Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка мотивована тим, що 30 серпня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис за № 149. В даному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Протягом подружнього життя вона з відповідачем часто не могли прийти до сімейного взаєморозуміння. Спільне сімейне життя в них не склалось, оскільки між ними постійно виникали сварки та сімейні скандали. Вже протягом останніх пяти років вони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Це все призвело до втрати почуття любові один до одного. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, післярозірвання шлюбу бажає залишитись на прізвищі [PERSON]. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони 30 серпня 2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис за № 149, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-СГ № 055779. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серія 1-СГ № 219518. З позовної заяви встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально, а його існування суперечить інтересам позивачки. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, і може мати наслідки, встановлені законом, що передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам позивачки, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивачки є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved