Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 11.06.2011 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 377, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини, що й призвело до розпаду родини. Від шлюбу мають неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які зараз проживають та після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем. Фактичні шлюбні відносини були припинені в жовтні 2018 року, з цього часу подружжя проживає окремо та з січня 2018 року спільне господарство не ведуть. Сім`я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Тодорчук». Відповідно до п. 1 ч. 4\~ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Таким чином, справа має бути розглянута в порядку загального позовного провадження, з обовязковим проведенням підготовчого провадження відповідно до ст. ст.\~189,\~196 ЦПК України, тому суд проводить підготовче засідання. Згідно з ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання позову відповідачем. У підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява від останнього, відповідно до якої просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги надані сторонами заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 11.06.2011 року зареєстрували шлюб, про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області було видано свідоцтво про шлюб серії 1-ЖС № 096771 та в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 377 (а.с. 3). Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO] (а.с. 5), [PERSON], [INFO] (а.с. 6), які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені в жовтні 2017 року, спільне господарство не ведуть з січня 2018 року, взаємини подружжя не підтримують, майнових спорів не мають. Бажання до примирення у позивача відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до\~ст. 109 цього Кодексу. Згідно зі\~ст.\~111\~СК України\~суд приймає\~міри до\~збереження шлюбу,\~якщо це\~не суперечить\~моральним засадам\~суспільства.\~В даному\~випадку,\~позивач вважає\~неможливим з\~моральної точки\~зору,\~продовжувати шлюбні\~відносини,\~тому суд\~не може\~зобовязати його\~прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В розясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Таким чином, враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, а також, що відсутні докази того, що окреме проживання сторін негативно вплинуло або вплине на інтереси неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved