Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадщину за законом та усунення від права на спадкування, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна. 08 жовтня 2021 року до суду надійшла уточнена позовна заява. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] приходиться їй рідним братом, а [PERSON] та [PERSON] , приходяться їм батьком та матір`ю. 12 серпня 2021 року колегією суддів Василівського районного суду Запорізької області була постановлена ухвала у кримінальній справі №311/2066/21, за обвинуваченням [PERSON] , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, якою закрите кримінальне провадження №12021082190000002, у зв`язку зі смертю обвинуваченого [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно з вказаною ухвалою суду, яка набула законної сили, колегія судді встановила, що відповідно до обвинувального акту, [PERSON] , законним представником якого був відповідач у даній справі [PERSON] , обвинувачувався в тому, що він 26 січня 2021 року, умисно вбив своїх батьків [PERSON] та [PERSON] . Оскільки батьки позивача та її брат проживали та були зареєстровані за однією адресою, останній автоматично прийняв спадщину по їх смерті. На підставі викладеного позивач просить суд усунути [PERSON] від права на спадщину за законом по смерті його батька [PERSON] та його матері [PERSON] , визнати за позивачем право власності на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом по смерті її батька [PERSON] . Позивач і її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову в повному обсязі та просив суд проводити розгляд справи без його участі. Третя особа, будучи повідомленою судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій просила суд проводити розгляд справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.\~\~ Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12, 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22 червня 1974 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюбу, у якому народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 16-19). 12 серпня 2021 року колегією суддів Василівського районного суду Запорізької області постановлена ухвала у кримінальній справі №311/2066/21 за обвинуваченням [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, якою закрите кримінальне провадження №12021082190000002, у зв`язку зі смертю обвинуваченого [PERSON] . Згідно з вказаною ухвалою суду, яка набула законної сили, колегія судді встановила наступні преюдиціальні факти: «В провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України. Згідно обвинувального акту, [PERSON] обвинувачується в тому, що 26 січня 2021 року, приблизно о 10 годині, знаходячись на території дачної ділянки в садовому товаристві «Трубник», розташованому в с. Приморське, Василівського району Запорізької області, [PERSON] діючи з раптово виниклих особистих неприязних відносин до своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , які є особами похилого віку, з прямим умислом, з метою позбавлення життя останніх, металевою частиною сокири, яку він тримав у руках, маховими рухами наніс множинну кількість ударів в область голови «…» , тим самим, [PERSON] умисно вбив своїх батьків [PERSON] та [PERSON] . Вказані дії [PERSON] органом досудового розслідування кваліфіковані за п.1 ч.2 ст. 115 КК України, що кваліфікується, як: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, скоєне відносно двох осіб. Захисник-адвокат у судовому засіданні заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого [PERSON] , у зв`язку із смертю останнього. Крім того захисник зауважив, що дядько померлого [PERSON] (відповідач у даній цивільній справі) не заперечує щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із смертю обвинуваченого. Інших заяв від близьких родичів щодо здійснення кримінального провадження з метою реабілітації померлого до захисника не надходило. Законний представник обвинуваченого підтримав клопотання захисника та просив закрити кримінальне провадження відносно його племінника у зв`язку із смертю останнього. Прокурор та потерпіла [PERSON] (позивач у даній цивільній справі) не заперечували проти задоволення клопотання адвоката. Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного. Згідно з п.5 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого. У судовому засіданні підстав для продовження розгляду провадження з метою реабілітації померлого, відновлення його честі і репутації не встановлено. Родичі померлого з такою заявою до суду не зверталися. 12 серпня 2021 року [PERSON] (відповідачем у даній цивільній справі) складено заяву про відсутність заперечень щодо закриття кримінального провадження відносно його племінника, у зв`язку із смертю останнього» (а.с.20-21). Згідно з матеріалами спадкових справ, [PERSON] помер [INFO] (а.с.56), [PERSON] померла [INFO] (а.с.78), [PERSON] помер [INFO] (а.с.95). З аналізу свідоцтва про право власності, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності слідує, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] і [PERSON] (а.с.27-29). Відповідно до ч.1 ст.1224 ЦК України, не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі вище зазначеного та зважаючи на визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині усунення від спадщини, знайшли своє підтвердження, є законними, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , суд не приймає визнання позову відповідачем, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з п.3 гл.13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з досліджених судом матеріалів спадкових справ, нотаріусом не приймалася постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення за позивачем права власності на 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Помилковими є доводи позивача, яка ототожнює роз`яснення від 29 вересня 2021 року №910/02-14, надане приватним нотаріус Нарохою О.В., з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На підставі викладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги про захист прав на спадкове майно, шляхом визнання права власності, у даному випадку є передчасними, оскільки судом не встановлений факт оспорення, не визнання чи втрати документу, який засвідчує право власності, що є обов`язковою умовою для застосування до спірних правовідносин положення ч.1 ст.392 ЦК України. Отже, в частині позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно за законом, слід відмовити та роз`яснити позивачу, що відмова у задоволенні позову в цій частині, не позбавляє її права на оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, або повторного звернення до суду, якщо нотаріусом буде прийнята постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, в частині усунення від права на спадщину та відмови у задоволенні позову в частині визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: partial