Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 12.07.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у неї з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, недбайливе ставлення з боку відповідача, непорозуміння, через що виникали конфлікти. З 15.03.2017 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Зазначає, що відповідач офіційно працевлаштований, однак, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. А тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дитини у розмірі 2000,00 грн., але не менше ні 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також судовий збір. Позивач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Зазначила, що вже понад два роки з відповідачем проживають окремо. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечив проти їх задоволення, про що надав відповідну письмову заяву. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення наступних підстав. Як встановлено по справі, 12.07.2014 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.01.2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. Сімейні відносини між сторонами припинені через різні погляди на життя, недбайливе ставлення та відсутність поваги з боку відповідача до позивачки, непорозуміння між сторонами які призводили до конфліктів між сторонами. Понад два роки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За твердженням позивачки примирення між сторонами неможливе, про що свідчить зміст її позовної заяви та пояснення надані нею у судовому засіданні. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечив проти його задоволення , про, що надав заяву відповідного змісту. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Статтею 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому враховуючи вищенаведене, суд уважає, що з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду 14 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved