Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай), третя особа відділ у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 02 листопада 1988 року по 20 травня 2002 року вона була членом колгоспу «Комуніст» (який 16.07.1992 року було реорганізовано в КСП «Колодязнянське», 05.02.2000 року реорганізовано в ПСП «Колодязнянське») Дворічанського району Харківської області, працювала там в галузі тваринництва. 24 грудня 1995 року КСП «Колодязнянське» був наданий Державний акт на право колективної власності на землю серії ХР-09-00-000409 загальною площею 9135,7 га. Однак за невідомих причин позивача не було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). [PERSON] вважає, що відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» вона має право на земельну частку (пай), оскільки на момент видачі державного акту проживала в [INFO] та була членом КСП «Колодязнянське». В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача - Дворічанської районної державної адміністрації Харківської областів судове засідання не зявилася, надавши заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, просила справу розглядути в її відсутність. Представник третьої особи - відділу у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській областідо суду не зявився, надавши заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглянути в його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до трудової книжки серії УКР № 1845373 від 02 листопада 1988 року, [PERSON] у період часу з 02 листопада 1988 року по 20 травня 2002 року була членом та працював в колгоспі «Коммуніст» Дворічанського району Харківської області, який 16.07.1992 року було реорганізовано в КСП «Колодязнянське» Дворічанського району Харківської області, 05.02.2000 року реорганізовано в ПСП «Колодязнянське» Дворічанського району Харківської області. Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ХА № 044720 від 06 березня 2002 року, виданого Колодязненською сільською радою , [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ПСП «Колодязнянське», відповідно до списку особі, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співласників. Відповідно до довідки Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області №02-29/984 від 10 серпня 2017 року, [PERSON] зареєстрована та проживає на території Колодязненської сільської ради з 24 вересня 1988 року по теперішній час. Згідно з довідкою №9-20-0.23,17-923/108-17 від 18 вересня 2017 року, виданої відділом у Дворічанському районні Головного управління держгеокадастру у Харківській області, згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-09-00-000409 від 24 грудня 1995 КСП «Колодязненське», у списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства наявне прізвище, імя, по батькові [PERSON]. Державний акт на право власності на землю, на імя [PERSON], не видавався. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільскогосподарськими підприємствами і організаціями» № 720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв)\~ всіх членів\~ підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно п.п. 4,5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95, розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа. Відповідно до ч. 3 ст. 1 вищезазначеного Закону, право особи па земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповвідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач та відповідач, який не заперечував проти задоволення позову, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. На підставі ч. 3 ст. 129 Конституції України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарськими підприємствами і організаціями» від 08.08.1995р. №720/95, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,

Outcome: approved