Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що з 14.01.2017 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку, що належала померлому на підставі Державного акта на право на земельну ділянку. В жовтні 2017 року, з метою оформлення права на спадщину, заявник звернулася до Шепетівської державної нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки при перевірці документів було виявлено, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку невірно вказано прізвище власника, а саме: замість «Слюсарю», вказано «Слюсареві». Просила встановити факт належності [PERSON] Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 007702, який видано Полонською районною державною адміністрацією 01.10.2007 року. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав з підстав, викладених у ній. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не прибули, звернулися до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечили. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити з огляду на таке. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995р. №5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що 14.01.2017 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку, що належала померлому на підставі Державного акта на право на земельну ділянку та заведена спадкова справа №68/2017. Спадкоємицею померлого за законом є [PERSON], як така, що проживала з [PERSON] однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга). У Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 007702 невірно вказано прізвище власника в давальному відмінку, а саме: замість «Слюсарю», вказано «Слюсареві», що не збігається з його прізвищем, зазначеним в паспорті в називному відмінку. Так, за правилами українського правопису прізвища, що закінчуються на -р, належать, як і звичайні іменники II відміни, до трьох груп відмінювання. До твердої групи належать усі прізвища з кінцевим -р, окрім тих, що закінчуються на -ар/-яр. Прізвища, що закінчуються на -ар, -ир, становлять м'яку групу. А тому, у Державному акті на право власності на земельну ділянку слід було зазначити, що він виданий «Слюсарю». Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.09.2017р., копією Державного акта на право власності на земельну ділянку, копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копією розпорядження про затвердження протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки. Факт належності Державного акта на право власності на земельну ділянку померлому [PERSON] необхідно встановити заявнику для оформлення права на спадщину. З огляду на викладене, а також те, що заінтересовані особи не заперечують проти задоволення заяви, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

Outcome: approved