Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом і вказала, що пунктом 1. 13 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 12. 04. 1995 року № 164 «Про надання земельних ділянок громадянам для будівництва індивідуальних житлових будинків» земельна ділянка орієнтовною площею 995 кв. м., яка розташована за адресою [ADDRESS], надана їй у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Актом від 15. 05. 1995 року їй передано земельну ділянку площею 990 кв. м. в натурі, встановлено межові знаки. У зв'язку з тяжким матеріальним становищем, викликаним тяжкою хворобою та смертю батьків вона не змогла вчасно оформити документи на приватизацію земельної ділянки. Пунктом 2 рішення виконкому Бердянської міської ради № 407 від 07. 07. 2005 року [PERSON] надано дозвіл на виробництво проектно - вишукувальних робіт для будівництва та реконструкції» на вказаній земельній ділянці, для будівництва житлового будинку, і скасовано п. 1. 13 рішення виконкому Бердянської міської ради від 12. 04. 1995 року № 164. Пунктом 1. 3 рішення 51 сесії 4 скликання Бердянської міської ради № 11 від 22. 12. 2005 року затверджено проект відведення земельної ділянки та передано в короткострокову оренду строком до 01. 12. 2010 року [PERSON]. Вказані пункти рішень визнані недійсними скасовані постановою Бердянського міськрайонного суду від 15 серпня 2007 року. Постановою Бердянського міськрайонного суду від 31. 07. 2012 року визнано також недійсним п. 9. 1 рішення Бердянської міської ради № 13 від 28. 05. 2009 року про передачу [PERSON] земельної ділянки площею 0,995 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також визнано недійсним державний акт, виданий [PERSON] на право власності на вказану земельну ділянку. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18. 12. 2013 року постанова Бердянського міськрайонного суду скасована, позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Визнано протиправним та скасовано п. 9. 1 рішення Бердянської міської ради № 13 від 28. 05. 2009 року про передачу [PERSON] земельної ділянки площею 0,0995 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах норм безоплатної приватизації, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У зв'язку зі скасуванням рішення Бердянської міської ради про надання земельної ділянки у власність в порядку безоплатної приватизації, [PERSON] просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0995 га, виданий на ім.»я [PERSON] серії ЯИ № 498047, і зобов'язати Управління Держземагенства у Бердянському районі скасувати державну реєстрацію акту на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 2310400000:12:011:0056. В судовому засіданні представник позивачки за договором і свідоцтвом адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги і просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він набув право власності на земельну ділянку у законному порядку, почав будівництво житлового будинку, а [PERSON], навпаки, не виконала вимоги про оформлення земельної ділянки у власність у 6 - місячний термін від дня прийняття рішення виконавчим комітетом Бердянської міської ради. Представник відповідача -управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області до суду не явився, про день слухання справи сповіщений, просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує, і зазначає, що «Порядком ведення Державного земельного кадастру» не передбачено скасування державної реєстрації актів на право власності на земельні ділянки. Представник 3-ї особи - Бердянської міської ради за довіреністю В. Ю. Дороз до суду не явився, в заяві просив розглядати справу за його відсутності, позов не визнав на тій підставі, що кожна сторона повинна довести свої вимоги. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Судом на підставі вивчення матеріалів справи, постанов Бердянського міськрайонного суду від 15. 08. 2007 року, 31. 07. 2012 року, постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18. 12. 2013 року встановлено, що на даний час діє п. 1. 13 рішення виконкому Бердянської міської ради № 164 від 12. 04. 1995 року «Про надання земельних ділянок громадянам для будівництва індивідуальних житлових будинків», і згідно цього рішення [PERSON] надана у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель земельна ділянка орієнтовною площею 995 кв. м., яка розташована за адресою [ADDRESS]. Проте на спірну земельну ділянку видано державний акт на право власності на ім.»я [PERSON] серії ЯИ № 498047 на підставі рішення Бердянської міської ради № 13 від 28. 05. 2009 року, яким останньому надана земельна ділянка у власність в порядку безоплатної приватизації. У зв'язку з виявленими порушеннями під час надання [PERSON] у власність земельної ділянки суд визнав протиправним і скасував п. 9.1 рішення Бердянської міської ради № 13 від 28. 05. 2009 року як прийнятий всупереч закону. У зв'язку з цими обставинами [PERSON] просить визнати недійсним державний на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON], посилаючись на незаконність винесення рішення, яке породжувало права й обов'язки, посвідчені державним актом, а також зобов'язати Управління Держземагенства у Бердянському районі скасувати державну реєстрацію акту на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 2310400000:12:011:0056. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що умови, передбачені ч. 1 ст. 118 ЗК України для передачі у власність відповідача земельної ділянки відсутні, відповідач набув у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд без законних підстав, а тому державний акт, виданий на посвідчення набуття права власності, є недійсним. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь -яких порушень його права на землю. Суд не приймає посилання представника управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області на той факт, що «Порядком ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17. 10. 2012 року № 1051, не передбачено скасування державної реєстрації актів на право власності на земельні ділянки. Суд вважає, що цим Порядком регулюється внесення змін до Поземельної книги, і прямо не забороняється здійснення скасування державної реєстрації акту на право власності на земельну ділянку із зазначенням її кадастрового номеру. Навпаки, відсутність цієї позовної вимоги може унеможливити виконання рішення суду, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved