Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Відділу освіти, молоді та спорту Якимівської селищної ради про стягнення гршової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, [PERSON] зазначає, що вона працювала у КЗ ЗДО «Трояндочка», який підпорядковувався Розівській сільській раді, а рішенням Якимівської селищної ради №48 від 14.02.2018 року був переданий на баланс відповідача. В ході інспекційного відвідування та перевірки ГУ Держпраці у Запорізькій області у серпні 2018 року було встановлено порушення відповідачем статті 83 КЗпП України, а саме що позивачці при звільненні не було виплачено компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 2008 рік, з 2010 по 2013 роки. По виявлене порушення було складено акт, а начальнику Відділу освіти видано припис. Проте, відповідачем припис виконано не було, через що позивачка звернулася до відповідача із письмовою заявою про виплаті їй компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. На заяву позивачка отримала відмову від відповідача, мотивована тим, що під час передання комунального майна до відповідача від Розівської сільської ради, заборгованість відсутня тобто ніяких зобов'язань відповідачеві передано не було, а архівні документи не передавалися, тому відповідачем перевірені не були. Бюджетом же не передбачено ніяких виплат, окрім виплат діючим працівникам, яким позивачка не являється. Позивачка вважає цю відмову незаконною. Враховуючи наведене, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за періоди роботи з 01.04.2008 року по 01.10.2008 року, з 26.04.2010 року по 21.10.2010 року, з 27.04.2011 року по 27.10.2011 року, з 28.04.2012 року по 26.10.2012 року, з 14.05.2013 року по 31.10.2013 року. У судовому засіданні позивачка та її представники на задоволенні позову наполягали. Представником відповідача у судовому засіданні позов не визнано, стороною відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на наступне. Так, відповідач вказує, що позивачкою не зазначено, у який період та на якій посаді вона працювала у КЗ ЗДО «Трояндочка», чому не може самостійно розрахувати суми, що, на її думку, належать їй до виплати. Також відповідач вказує на те, що не надано підтвердження того, що позивачка зверталася до керівництва КЗ ЗДО «Трояндочка» із заявою про виплату їй компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. Крім того, відповідач вважає, що позивачкою пропущено встановлений законодавством тримісячний термін для звернення до суду, оскільки нею була отримана відповідь ГУ Держпраці України, датована 09.08.2018 року, тобто на день звернення позивачки до суду 19.11.2018 року минуло більше трьох місяців з моменту, коли вона дізналася про порушення свого права. Зважаючи на наведене, сторона відповідача вважає позовні вимоги не обґрунтованими і не доведеними, тому у задоволенні позову просить відмовити. Стороною позивача було подано відповідь на відзив у порядку статті 179 ЦПК України. У відповіді зазначено, що на підтвердження роботи позивачки у КЗ ЗДО «Трояндочка» у періоди, за які вона просить стягнути компенсацію, нею надається копія трудової книжки, проте, факт її роботи у закладі достеменно встановлено під час перевірки ГУ Держпраці України, при цьому відповідачем жодних заперечень при проведенні перевірки не надавалося. Провести розрахунок компенсації позивачка самостійно не в змозі, оскільки в неї відсутні необхідні для цього вихідні дані, що зберігаються у відповідача, а самі розрахунки повинні проводити працівники бухгалтерії. З приводу того, що позивачка не зверталася до керівництва КЗ ЗДО «Трояндочка» з вимогами про виплату їй такої компенсації, то у відповіді зазначається, що про наявність у неї права на таку компенсацію позивачка дізналася за результатами проведеної ГУ Держпраці перевірки. Після цього вона звернулася до відповідача із заявою про нарахування їй компенсації, проте відповідачем було відмовлено. Таким чином, позивачка вважає, що про порушення свого права вона дізналася саме з відмовної відповіді відповідача на своє звернення, яка була нею отримана у вересня 2018 року. Таким чином, при зверненні до суду нею встановлений законодавством тримісячний строк пропущений не був. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надав. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Так, наданою копією трудової книжки позивачки (а.с. 33-39) дійсно підтверджується той факт, що у періоди з 01.04.2008 року по 01.10.2008 року, з 26.04.2010 року по 21.10.2010 року, з 27.04.2011 року по 27.10.2011 року, з 28.04.2012 року по 26.10.2012 року, з 14.05.2013 року по 31.10.2013 року позивачка працювала на посаді завідуючої КЗ ЗДО «Трояндочка». Також цей факт було встановлено перевіркою ГУ Держпраці України під час інспекційного відвідування, про що було складено відповідний акт №ЗП/1472/579/АВ, копія якого була надана відповідачем (а.