Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Пісківської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що має правову необізнаність та недосконалість знань про строки подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначивши додатковий строк для прийняття спадщини. В попереднє судове засідання представник позивачки [PERSON] не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності. В попереднє судове засідання представник відповідача Пісківський сільський голова Дворічанського району Харківської області Бакунець В.В. не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] року. У свідоцтві про народження відомості про батька відсутні, матір'ю зазначена [PERSON] (російською мовою) (а.с. 4, 13). 13 березня 2003 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON], та після розірвання шлюбу залишила собі прізвище [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 13 березня 2003 року (а.с. 11). 17 лютого 2004 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження серіїї [NUMBER] від 17 лютого 2004 року (а.с. 10). Мати позивачки [PERSON] 15 лютого 1955 року уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 листопада 2006 року (а.с. 7). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Пісківської Ради депутатів трудящих Дворічанського району Харківської області від 21 травня 2004 року, яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, заповіла своїй доньці [PERSON] (а.с. 14). Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області Зашивайко Н.Г. № 204/02-31 від 02 березня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері [PERSON], в зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини (а.с. 8). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд враховує, що позивачка [PERSON] не змогла своєчасно звернутися з заявою до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області у зв'язку з тим, що має правову необізнаність та недосконалість знань про строки подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, і визнає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Суд вважає двомісячний строк достатнім для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, а представник відповідача не заперечував проти задоволення позову, вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved