Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Абрикосівської сільської ради Цюрупинського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,25 га, розташовану на території Абрикосівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на праві приватної власності на землю серії І-ХС №014876, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №77 від 06.01.2003 року, кадастровий номер земельної ділянки 6525080200:00:016:0005. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, їх спільні діти: дві дочки [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини шляхом написання відповідних заяв. На належний її чоловікові будинок [ADDRESS] вона отримала свідцтво про право на спадщину за законом від 24.01.2011 року. Нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку з підстав невідповідності прізвища спадкодавця в Державному акті про право власності на землю з прізвищем, зазначеним у свідоцтві про його смерть. У Державному акті допущено описку і замість «[PERSON]», що відповідало його паспортним даним, зазначено «[PERSON]». За життя на вказану описку чоловік не звернув уваги, що стало перешкодою у оформленні нею спадщини на земельну ділянку. Просить визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Відповідач Абрикосівська сільська ради Цюрупинського району заявлений позов [PERSON] визнала у повному обсязі, про що до суду подана заява із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України кожна сторона вправі заявити про розгляд справи за її відсутності, тому суд розглядає справу без участі представника відповідача, яким повністю визнано заявлений позов, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], що підтверджено свідоцтвом про його смерть (а.с.8). [PERSON] та [PERSON], які є дочками [PERSON] та померлого [PERSON], відмовилися від спадщини (а.с. 14). Факт прийняття спадщини позивачем підтверджено виданим на її ім*я Свідоцтвом про право на спадщину за законом на житловий будинок від 24.01.2011 року, який входив до кола спадкового майна після смерті [PERSON], спадкові права на який позивач оформила нотарфальним порядком (а.с.6). Олформити спадщину на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Абрикосівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на праві приватної власності на землю серії І-ХС №014876, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №77 від 06.01.2003 року, кадастровий номер 6525080200:00:016:0005, позивач не в змозі через описку у прізвищі спадкодавця і правовстановлюючому документі і помилково вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]», що не відповідає даним свідоцтва про смертьо (а.с.8). Довідкою Абрикосівської сільської ради №387 від 20.10.2009 року підтверджено, що земельна ділянка розміром 0,25га. належала саме [PERSON](а.с.6-а). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, площею 0,2500 га., вартість вказаного спадкового майна визначена у розмірі 6333,00 гривень(а.с.21-48). Державним нотаріусом відмовлено у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину через невідповідність прізвища спадкодавця, зазначеного у свідоцтві про смерть і у Державному акті(а.с.20). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкування відповідно до положень ст.1217 ЦК України здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки зокрема на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності і приватизації земельних ділянок, що раніше були їм передані у користування (п.п. «б» і «в» ч.1 ст.81 ЗК України). Частиною 1 ст.1225 ЦК України закріплено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Цільове призначення земельної ділянки відповідно до зазначеного у державному акті - для ведення особистого селянського господарства (а.с.19). З наявних у справі письмових доказів встановлено, що [PERSON] приватизована земельна ділянка, розміром 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Абрикосівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, про що свідчить Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХС №014876. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер. Ці обставини судом встановлено відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] (а.с.7,19). Згідно довідки Абрикосівської сільської ради №387 від 20.10.2009 року земельна ділянка розміром 0,25 га. належала саме [PERSON]. Оцінюючи отримані докази, з урахуванням позиції відповідача, яким повністю визнано позов, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено беззаперечні обставини наявності права власності на земельну ділянку, зазначену у Державному акті. Тому з метою реалізації права спадкоємця на успадкування земельної ділянки за законом суд визнає за позивачем право власності на спадкове майно, оскільки цивільна правоздатність особи відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України припиняється у разі її смерті, а право власності особи припиняється у разі смерті власника згідно ст. 346 ЦК України і вирішити виниклий спір можливо лише судовим порядком. На підставі викладеного,

Outcome: approved