Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із названою заявою (а.с.2), яку згодом уточнила (а.с.54-55), та просить суд постановити рішення, яким визнати її, [PERSON], [INFO] матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON], народилася у м. Москва Російської Федерації. У 2006 році вона переїхала на постійне місце проживання до України в [ADDRESS] разом із синами [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та донькою [PERSON], [INFO], народження якої не було зареєстровано. [INFO] року у Болградському пологовому будинку вона народила доньку [PERSON], реєстрацію народження вона також протягом тривалого часу не здійснювала. У 2011 році народила ще одну дитину, хлопчика, народження якого було своєчасно зареєстровано. З 2006 року вона разом з дітьми та співмешканцем [PERSON], [INFO], проживала за адресою: [ADDRESS], хоча зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Отже, обидві доньки пішли до школи без свідоцтва про народження та по теперішній час відвідують Кубейську загальноосвітню школу під прізвищем «Рижова». На обліку в Кубейській амбулаторії загальної практики сімейної медицини з 2009 року по теперішній час дівчата також перебувають під цим прізвищем. У зв'язку з відсутністю у неї, заявниці документів, які посвідчують її особу, в липні 2015 року вона звернулася до Болградського органу опіки та піклування з заявою про надання допомоги щодо реєстрації народження її доньок та отримання свідоцтв про їх народження. На підставі рішень органу опіки та піклування, відділом ДРАЦС Болградського РУЮ було зареєстровано народження дівчаток та видані свідоцтва про народження. Відомості про дітей та батьків дітей внесено відповідно до рішення органу опіки та піклування Болградської райдержадміністрації Одеської області, де були вказані мати - [PERSON] та батько - [PERSON]. Державна реєстрація народження дітей проведена відповідно до ч.2 ст.135 Сімейного кодексу України. З цих підстав, заявниця просила її вимоги задовольнити. Заявниця підтримала доводи викладені в її заяві наполягала на задоволенні. Пояснила, що вона є багатодітною мамою. З 2006 року вона проживає в [ADDRESS]. [INFO] року вона народила дівчинку, якій дала ім'я [PERSON], а [INFO] року народила дівчинку, надавши їй ім'я [PERSON]. Оскільки у неї був відсутній паспортний документ, вона не могла здійснити державну реєстрацію народження своїх дітей, в зв'язку з чим реєстрацію було проведено на підставі рішення органу опіки та піклування. Від народження, та по теперішній час діти проживають з нею, заявницею, вона займається їх вихованням, утриманням, матеріальним забезпеченням. На даний час має паспорт громадянки Російської Федерації, тимчасово зареєстрована в с.Кубей, та бажає, щоб її визнали матір'ю дитини [PERSON], [INFO], та внести відомості про нею, як матір в запис акту про народження. Представник заінтересованої особи Болградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не прибула, повідомлена належним чином (а.с.57). Надала письмові пояснення проте, що заперечень щодо доводів заявниці не має, що дійсно реєстрація народження дитини [PERSON], [INFO] була проведена на підставі рішення органу опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації Одеської області відповідно до положень ст.135 ч.2 СК України, тобто такої, батьки якої не відомі. Відомості про батьків були записані в запису акту про народженні дитини на підставі саме рішення органу опіки та піклування. На даний час залишається можливість доповнити запис акту про народження дитини відомостями про матір. Представник заінтересованої особи Болградської районної державної адміністрації Одеської області в особі Органу опіки та піклування, діючий на підставі довіреності від 30.05.2017 року за № 189 пояснив, що заявниця дійсно є матір'ю дитини [PERSON], [INFO] року. Сім'я заявниці стоїть на обліку в орні опіки та піклування. Оскільки заявниця не мала паспортного документу, а реєстрацію народження дітей необхідно було здійснити, то таке рішення було прийнято органом опіки та піклування, з яким вони звернулися до районного відділу ДРАЦС, та отримали свідоцтво про народження дитини [PERSON]. Сумнівів в тому, що заявниця є матір'ю дівчинки [PERSON] не має, та однозначно з метою дотримання прав та законних інтересів як матері [PERSON], та і її доньки [PERSON], заяву слід задовольнити. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню з таких підстав. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: п. 10, 12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами від 25.05.1998 року, ст. 256-259 ЦПК України. При розгляді даної справи судом встановлено, що: [PERSON], народилася [INFO] року в м. Москва, Російської Федерації, що підтверджується паспортом громадянки Російської Федерації серії [NUMBER] від 28.09.2015 року та його перекладом на українську мову (а.с.3,4). [INFO] року в пологовому будинку № 5 управління охорони здоров'я південно-східного адміністративного округу м. Москва [PERSON] народила дівчинку. За весь час проживання з дитиною [PERSON] не вирішила питання щодо реєстрації народження своєї дитини. У 2006 році [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до України в с. Кубей Болградського району Одеської області, разом зі своїм цивільним чоловіком [PERSON], [INFO], з їх спільними синами [PERSON], [INFO] (а.с.19), [PERSON] [INFO] (а.с.20), та донькою [PERSON], [INFO], народження якої не було зареєстровано. [INFO] року у Болградському пологовому будинку вона народила ще одну доньку, [PERSON], яка також не була зареєстрована. [INFO] року заявниця народила ще одного хлопчика, [PERSON], народження якого було своєчасно зареєстровано (а.с.20). З 2006 року вона разом з дітьми та співмешканцем [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS], де проживає і на даний час з дітьми, однак без співмешканця. На підставі рішення органу опіки та піклування від 07.08.2015 року № 01/р-300/п(к) 361 (а.с.10), Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано народження [PERSON], [INFO], та видано свідоцтво серії [NUMBER] від 10.12.2015 року, актовий запис № 6 (а.с.11). Відомості про дитину та її батьків внесено відповідно до рішення органу опіки та піклування Болградської райдержадміністрації Одеської області, де були вказані відомості про матір - [PERSON] та батька - [PERSON]. Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.2 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.12-13), а також матеріалами справи Болградського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо реєстрації народження дитини на підставі рішення органу опіки та піклування №6/04.1-03.01-30 (а.с.33-43). На даний час заявниця зареєстрована за адресою: [ADDRESS], а фактично проживає: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 26.04.2017 року за № 951 (а.с.5). Згідно характеристики на [PERSON], складеної директором [PERSON] та класним керівником [PERSON] Кубейської ОШ І-ІІІ ступенів ім. Академіка А.Теодорова-Балана Болградської районної ради Одеської області вбачається, що дівчинка проживає за адресою: [ADDRESS], навчається в даній школі з листопада 2015 року, виховується в неповній сім'ї. Мати [PERSON] приділяє увагу вихованню доньки, цікавиться її шкільними справами (а.с.14). Аналогічна характеристика видана на [PERSON], ученицю 3-Б класу Кубейського навчально-виховного комплексу Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-ліцей Болградської районної ради Одеської області з якої вбачається, що в навчально-виховному процесі приймає участь - мати [PERSON], регулярно відвідує школу, батьківські збори. На всі зауваження реагує оперативно (а.с.15). На сім'ю заявниці складено характеристику Кубейською сільською радою Болградського району Одеської області, згідно якої [PERSON] більше 10 років проживає в [ADDRESS] зі своїми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження, [PERSON], [INFO] року народження. Заявниця характеризується з позитивної сторони, на даний час ніде не працює. Соціальним працівником здійснюється соціальні патронажі з метою обстеження житлово-побутових умов. [PERSON] як мати дітей робить все можливе до комфортного життя дітей (а.с.16). З виписок Кубейської амбулаторії загальної практики сімейної медицини [PERSON], та [PERSON] з 2009 року по теперішній час перебувають на обліку. Діти проживають з матір'ю [PERSON], яка повністю опікується і виховує дітей (а.с.17, 18). На підставі викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO] року народження, дійсно є матір'ю дитини [PERSON], [INFO] року народження. Як встановлено судовим розглядом реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.2 ст.135 СК України, якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім'я, по батькові дитини і відомості про батьків. Положеннями ст.131 СК України визначено, що особа, яка вважає себе матір'ю дитини, може подати до суду заяву про визнання свого материнства, якщо запис про матір дитини вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього Кодексу. Дана стаття регулює суспільні відносини щодо визнання материнства за рішенням суду. Правом на визнання материнства в судовому порядку наділяється жінка, яка вважає себе матір'ю дитини, за умови, якщо запис про материнство здійснено за рішенням органу опіки та піклування у випадку коли батьки дитини невідомі. Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз'яснив, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК. Згідно п.2 цієї постанови при розгляді справ названих категорій суди мають ураховувати, що відповідно до п. 2 розд. VII «Прикінцеві положення» СК норми законодавства, які регулювали шлюбно-сімейні правовідносини, втратили чинність із 1 січня 2004 року, за винятком норм розд. V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС), які зберігають чинність у частині, що не суперечить СК, до прийняття спеціального закону. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини (п.3 Постанови). Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Пунктом 7 названої постанови роз'яснено, що за умов, зазначених у п. 4 цієї постанови, заяву до суду про визнання материнства відповідно до ст. 131 СК може подати особа, яка вважає себе матір'ю дитини. Суд визнає материнство, якщо походження дитини від певної жінки, підтверджено відповідними доказами, у тому числі висновками експертизи. Умови та порядок визнання батьківства визначено законом, тому в справах названої категорії суд не може визнавати мирові угоди (п.8). Пункт 9 - відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається відсутність підстав для призначення судово-генетичної експертизи, оскільки медичним свідоцтвом про народження № 222а/681 від 06.08.2015 року, виданим Пологовим відділенням Болградської центральної районної лікарні Одеської області підтверджується факт народження дитини - дівчинки [INFO] року [PERSON] (а.с.36), а також те, що дівчинка [PERSON] від народження та по теперішній час проживає з матір'ю. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. Зазначені норми Закону повністю кореспондуються з підпунктами 1.1, 1.2 розділу I та 2.5 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України N 96/5 від 12.01.2011 р. (далі - Правила). Підпунктом 1.5 розділу I Правил встановлено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами. Відповідно до пп.2.6 розділу II Правил встановлено, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті. Згідно пп.2.21 розділу II Правил, у разі внесення змін на підставі рішення суду, постанови адміністративного суду, органу опіки та піклування, оформленого розпорядженням районної державної адміністрації чи рішенням виконавчого комітету відповідних рад, за потреби, до них додаються відповідні заява про внесення змін та інші необхідні для виконання документи, які надсилаються до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису цивільного стану, до якого вносяться зміни. Згідно п.п.2.13 розділу ІІ Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: -2.13.1 рішення суду про визнання батьківства (материнства) … Таким чином, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заявниці, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі, які мають юридичне значення для розгляду справи і розгляду заяви по суті за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені права, свободи та інтереси фізичної особи, згідно ст. 1 ЦПК України, суд прийшов до висновку обґрунтованість вимог [PERSON], та їх задоволення.

Outcome: approved