Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], Вовчківської сільської ради про визнання незаконним рішення сільської ради та недійсним державного акту. Позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Вовчківської сільської ради від 17.04.2003р. чоловікові позивачки [PERSON] передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,12 га, у тому числі для обслуговування житлового будинку та споруд - 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,87 га. Згідно План-схеми земельних ділянок із позначенням меж земельних ділянок, їх площі та суміжних землекористувачів земельна ділянка передана [PERSON] складалася із п'яти земельних ділянок: одна (№1) - для обслуговування житлового будинку і споруд, чотири (№№ 2-5) - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджено підписами: [PERSON], суміжних землекористувачів, сільського голови та землевпорядника, які засвідчені печаткою сільської ради. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входили також і зазначені земельні ділянки загальною площею 1,12 га, позивачка прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном, оскільки на час смерті чоловіка проживала із ним однією сім'єю та вели спільне господарство, однак оформляти документи вона почала тільки у 2017 році. Тоді вона звернулася за довідками до сільської ради, і там довідалася, що на одну із земельних ділянок площею 0,16 га під №2 на План-схемі, яка входила до складу земельних ділянок, переданих у власність [PERSON], видано Державний акт про право власності на земельну ділянку [PERSON], який видано на підставі рішення Вовчківської сільської ради від 28.11.2000р., копію Державного акту та рукописного витягу із рішення сільської ради видали позиваці, однак як пізніше стало відомо Вовчківська сільська рада не приймала рішення про надання [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, а копія рукописного витягу рішення від 28.11.2000р., яку видали позивачці не відповідає дійсності. Позивачка вважає, що Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] від 03.01.2001р. та Рішення Вовчківської сільської ради від 28.11.2000р. видані із порушенням законодавства України, а тому позивачка просить визнати їх недійсними. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, якою позовні вимоги своєї довірительки підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задоволити, справу просив розглядати без участі позивачки та її представника.. Голова Вовчківської сільської ради подав до суду заяву, у якій зазначив, що у вирішенні даного спору покладається на розсуду суду, справу просив розглядати без участі представника сільської ради. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні був відсутній за невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши зібрані докази, вважає, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно рішення Вовчківської сільської ради від 17.04.2018р. [PERSON] надано земельну ділянку загальною площею 1,12 га, яка План-схеми земельних ділянок складалася із п'яти земельних ділянок: одна (№1) - для обслуговування житлового будинку і споруд, площею 0,25 га, чотири (№№ 2-5) - для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,87 га, що підтверджено підписами: [PERSON] і суміжних землекористувачів та підписами сільського голови і землевпорядника, які засвідчені печаткою сільської ради. Відповідно до Свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 16.03.1975р. у с. Вовчківці Снятинського р-ну зареєстрували шлюб, а.з. №5. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] [PERSON] помер, а.з. №19. Згідно Державного акту [NUMBER], виданого 28.11.2008р. на ім'я [PERSON], йому надано земельну ділянку площею 0,0991 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка входить до складу земельних ділянок [PERSON] згідно План-схеми, позначеної на ній за №2. Відповідно до копії рукописного рішення Вовчківської сільської ради від 28.11.2000р. [PERSON] надано земельну ділянку 0,10 га під будівництво, однак згідно Повідомлення в.о. начальника архівного відділу №475/04-01 від 15.09.2017р. встановлено, що згідно протоколі сесії Вовчківської сільської ради від 28.11.2000р., питання про виділення земельної ділянки площею 0,10 га [PERSON] 28.11.2000р. на засіданні сесії Вовчківської сільської ради на розглядалось. Також згідно повідомлення Вовчківської сільської ради №320/01-14 від 11.05.2018р. з'ясувати, чому у архіві відсутнє рішення Вовчківської сільської ради від 28.11.2000р. неможливо, оскільки діючий на той час сільський голова [PERSON], який підписував оспорювані рішення і державний акт помер [INFO] Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14 Основного Закону). Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. У відповідності до ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно з ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.1 ст. 374 ЦК України суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ч.1 ст.393 ЦК України, передбачено, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Отже, враховуючи, що немає підтвердження прийняття сільською радою рішення про надання відповідачу земельної ділянки, суд вважає, що вимога про його скасування є безпідставною, а тому не підлягає задоволенню. Враховуючи, що державний акт на право власності на землю виданий відповідачу, на підставі рішення сільської ради, прийняття якого викликає сумніви, суд вважає, що даний державний акт виданий у відсутності рішення Вовчківської сільської ради, тобто є таким, що суперечить вимога законодавства України. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання недійсним державного акту на право власності на землю [NUMBER], виданого 28.11.2008р. на ім'я [PERSON], є підставною, тому позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: partial