Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Третя одеська державна нотаріальна контора та Шоста одеська державна нотаріальна контора, і просить суд встановити факт прийняття [PERSON] спадщини у вигляді земельної ділянки, площею 0,0406 га, з цільовим призначенням - експлуатація дачних будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за законом, після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] року, визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0,0406 га, з цільовим призначенням - експлуатація дачних будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, який фактично прийняв спадщину після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] року. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив позов задовольнити, розглянути справу у його відсутності, у разі неявки відповідача постановити по справі заочне рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила, однак 17 грудня 2013 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] в якій вона позовні вимоги визнала, просила розглядати справу у її відсутності. Представники третіх осіб Третьої одеської державної нотаріальної контори та Шостої одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилися, повідомлялися та про причини неявки суд не сповістили. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Палацом одруження м. Одеси від 26 вересня 1980 року, актовий запис № 2125. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 462 від 22 лютого 2011 року. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано Жовтневим ЗАГСом м. Одеси, актовий запис № 297 від 8 травня 1982 року. 5 лютого 2014 року з Шостої одеської державної нотаріальної контори до суду надійшла копія спадкової справи № 434/2011 року до майна померлого [INFO] року [PERSON]. Відповідно до матеріалів вказаної спадкової справи із заявою про прийняття спадщини 11 липня 2011 року звернулася [PERSON]. 29 жовтня 2012 року [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з якої вбачається, що вивчивши подані документи [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0406 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON], яка померла [INFO] року, спадкоємцем якої був її син [PERSON], який помер [INFO] року, який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку 25 лютого 2009 року за реєстровим № 6-320, вважаю, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку неможливо, оскільки [PERSON] померлий [INFO] року, не зареєстрував право власності на земельну ділянку, площею 0,0406 га, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії державного акту на право власності на землю, який був виданий [PERSON] на підставі рішення виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 13 листопада 1998 року № 972, остання була власником земельної ділянки площею 0,0406 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території [ADDRESS]. Земля була передана для експлуатації дачних будівель. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2354. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи те, що листом від 16.05.2013р. № 24-753/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних і кримінальних справ про спадкування» Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено наступне: При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину ( ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину ( ст. 1299ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину статті 1296,1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації ( ст.1299ЦК). На підставі викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved