Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 15 жовтня 1975 р., за усним договором купівлі-продажу, нею на її дошлюбне прізвище «[PERSON]» було придбано домоволодіння [ADDRESS]. Цей будинок вона купила за 4000 карбованців СРСР у подружжя [PERSON] та [PERSON], вказану суму грошей передала за письмовою розпискою подружжю [PERSON] та [PERSON] Останні проживали в даному будинку, але правовстановлюючих документів на домоволодіння в них не було, у зв'язку з чим нотаріальне оформлення вказаної угоди купівлі-продажу будинку виявилось неможливим. З цього часу вона проживає та офіційно зареєстрована у спірному домоволодінні. Рішенням Кіровської районної у м. Донецьку ради № 341/3 від 27 листопада 2013р. за заявою її довіреної особи - рідного брата [PERSON], спірному будинку було присвоєно поштову адресу:[ADDRESS]. Причиною відсутності у колишніх господарів правовстановлюючих документів на домоволодіння було то, що цей будинок було збудовано ще у 50-ті роки і з тих часів зміна господарів будинку відбувалася без нотаріального посвідчення переходу права власності. У зв'язку з цим, вона після купівлі спірного домоволодіння у сім'ї [PERSON] також не змогла зареєструвати своє право власності на придбане нею нерухоме майно. Одразу після укладання в 1975р. зазначеного усного договору купівлі-продажу домоволодіння вона звернулася до виконкому Кіровської районної ради депутатів м. Донецька для оформлення документів на придбаний нею будинок, але в оформленні документів їй було відмовлено, а ЖЕК було рекомендовано взяти на баланс вказаний житловий будинок, що не було зроблено до цього часу. Також за її заявою 24 листопада 1976р. БТІ м. Донецька було проведено інвентаризацію будинку без надання правовстановлюючих документів. У виготовленому в 1976р. технічному паспорті на домоволодіння було зазначено, що будинок самовільно збудований. Відповідно до інвентаризаційної справи, яку було складено Українською інвентаризаційною конторою, станом на 09 серпня 1950р. на земельній ділянці по [ADDRESS], [PERSON] було самовільно збудовано будинок (житлову землянку) літ. А-1. За інформацією Державного архіву Донецької області, в архіві перебувають відомості про протокол № 3 від 09 лютого1977р. з питання про оформлення документів на житловий будинок літ. Б-1 по [ADDRESS], яке не було вирішено позитивно. За зазначеним питанням було прийнято рішення про відмову [PERSON] (її дошлюбне прізвище) в оформленні документів на вказаний будинок. Таким чином, з 1975р. по теперішній час вона володіє будинком [ADDRESS] та проживає у ньому. При купівлі домоволодіння у сім'ї [PERSON] вона вважала, що правомірно набула право на майно у вигляді будинку [ADDRESS] і будь-яких сумнівів щодо правомірності укладеного між ними правочину у неї не було. Вона не знала, що фактично володіє чужим майном . Тобто весь час вона фактично володіла чужим майном - будинком [ADDRESS]. Вона офіційно зареєстрована у вказаному спірному будинку ще з 1975 року, нею також укладено договори з відповідними підприємствами щодо надання житлово-комунальних послуг по обслуговуванню домоволодіння (водопостачання, водовідведення, електропостачання, вивезення твердих побутових відходів). Всьому її оточенню, родичам, а також сусідам по вул. Пашенної у м. Донецьку відомо про те, що вона добросовісно володіє спірним будинком та проживає в ньому з 1975 року. Це також підтверджується відміткою у паспорті громадянина України про її офіційну реєстрацію, домовою книгою на спірний будинок, актом про її фактичне проживання в цьому будинку. Вона вважає, що володіння нею спірним домоволодінням є добросовісним, оскільки обставини набуття нею речових прав стосовно домоволодіння - володіння та користування ним вказують на відсутність будь-яких неправомірних дій з її боку. