Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради м.Конотопа Сумської області та прохає встановити факт, що [PERSON], який помер 28 січня 1999 року, за життя на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради м. Конотопа Сумської області від 27 серпня 1993 року № 23. належала на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 0, 2900 га., розташована по вул. Комунарів, 31 в м. Конотопі с. Комсомольська Комуна Сумської області; встановити факт, що [PERSON], яка померла 6 травня 2005 року, за життя в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 28 січня 1999 року, належала на праві приватної власності земельна ділянка загальною площею 0, 2900 га., розташована по вул. Комунарів, 31 в м. Конотопі с. Комсомольська Комуна Сумської області; встановити факт, що [PERSON], який помер 6 липня 2014 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 6 травня 2005 року, за життя на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0, 2900 га., розташована по вул. Комунарів, 31 в м. Конотопі с. Комсомольська Комуна Сумської області; визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку, яка на даний час вважається розташованою за адресою: м. Конотоп с. Калинівка Сумської області вул. Свободи, 33, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 6 липня 2014 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради м. Конотопа Сумської області від 27 серпня 1993 року № 23 належала на праві власності земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення сільськогосподарського господарства загальною площею 0, 2900 га., розташована за адресою: м. Конотоп с. Комсомольська Комуна Сумської області, вул. Комунарів, 31. Однак державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку [PERSON] не отримав. 28 січня 1999 року [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла і зазначена земельна ділянка. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] була його дружина - [PERSON]. Вона своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка та 22 жовтня 1999 року отримала на своє ім»я свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, [PERSON] також не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку 0, 2900 га. по вул. Комунарів, 31 в м. Конотопі с. Комсомольська Комуна Сумської області. 6 травня 2005 року [PERSON] померла. За життя [PERSON] залишила заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Конотопської міської державної нотаріальної контори [PERSON] 6 грудня 2005 року та зареєстрований за реєстровим № 5137, за яким житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Конотопі с. Комсомольська Комуна по вул. Комунарів, 31 на приватизованій земельній ділянці згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 жовтня 1999 року № 5140, вона заповідала [PERSON]. 6 грудня 2005 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по вул. Комунарів, 31 в м. Конотопі с. Комсомольська Комуна Сумської області. 6 липня 2014 року [PERSON] помер. Вона є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка та своєчасно прийняла спадщину, так як, у встановлений законом строк, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На даний час вона вирішила отримати на своє ім»я свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Однак виявилося, що [PERSON] за життя державний акт на право приватної власності на землю не отримав, а тому нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, незважаючи на те, що вона отримала на своє ім»я свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок і господарчо-побутові будівлі, які розташовані на вказаній земельній ділянці. Тому вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. На даний час у зв»язку з перейменуванням населеного пункту, вулиці та зміною нумерації будинків земельна ділянка площею 0, 2900 га., розташована за адресою: м. Конотоп с. Калинівка Сумської області, вул. Свободи, 33. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада м. Конотопа Сумської області в судове засідання не з»явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без участі її представника, зазначивши, що позовні вимоги визнає (а.с. 53). Треті особи: приватний нотаріус Конотопського міського нотаріального округу [PERSON], управління Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, надали заяви з проханням розглядати справу без їх участі (а.с. 36, 45, 48-49). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради м. Конотопа Сумської області від 27 серпня 1993 року № 23 [PERSON] у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчо-побутових споруд була передана земельна ділянка за адресою: с. Комсомольська Комуна м. Конотоп, вул. Колгоспна, 31, розміром 2 900 кв.м. (а.с. 17). В подальшому за рішенням [PERSON] сільської ради м. Конотопа Сумської області від 30 вересня 2009 року були внесені зміни до рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради м. Конотопа Сумської області від 27 серпня 1993 року № 23 та визначено, що [PERSON] у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчо-побутових споруд передана земельна ділянка за адресою: м. Конотоп с. Комсомольська Комуна, вул. Комунарів, 31, площею 0,29 га., з них 0, 25 га. - для індивідуального житлового будівництва, а 0,04 га. - для особистого селянського господарства (а.