Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері - [PERSON], та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], у порядку спадкування, після смерті [PERSON], померлої 08 червня 2014 року. Позов обґрунтований тим, що 14 серпня 1994 року померла бабуся позивачки по лінії батька - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка знаходилась в спільній сумісній власності [PERSON] і [PERSON] Єдиним законним спадкоємцем першої черги за законом на відкриту спадщину після смерті [PERSON] була її донька - [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті своє матері шляхом фактичного управління спадковим майном, оскільки вона була зареєстрована та постійно проживала з нею, також продовжувала проживати у [INFO] після смерті матері до своєї смерті. Однак, [PERSON], прийнявши спадщину після смерті своєї матері у встановленому законному порядку шляхом фактичного управління спадковим майном, не переоформила та не зареєструвала її на своє ім'я у встановленому законом порядку та свідоцтво про право власності на вищевказане спадкове майно у нотаріуса не одержала. Позивачка вказує, що за життя 12 серпня 2011 року [PERSON] зроблено заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось на день її смерті, заповідала позивачці - [PERSON] 08 червня 2014 року [PERSON] померла. Після її смерті спадщина відкрилась на всю квартиру [ADDRESS]. [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення у передбачений законом 6-ти місячний строк до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на підставі заповіту від 12 серпня 2011 року. Однак, [PERSON] державна нотаріальна контора Запорізької області відмовила у видачі свідоцтва на право власності на спадщину у зв'язку з тим, що у відсутні документи, які підтверджують факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері - [PERSON], померлої 14 серпня 1994 року, та у зв'язку з тим, що у спадкодавця [PERSON] відсутній правовстановлюючий документ на спадкову квартиру. Тому позивачка просить суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері - [PERSON], та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], у порядку спадкування, після смерті [PERSON], померлої 08 червня 2014 року. В судове засідання зявилась позивачка та її представник. Від представника відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] до суду надійшло клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності та заперечувала в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки на їх думку позивачкою порушено порядок звернення до суд з позовом, та встановлення факту не може бути розглянуто в порядку позовного провадження. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги та думку позивачки підтримала в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та її представника позивача, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14 серпня 1994 року померла [PERSON], [INFO]. /а.с. 36/ Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.01.1994 року за реєстровим номером 36-р, зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON]. /а.с.22/ Право [PERSON] на одержання спадщини після смерті її матері, [PERSON], померлої 14 серпня 1994 року, підтверджується копією свідоцтва про її народження, де її матір'ю вказана «Ададурова Ганна Єгорівна» та копією свідоцтва про її одруження за актовим записом № 1101 від 01.11.1958 року на підставі якого вона змінила прізвище з «Яковенко» на «Копосова». /а.с. 23-25/ Спадкоємцем першої черги за законом на відкриту спадщину після смерті [PERSON] є рідна донька померлої - [PERSON]. Інші спадкоємці спадщину ні за законом, ні за заповітом не приймали, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 18 квітня 2015 року. [PERSON] прийняла спадщину після смерті своє матері - [PERSON], померлої 14 серпня 1994 року, шляхом фактичного управління спадковим майном, оскільки вона була зареєстрована та постійно проживала з нею, як до смерті своєї матері [PERSON], так і продовжувала проживати у [INFO], після смерті її матері і до своєї смерті, тобто до 08 червня 2014 року, що підтверджується довідкою з місця проживання від 06.11.2014 року, видану директором ООО «Житломасив». /а.с. 15/ Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 р.) позивач є спадкоємцем першої черги. Відповідно до ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що як до так і після смерті [PERSON], догляд за квартирою, ремонт, оплату комунальних послуг взяла собі в користування і володіла речами та правовстановлюючими документами, фотографіями [PERSON] Однак, [PERSON], прийнявши спадщину після смерті матері у встановленому законному порядку шляхом фактичного управління спадковим майном, за життя не переоформила її на своє ім'я та свідоцтво про право власності на вищевказане спадкове майно у нотаріуса не одержала. 12 серпня 2011 року [PERSON] зробила заповіт, яким все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось на день її смерті, заповідала [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 12 серпня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за реєстровим номером 4274. /а.с. 14/ 08 червня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть, за актовим записом № 951 від 10.06.2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області./а.с.13/ [PERSON] державна нотаріальна контора Запорізької області відмовила позивачці у видачі свідоцтва на право власності на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері [PERSON], померлої 14 серпня 1994 року, та у зв'язку з тим, що у спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ на спадкову квартиру, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.12.2014 року, виданою державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори, [PERSON]Ф./ а.с. 21/ Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, і субєкт права спільної сумісної власності, має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу у натурі. У встановлений ст. 1269 ЦК України позивач в шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини згідно ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги, прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON], однак за життя не отримала правовстановлюючі документи на ? частину квартири, яка за життя належала [PERSON] Суд критично відноситься до заперечень представника відповідача щодо того, що встановлення факту має бути розглянуто в окремому провадженні, оскільки відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (надалі Постанова) справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Крім того, позивачем також заявлена вимога про визнання права власності, яка не може бути розглянута в порядку окремого провадження. 12 серпня 2011 року [PERSON] зробила заповіт, яким все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось на день її смерті, заповідала [PERSON], позивачці по справі. [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення у передбачений законом 6-ти місячний строк до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на підставі заповіту від 12.08.2011 року, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру та спадковою справою після смерті [PERSON] оглянутою в судовому засіданні, інші спадкоємці спадщину після неї ні за законом, ні за заповітом не приймали, тому за позивачкою може бути визнано право власності на квартиру № 10 будинку № 5 по проспекту. [PERSON] в м. Мелітополі Запорізької області.

Outcome: approved