Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.12.2011 із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 2/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначає, що доньки хворіють та на їх лікування нею понесені додаткові витрати в розмірі 9337, 70 грн.. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 4668, 85 грн. додаткових витрат, понесених у період з 24.02.2020 по 18.08.2020 на лікування двох дочок. Ухвалою суду від 04.09.2020 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, однак відзив подвно не було. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав за обставин, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає, заперечень не має. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (копії на а.с. 6, 7) підтверджено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.12.2011(копія на а.с. 10) із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 2/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Як вбачається з довідки Сулківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 144 від 13.07.2020 (а.с. 9) підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем. Обидві доньки проходили медичні обстеження і лікування, в період з 24.02.2020 по 18.08.2020 на їх лікування позивачем витрачено грошові кошти в сумі 9337, 70 грн., що підтверджкється, дослідженими в судовому засіданні медичною документацію та фіскальними чеками (а.с. 13-28). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, невиключний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року (справа № 6-1489цс17). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що лікуванням та здійсненням нагляду за неповнолітніми дітьми, позивач займається самостійно, а відповідач допомоги на лікування дітей не надає, хоча в силу Закону зобов`язаний забезпечувати належний стан здоров`я дітей та має можливість надавати таку допомогу, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання дітей в розмірі 4668, 85 грн. грн, оскільки саме такий розмір додаткових витрат підтверджується відповідною медичною документацією та відповідними квитанціями. У відповідності до ст. 137, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати, пов`язані з правничою допомогою в розмірі 1000 грн - витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 34). У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати-судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved