Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 16.07.2014 року та просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що з 24.01.1996 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 05.08.1996 року було розірвано. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час сімейні відносини між ними припинилися, донька знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач у вихованні і утриманні дитини участі не приймає, припинив їй надавати матеріальну допомогу, в тому числі і на утримання доньки Позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотала про їх задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 18). Відповідач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], неодноразово були направлені судові повістки про виклик до суду, однак поштові конверти повернулися до суду (а.с. 14, 17). А отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до положень п. 4 ч.5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 24 лютого 1994 року ( а.с. 2), який 05 серпня 1996 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 2). В шлюбі у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 10.07.1997 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної Ради народних депутатів, актовий запис № 603 (а.с. 3). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 526 від 14.07.2014 року (а.с. 7). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах утримання неповнолітньої дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави.

Outcome: approved