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 18 жовтня 2013 р. в реєстрі відсутні відомості про власників будинку [ADDRESS], тобто на теперішній час право власності на домоволодіння [ADDRESS] не зареєстровано в установленому законом порядку за будь-якими особами. За інформацією Управління Держземагенства у м. Донецьку Донецької області станом на 15 листопада 2013р., згідно з земельно-кадастровою інформацією, рішення Донецької міської ради щодо передачі у власність, в оренду або користування громадянам земельної ділянки по [ADDRESS], відсутні. Правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку станом на 01 січня 2013 р. також не зареєстровані. Таким чином, станом на момент її звернення до суду з даним позовом, ані спірний будинок, ані земельна ділянка, на якій він розташований, не мають зареєстрованих власників, тобто вона є єдиною особою, яка правомірно добросовісно та безперервно володіє та користується цим майном на протязі більше 38 років. Просила постановити судове рішення, яким визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на домоволодіння [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, яке складається з житлового будинку - літ. «А-1» загальною площею 48, 8 кв.м., веранди - літ. «а» загальною площею 9, 1 кв.м., погребу - літ. «а2» загальною площею 4 кв.м., ганку - літ. «а1», убиральні - літ. «В» загальною площею 1. 2 кв.м., літньої кухні - літ. «Г» загальною площею 28, 3 кв.м., прибудови до літньої кухні- літ. «г» загальною площею 3, 8 кв.м., ганку - літ «г1», гаражу - літ. «Д» загальною площею 29, 6 кв.м., сараю- літ. «Е» загальною площею 23 кв.м., сараю - літ. «Ж» загальною площею 11, 2 кв.м., навісу - літ. «З» загальною площею 2, 7 кв.м., огородження - №3-5 загальною площею 54, 4 кв.м., замощення - 1 загальною площею 24, 3 кв.м. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі та надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила ухвалити судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Представник відповідача - Кіровської районної у м. Донецьку ради у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву з визнанням позовних вимог та з проханням розглянути справу за його відсутності. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач дійсно в 1975р. за обставин, вказаних у позові, купила будинок [ADDRESS], з цього часу вона зареєстрована та проживає у цьому будинку. З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Кіровської районної у м. Донецьку ради на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] - [PERSON], заслухавши пояснення свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 344 ч.1 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки набрання чинності ЦК, тобто початком перебігу строку такого володіння є 01 січня 2001р. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Частинами 1,3 ст. 397 ЦК України встановлено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Зокрема це є особи, які володіють такою річчю без правової підстави. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що 15 жовтня 1975р. за усним договором купівлі-продажу позивач [PERSON], дошлюбне прізвище якої на той час було «[PERSON]», у подружжя [PERSON] та [PERSON], купила домоволодіння [ADDRESS] за 4000 карбованців СРСР [ADDRESS]. Останні проживали в даному будинку, але правовстановлюючих документів на домоволодіння в них не було, у зв'язку з чим, нотаріальне оформлення вказаної угоди купівлі-продажу будинку, виявилось неможливим. З вказаного часу позивач [PERSON] проживає та офіційно зареєстрована у спірному домоволодінні. Рішенням Кіровської районної у м. Донецьку ради № 341/3 від 27 листопада 2013р. за заявою довіреної особи позивача - рідного брата [PERSON], спірному будинку було присвоєно поштову адресу: [ADDRESS]. Причиною відсутності у колишніх господарів правовстановлюючих документів на домоволодіння було те, що цей будинок було збудовано ще у 50-ті роки і з тих часів зміна господарів будинку відбувалася без нотаріального посвідчення переходу права власності. У зв'язку з цим, позивач [PERSON] і після купівлі спірного будинку у сім'ї [PERSON] не змогла зареєструвати своє право власності на придбане нею нерухоме майно. Одразу після укладання в 1975р. зазначеного усного договору купівлі-продажу домоволодіння вона звернулася до виконкому Кіровської районної ради депутатів м. Донецька для оформлення документів на куплене нею домоволодіння, але в оформленні документів їй було відмовлено, а ЖЕК було рекомендовано взяти на баланс вказаний житловий будинок, що не було зроблено до цього часу. Також за заявою позивача [PERSON] 24 листопада 1976р. БТІ м. Донецька було проведено інвентаризацію домоволодіння без надання правовстановлюючих документів. У виготовленому в 1976р. технічному паспорті на домоволодіння було зазначено, що будинок самовільно збудований. Відповідно до інвентаризаційної справи, яку було складено Українською інвентаризаційною конторою, станом на 09 серпня 1950р. на земельній ділянці по [ADDRESS], [PERSON] було самовільно збудовано будинок (житлову землянку) літ. А-1. За інформацією Державного архіву Донецької області в архіві перебувають відомості про протокол № 3 від 09 лютого1977р. з питання про оформлення документів на житловий будинок літ. Б-1 по [ADDRESS], яке не було вирішено позитивно. За зазначеним питанням було прийнято рішення про відмову [PERSON] (дошлюбне прізвище позивача) в оформленні документів на вказаний будинок. Таким чином, з 1975р. по теперішній час позивач [PERSON] володіє домоволодінням [ADDRESS] та проживає в ньому. Позивач [PERSON] офіційно зареєстрована у вказаному спірному домоволодінні з 1975 року, нею також з вказаного часу укладено договори з відповідними підприємствами щодо надання житлово-комунальних послуг за проживання у вказаному будинку (водопостачання, водовідведення, електропостачання, вивезення твердих побутових відходів). Про те, що позивач добросовісно володіє спірним домоволодінням та проживає в ньому з 1975 року, було відомо всім сусідам. Це також підтверджується відміткою у паспорті громадянина України про її офіційну реєстрацію, домовою книгою на спірний будинок, актом про її фактичне проживання в цьому будинку. Таким чином, володіння позивачем [PERSON] спірним домоволодінням є добросовісним, оскільки обставини набуття нею речових прав стосовно спірного домоволодіння - володіння та користування вказують на відсутність будь-яких неправомірних дій з її боку. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 18 жовтня 2013 р. в реєстрі відсутні відомості про власників будинку [ADDRESS], тобто на теперішній час право власності на домоволодіння [ADDRESS] не зареєстровано в установленому законом порядку за будь-якими іншими особами. Як вбачається з інформації Управління Держземагенства у м. Донецьку Донецької області, станом на 15 листопада 2013р., згідно з земельно-кадастровою інформацією, відсутні рішення Донецької міської ради щодо передачі у власність, в оренду або користування громадянам земельної ділянки по [ADDRESS]. Правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку станом на 01 січня 2013 р. не зареєстровані. Таким чином, станом на момент звернення [PERSON] до суду з даним позовом, ані спірне домоволодіння, ані земельна ділянка, на якій воно розташоване, не мають зареєстрованих власників, тобто позивач є єдиною особою, яка правомірно добросовісно та безперервно володіє та користується цим майном на протязі більше 38 років. Відповідно до ст.344 ЦК України, п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України(в редакції 2004р.) позивач [PERSON] добросовісно, відкрито, безперервно та безтитульно володіє домоволодінням [ADDRESS] протягом більше десяти років з початку перебігу строку такого володіння, тобто з 01 січня 2001р., а тому вона набула право власності на вказане домоволодіння за набувальною давністю. На підставі викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на житлове домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку - літ. «А-1» загальною площею 48, 8 кв.м., веранди - літ. «а» загальною площею 9, 1 кв.м., погребу - літ. «а2» загальною площею 4 кв.м., ганку - літ. «а1», убиральні - літ. «В» загальною площею 1. 2 кв.м., літньої кухні - літ. «Г» загальною площею 28, 3 кв.м., прибудови до літньої кухні - літ. «г» загальною площею 3, 8 кв.м., ганку - літ «г1», гаражу - літ. «Д» загальною площею 29, 6 кв.м., сараю- літ. «Е» загальною площею 23 кв.м., сараю - літ. «Ж» загальною площею 11, 2 кв.м., навісу - літ. «З» загальною площею 2, 7 кв.м., огородження - №3-5 загальною площею 54, 4 кв.м., замощення - 1 загальною площею 24, 3 кв.м.

Outcome: approved