Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу заповіту від 22 червня 2017 року, мотивуючи свою заяву тим, [INFO] помер її батько [PERSON] , який після смерті залишив заповіт від 22 червня 2017 року, посвідчений виконуючим обов`язки старости Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області Яльницьким А.М., зареєстрований в реєстрі за №6-16, в якому на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, що все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] , земельну присадибну ділянку розміром 0.2492 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, згідно державного акта серія [NUMBER] , земельну ділянку розміром 3.2897 га державний акт ЯЕ №314559, та земельну ділянку в розмірі 2.7870 га державний акт ЯЕ № 314561 заповідає [PERSON] . Після смерті батька вона вважається такою, що прийняла спадщину, так як подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк у шість місяців. Крім неї, право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, має [PERSON] , її мати, а спадкодавця дружина, яка є непрацездатною. Однак вона відмовилася від належної їй обов`язкової частки у спадщині у встановлений законом строк у шість місяців, про що подала до нотаріальної контори відповідну заяву. Інших спадкоємців не має. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак у [PERSON] -Волинській державній нотаріальній конторі, їй роз`яснили, що в оформленні спадщини, та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно їй буде відмовлено, і вона не зможе реалізувати свого права, так як в заповіті прізвище її батька було помилково зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », і це як вважає нотаріус ставить під сумнів належність вказаного вище правовстановлюючого документу, саме її покійному батькові [PERSON] . У зв`язку із вищенаведеним вона змушена звернутися до суду із відповідною заявою. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Заявник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, заяву підтримала у повному обсязі, просить її задовольнити. Від міського голови Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечив щодо задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] [PERSON] померла. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності з п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відтак, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Судом встановлене наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Згідно заповіту посвідченого виконуючим обов`язки старости Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області [PERSON] А.М. 22 червня 2017 року зареєстрованого в реєстрі за №6-16, в якому на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, що все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право заповідає [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне йому майно. Після смерті [PERSON] вона вважається такою, що прийняла спадщину, так як подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк у шість місяців. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак у [PERSON] -Волинській державній нотаріальній конторі їй роз`яснили, що в оформленні спадщини, та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно їй буде відмовлено, і вона не зможе реалізувати свого права, так як в заповіті прізвище її батька було помилково зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », і це як вважає нотаріус ставить під сумнів належність вказаного вище правовстановлюючого документу, саме її покійному батькові [PERSON] Зазначення в заповіті прізвища саме як « [PERSON] » могло бути зумовлено неуважністю з боку посадових осіб, органу, який видавав відповідний правовстановлюючий документ. Заявник не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. Таким чином, суд приходить до висновку, що заповіт від 22 червня 2017 року, посвідчений виконуючим обов`язки старости Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області [PERSON] А [PERSON] М [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за №6-16, на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , який помер [INFO] . При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (п.7 ст. 294 ЦПК України).

Outcome: approved