с. 49-52). Таким чином, безпідставними, на думку суду, є посилання представника відповідача про недоведеність факту роботи позивачки у КЗ ЗДО «Трояндочка» у зазначені нею в позові періоди. Згідно до вимог статті 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Як випливає із зазначеного акту №ЗП /1472/579/АВ, при проведенні перевірки було встановлено порушення відповідачем вимог статті 83 КЗпП України, а саме невиплата позивачці компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за вказані нею періоди. При цьому, вказаний акт був підписаний начальником Відділу освіти, молоді та спорту, жодних зауважень чи заперечень від нього не надходило. За результатами перевірки було винесено припис №ЗП/1472/579/АВ/П від 02.08.2018 року, яким начальника Відділу освіти, молоді та спорту Якимівської селищної ради було зобов'язано усунути виявлені порушення. Цей припис також був ним отриманий та підписаний (а.с. 53). Начальником Відділу 03.08.2018 року було на адресу головного державного інспектора праці направлено заперечення проти припису, в якому зазначено, що за рішенням Якимівської селищної ради №48 від 14.02.2018 року є затвердження лише передавальних та інвентаризаційних актів прийому-передачі комунального майна відділом ОМС від сільських рад, а архівні документи, що підтверджують трудові відносини по закладам дошкільної освіти, в тому числі по КЗ ЗДО «Трояндочка» відділом ОМС не приймалося. Тому відділ ОМС не має підстав для виплати грошової компенсації позивачці (а.с. 53). На ті ж підстави посилається у відзиві і представник відповідача. \~ \~ \~ \~Проте, на підтвердження цих доводів представником відповідача не було надано жодних доказів, також не надано судові рішення Якимівської селищної ради №48 від 14.02.2018 року, на яке він посилається у своїх запереченнях. \~ \~ \~ \~Проте, стороною відповідача не заперечується той факт, що комунальне майно, у тому числі КЗ ЗДО «Трояндочка», передано Розівською сільською радою до Відділу ОМС Якимівської селищної ради та знаходиться на її балансі. \~ \~ \~ \~Таким чином, цілком обґрунтованим є заявлення позивачкою вимоги з приводу стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки саме до Відділу ОМС Якимівської селищної ради. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», якщо працівник з незалежних від нього причин (не з його вини) не використав щорічну відпустку за роки, що передували звільненню, суд на підставі статті 238 КЗпП України, має право стягнути грошову компенсацію за всі дні невикористаної відпустки. Згідно до статті 238 КЗпП України, при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-якими строками. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачка має право на нарахування та виплату їй грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки відповідачем, незалежно від того, чи зверталася вона з такою вимогою до керівництва КЗ ЗДО «Трояндочка». Як вбачається з ухвали ВСУ від 23.12.2015 року по справі №6-35584ск15, на яке посилається відповідач у своєму відзиві, у даному випадку має значення не звернення чи не звернення працівника з вимогою про нарахування такої компенсації до роботодавця, а критерій невикористання днів щорічної відпустки не з вини робітника. При цьому, суд приймає до уваги те, що відповідачем не наведено жодного доказу на те, що позивачкою не було використано дні щорічної відпустки саме з її вини. З приводу посилань сторони відповідача на пропущення позивачкою строку звернення до суду, враховується наступне. Дійсно, у відповідності до вимог статті233 КЗпА\\П України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Так, відповідач зазначає, що позивачці стало відомо про невиплату їй при звільненні компенсації з листа ГУ Держпраці України в Запорізькій області, яка датована 09.08.2018 року. Проте, позивачка вказує, і відповідач не заперечує цього факту, що позивачка зверталася із заявою про нарахування їй компенсації до відповідача і отримала відмовну відповідь, датовану 05.09.2018 року. До суду позивачка звернулася 19.11.2018 року. З огляду на наведене, суд вважає, що встановлений законодавством тримісячний строк слід відраховувати саме з 05.09.2018 року, оскільки, на думку суду, з відповіді ГУ Держпраці України в Запорізькій області позивачка дізналася про наявність в неї права на компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки, а саме про порушення її цього права позивачка дізналася з відповіді відповідача від 05.09.2018 року, в якій їй було відмовлено у нарахуванні та виплаті цієї компенсації. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги цілком обґрунтовані, звернення до суду відбулося в межах встановленого законодавством строку, а заперечення відповідача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, тому є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved