Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить надати дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кордону України документів неповнолітньої [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.01.2006 року по 26.06.2012 року, та мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час донька проживає з нею, вона її матеріально забезпечує, піклується про фізичний та духовний розвиток. Через захворювання доньки вона кожного року вивозить її на оздоровлення до морської кліматичної зони. Кожного разу вимушена шукати відповідача у справі з метою надання дозволу на виїзд дитини за межі України, відповідач не відповідає на телефонні дзвінки, тривалий час не має відомостей про місце перебування [PERSON] Така позиція відповідача шкодить інтересам та здоров'ю дитини, у зв'язку з чим вони вимушена звернутися до суду з дійсним позовом. Позивач [PERSON], її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.01.2006 року до 26.06.2012 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач бажає вивезти дитину за кордон з метою оздоровлення та відпочинку, що відповідає її інтересам, а батько безпідставно створює перешкоди в оформленні дозволу на перетинання державного кордону дитини. Неодноразові прохання позивача надати дозвіл на виїзд за кордон неповнолітньої дитини відповідачем ігноруються, а тому це питання в добровільному порядку між сторонами не врегульовано. Оскільки відповідач, зловживаючи своїми правами, відмовляється від надання згоди на виїзд дітей за кордон для відпочинку за межі України, чим перешкоджає забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів неповнолітньої [PERSON], з метою захисту прав дитини позивач вимушена звернутись до суду з позовною заявою про надання дозволу на її тимчасовий виїзд за кордон. Згідно статті 141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Позивач турбуючись про виховання та утримання доньки має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення дітини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ,постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень частини 2 статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно пункту 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженихпостановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон, п.18 зазначених Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на оформлення документів із перетинанням державного кордону України на виїзд неповнолітньої [PERSON], за кордон без згоди батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved