неповнолітньою донькою [PERSON] вибула до Туреччини на законних підставах, що вбачається із повідомлення представника Посольства України в Турецькій Республіці [PERSON] від 13 березня 2015 року усім компетентним органам. Відповідно до вказаного повідомлення також вбачається , що відповідно до ст.2 Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України неповнолітні громадяни України мають право перетинати кордон з матір,ю без згоди батька, якщо у паспорті матері, стоїть відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном. Таким чином , за обставинами справи та відповідно до позовної заяви , починаючи з часу розірвання шлюбу між сторонами \\ за рішенням суду від 27.01.2014 року \\ та по теперішній час неповнолітня донька сторін - [PERSON] , [INFO] , перебуває за місцем проживання матері та перебуває на її утриманні. Обовязок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту народження і зберігається до досягнення повноліття дітей. Судовий збір у прибуток держави підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] в сумі 243,60 гривень у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.11,60. 213-215, 88 ЦПК України та

Outcome: approved