Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ФГ «Фруктове» про визнання договору оренди земельної ділянки, площею 4,14 га, що розташована на території Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області, кадастровий номер [NUMBER], недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спірний договір оренди вона з відповідачем не підписувала, отже договір оренди земельної ділянки є недійсним та тягне за собою скасування державної реєстрації права оренди за ФГ «Фруктове». Уточнивши заявлені вимоги, позивач просила суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 01 липня 2015 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Фруктове» в особі голови [PERSON]; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права - запис про право оренди земельної ділянки внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32041278 від 26.10.2016 року 06:31:42 та стягнути з відповідача на свою корись витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн. та понесені позивачем судові витрати в сумі 5250,24 грн., що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн. та витрат, пов'язаних з проведенням експертизи в сумі 2 520,24 грн. Позивач підтримала заявлені вимоги, надала суду пояснення аналогічні позову, суду наголосила, що спірний договір вона не укладала та не підписувала. Додатково пояснила, що до 2015 року між нею та відповідачем укладався інший договір оренди і вона вважала, що кошти, які їй виплачував відповідач, є орендною платою за попереднім договором оренди, дія якого вже закінчилася, а не за оспорюваним. Представник позивача уточнені позовні підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнала, надала суду заперечення щодо висновку експерта від 22.05.2018 року № 199-ПТ, який вважає недостовірним. Наголосила, що висновок експерта не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом з іншими доказами. Крім того, позивачка не заперечує, що за договором оренди вона отримувала орендну плату і у платіжках стоять її підписи. При цьому, договір оренди укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, а експертиза була проведена лише за одним примірником, отже договір не може бути визнаний недійсним лише у разі невідповідності підпису позивача в одному примірнику. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 30 березня 2018 року на час проведення по справі судової почеркознавчої експертизи провадження по справі було зупинено. 31 травня 2019 року провадження у справі було відновлено. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,14 га, яка розташована на території Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно договору оренди земельної ділянки б\\н від 01 липня 2015 року, позивач як орендодавець, надала, а відповідач як орендар, прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області, згідно державного акту серії [NUMBER], № контура 71, № ділянки 4, площею 4,14 га строком на 10 років до 30 грудня 2025 року. Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 01 липня 2015 року голова ФГ «Фруктове» [PERSON] прийняв, а власник земельної ділянки [PERSON] передала земельну ділянку, загальною площею 4,14 га на території Микільсьокї сільської ради Білозерського району Херсонської області. Спірних питань немає. 16 жовтня 2016 року на підставі договору оренди землі серія та номер: б\\н виданого 01.07.2015 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, державним реєстратором [PERSON] зареєстровано право оренди земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], орендарем - ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО «З ВІДОКРЕМЛЕНОЮ САДИБОЮ «ФРУКТОВЕ», орендодавець - [PERSON]. Із заяви [PERSON] від 13.09.2016 року, платіжних відомостей № Ф0000000012 від 17.08.2015 року, № Ф0000000024 від 22.07.2016 року, № Ф0000000057 від 13.09.2016 року, довідки ФГ «з відокремленою садибою «Фруктове» від 31.05.2017 року, вбачається, що позивач отримала від відповідача з рахунку 6856 на якому ведеться облік розрахунків по оренді землі та майна, грошові кошти в сумі 3000,00 грн., 1500,00 грн. та 1800,00 грн. Положеннями ст.ст. 203, 204 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для дійсності правочину. При цьому, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з оспорюваного договору оренди земельної ділянки, укладеного 01 липня 2015 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Фруктове» в особі голови [PERSON]. (а.с. 27), він вчинений у письмовій формі. Положеннями ст.ст. 215, 204 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З висновку експерта Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 199-ПТ від 22.05.2018 року вбачається, що досліджувальний підпис розташований у графі «Орендодавець» від імені [PERSON] зі зворотного боку другого аркуша наданого на дослідження договору оренди земельної ділянки від 01 липня 2015 року Херсонська область, Білозерський району, с. Микільське, складений між гр. [PERSON] та Фермерським господарством з відокремленою садибою «Фруктове» в особі голови [PERSON], виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при укладанні договору оренди земельної ділянки від 01 липня 2015 року не було дотримано загальних вимог, встановлених ст. 203 ЦК України додержання яких є необхідним для дійсності правочину, а саме: з боку [PERSON], як орендодавця, не було вчинено вільного волевиявлення та внутрішньої волі на укладення вказаного правочину. При цьому, оспорюваний договір оренди, як правочин, який вчинений у письмовій формі, всупереч вимогам ст. 207 ч.2 ЦК України, не підписаний позивачем, як його стороною. Все вищевикладене дає суду підстави для задоволення позовну [PERSON] та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, площею 4,14 га, що розташована на території Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області, кадастровий номер [NUMBER], укладеного 01 липня 2015 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Фруктове» в особі голови [PERSON], а відповідно і скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права - запис про право оренди земельної ділянки внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32041278 від 26.10.2016 року 06:31:42. Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат по оплаті позивачем судового збору в сумі 640 грн. та понесених позивачем судові витрати в сумі 5250,24 грн., що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн. та витрат, пов'язаних з проведенням експертизи в сумі 2 520,24 грн. суд виходить з наступного: Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу; витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витрати, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з квитанції АТ ПриватБанк № @2PL025454 від 03.05.2017 року [PERSON] сплачено судовий збір за подання позову до Білозерського районного суду Херснської області в сумі 640 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як вбачається із наданих позивачем: угоди про надання правової допомоги від 22 березня 2017 року (а.с. 160), акту виконаних робіт згідно угоди про надання правової допомоги від 20 вересня 2018 року (а.с. 161), розрахунку вартості наданих послуг (а.с. 162), прибуткового касового ордеру № 12 від 20 вересня 2018 року (а.с. 163), [PERSON] при розгляді справи були понесені витрати, пов'язані з правничою допомогою в сумі 3000 грн. Згідно ст. 139 ч. 3,4 ЦПК України, експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов'язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов'язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов'язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Як вбачається з рахунку Херсонського НДЕКЦ МВС України № 701 від 25.04.2018 року (а.с 117), квитанції Херсонського ОУ АТ «Ощадбанк» №5 від 14 травня 2018 року (а.с. 164), за проведення судової експертизи в цивільній справі позивачем було понесено витрати в сумі 2250,24 грн. Статтею 141 ч.1. ч.2 п. 2 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд вважає доведеними та підтвердженими належними доказами понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн. та судові витрати в сумі 5250,24 грн., що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн. та витрат, пов'язаних з проведенням експертизи в сумі 2 520,24 грн., а отже заявлена [PERSON] вимога про стягнення вказаних коштів з відповідача в силу вимог ст. 141 ч.1. ч.2 п. 2 ЦПК України, підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 133, 137, 139, 141, 263-265ЦПК України,

Outcome: approved