с 17). 28 січня 1999 року [PERSON] помер (а.с. 11) та після його смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входила також і земельна ділянка розміром 2 900 кв.м., розташована по вул. Колгоспній, 31 в м. Конотопі с. Комсомольська Комуна Сумської області, яка належала йому на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради м. Конотопа Сумської області від 27 серпня 1993 року № 23. За життя [PERSON] заповіт не залишав. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року, яка діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках є діти, подружжя та батьки померлого. Частиною 1 ст. 548 ЦК України 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: 1) фактично вступив в управління та користування спадковим майном: 2) подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії мають бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] була дружиною [PERSON], який помер 28 січня 1999 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВЕ № 058543, виданого Конотопською міською державною нотаріальною конторою 22 жовтня 1999 року та зареєстрованого у реєстрі за реєстровим № 5140, [PERSON] після смерті чоловіка - [PERSON], який помер 28 січня 1999 року, успадкувала земельну ділянку площею 2 900 кв.м. по вул. Колгоспній, 31 в м. Конотопі с. Комсомольська Комуна Сумської області, яка належала [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради м.Конотопа Сумської області від 27 серпня 1993 року № 23. Свідоцтво про право на спадщину за законом серії АВЕ № 058543 було зареєстроване [PERSON] к КП «Конотопське МБТІ» за № 1602 (а.с. 14). Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради м. Конотопа Сумської області від 18 червня 1999 року № 25 «Про перейменування вулиці Колгоспної на вулицю імені Комунарів в с. Комсомольська Комуна», вул. Колгоспна в м. Конотоп с.Комсомольська Комуна Сумської області була перейменована на вулицю Комунарів (а.с. 27). 6 травня 2005 року [PERSON] померла (а.с. 12). За життя [PERSON], яка померла 6 травня 2005 року, залишила заповіт, який 11 листопада 1999 року був посвідчений секретарем Підлипенської сільської ради м. Конотопа Сумської області та зареєстрований в реєстрі за № 362, за яким все, належне їй на день смерті майно, заповідала [PERSON]. 6 грудня 2005 року Конотопською міською державною нотаріальною конторою на підставі заповіту, який 11 листопада 1999 року був посвідчений секретарем Підлипенської сільської ради м. Конотопа Сумської області та зареєстрований в реєстрі за № 362, [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВСК № 493401, зареєстроване в реєстрі за № 1-2189, на житловий будинок та господарчо-побутові будівлі, розташовані за адресою: м. Конотоп с. Комсомольська Комуна, вул. Комунарів, 31. Житловий будинок та господарчо-побутові будівлі знаходяться на земельній ділянці, приватизованій згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 жовтня 1999 року № 5140. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON] було зареєстроване в КП «Конотопське МБТІ» 29 грудня 2005 року у книзі № 6 за реєстровим № 1602 (а.с 15). Відповідно до рішення [PERSON] сільської ради м. Конотоп Сумської області 12 жовтня 2007 року «Про затвердження впорядкування нумерації будинків в с. К. [PERSON]» було затверджено нову нумерацію будинків в с. Комсомольська Комуна м.Конотопа Сумської області та будинку № 31 по вул. Комунарів було присвоєно новий номер «33» ( а.с. 26). За таких обставин суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку загальною площею 0, 29 га., розташовану по вул. Комунарів, 33 в м. Конотопі с. Комсомольська Комуна Сумської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 6 травня 2005 року. 6 липня 2014 року [PERSON] помер ( а.с. 13). За життя [PERSON], який помер 6 липня 2014 року, заповіт не залишав. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер 6 липня 2014 року, були дружина [PERSON] та доньки - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер 6 липня 2014 року, прийняла його дружина - [PERSON] Інші спадкоємці - [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини (а.с. 16). Згідно розпорядження сільського голови [PERSON] сільської ради від 28 грудня 2015 року № 34-ОД «Про перейменування вулиць», вулиця Комунарів в м. Конотопі с. Комсомольська Комуна Сумської області перейменована на вулицю Свободи ( а.с. 27). Відповідно до рішення [PERSON] сільської ради від 27 січня 2016 року «Про перейменування села [PERSON]» с. Комсомольська Комуна перейменоване на с. Калинівка ( а.с. 28). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14 липня 2016 року, [PERSON] є власником житлового будинку та господарчо-побутових будівель, розташованих за адресою: м. Конотоп с. Калинівка Сумської області, вул. Свободи, 33 (а.с.18). За таких обставин, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на земельну ділянку загальною площею 0, 29 га., розташовану за адресою: в м. Конотоп с. Калинівка Сумської області, вул. Свободи, 33, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], який помер 6 липня 2014 року.

Outcome: approved