Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила і вказала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25. 04. 2016 року їй на праві власності належить 1/4 частина домоволодіння по вул. Рєпіна /Сєрова, 14/2 в м. Бердянську. Іншими співвласниками є [PERSON] (1/5 частина) і [PERSON] (11/20 частин). У її користуванні перебувають наступні будівлі: кімната 1-6 житлової прибудови «А2» площею 12,0 кв. м., в житлового будинку «А» кімната 1-5 площею 13,5 кв. м, кімната 1-4 площею 7,1 кв. м., кімната 1-9 сіней «а2» площею 4,9 кв. м, кімната 1-13 площею 6,8 кв. м., кімната 1-14 площею 13,5 кв. м. сіней «а6», навіси «Ф,Н,М», літня кухня «Ц», вбиральня душ «з1», сарай «З», гараж «Є», оглядова яма в «Є», підвал в «Є», ворота № 13, паркан № 12, паркан № 8, замощення ІV, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0444га, яка виділена на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, та використовується нею та членами її сім»ї. В теперішній час виникла необхідність виділити належну їй частку в окреме домоволодіння, тому вона просить припинити право спільної часткової власності між нею та іншими співвласниками, виділити в натурі належну їй частку житлового будинку, і визнати за нею право власності на ціле домоволодіння, здійснити розподіл земельної ділянки відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, згідно якого розмір земельної ділянки, виділеної [PERSON] складає 0,0444 га. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просить задовольнити, пояснив, що проведеною судовою будівельно земельною технічною експертизою виділ частки житлового будинку, що належить [PERSON], у ціле домоволодіння технічно можливий. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав. Представник відповідача [PERSON] за договором і свідоцтвом адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує, пояснив, що між [PERSON] та [PERSON] є спір щодо землекористування та усунення перешкод у користуванні земельним сервітутом, тому таке виділення буде передчасним, поки співвласники не владнають усі спірні питання, оскільки при виділенні позивачкою в натурі її частки житлового будинку на її території будуть розташовані обєкти, що належать [PERSON], а саме - вигрібна яма «Ю». [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, який уточнила і вказала, що їй на праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі - продажу від 01. 06. 1990 року та договору дарування від 17. 05. 2002 року належить право власності на 1/5 частку у домоволодінні по вул. Рєпіна /Сєрова, 14/2 в м. Бердянську. У її фактичному користуванні перебувають наступні житлові та господарські будівлі: в житловому будинку «А» кімната 2-3 площею 10, 9 кв. м., кімната 2-1-2 площею 10,3 кв. м, в житловій прибудові «А2» кімната 2-6 площею 6,9 кв. м., в сінях «а5» кімната 2-7 площею 9,2 кв. м., в сінях «а3» кімната 2-10 площею 8,8 кв. м., в сінях «а4» кімната 2-12 площею 3,3 кв. м., кімната 2-11 площею 4,4 кв. м., літня кухня «Я», гараж «Л», вбиральня душ «В», паркан № 11, паркан № 10, ворота № 4, підвал під «Л», замощення ІІ, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0212 га, яка виділена їй на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, та використовується нею та членами її сім»ї. На теперішній час виникла необхідність виділити належну їй частку в окреме домоволодіння, тому вона просить припинити право спільної часткової власності між нею та іншими співвласниками, виділити в натурі належну їй частку житлового будинку, і визнати за нею право власності на ціле домоволодіння, здійснити розподіл земельної ділянки відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, згідно якого розмір земельної ділянки, виділеної їй, складає 0,0212 га. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просить задовольнити, пояснив, що проведеною судовою будівельно земельною технічною експертизою виділ частки житлового будинку, що належить [PERSON], у ціле домоволодіння технічно можливий. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав. Представник відповідача [PERSON] за договором і свідоцтвом адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує, пояснив, що між [PERSON] та [PERSON] є спір щодо землекористування, [PERSON] просить [PERSON] повернути самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення бетонного паркану № 11, і тільки після цього можна вирішувати питання про виділ частко співвласників у окремі домоволодіння. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом, який уточнила і зазначила, що їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності належить 11/20 часток у вказаному домоволодінні, і у її фактичному користуванні перебувають наступні будівлі та господарські споруди: житловий будинок «Б» з ганком та козирком, який складається з коридору № 1 площею 4,5 кв. м., санвузла № 2 площею 3,1 кв. м., кімнат № 3 площею 11,4 кв. м., кімнати № 4 площею 10,6 кв. м., кімнати № 5 площею 16,2 кв. м., кухні площею 14,9 кв. м., гаражу, підвалу під «б», мансарди «Мс» , яка складається з приміщення площею 16,2 кв. м. і приміщення № 2 площею 24,2 кв. м., котельна «Т», басейн «Е», душ «Д», вбиральня «Ж», вигрібна яма «Ю», вигрібна яма л-14, водопровід «и», ворота № 2, паркан № 9, паркан № 5, замощення І, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0283 га, яка виділена їй на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року та використовується нею та членами її сім»ї. Відповідачі грубо порушили права користування нею виділеної їй земельної ділянки. Так, рішенням Бердянського міськрайонного суду від 22. 01. 2013 року було встановлено безоплатний земельний сервітут на право користування земельною ділянкою площею 29,6 кв. м. для прокладання водопроводу з вул. Сєрова до належного їй житлового будинку через земельну ділянку, яка перебувала у користуванні [PERSON], а тепер її користувач [PERSON] і, яка частину цієї земельної ділянки використовує під огород і побудувала на території земельного сервітуту цегляну вбиральню - душ «З1». Крім того, після розподілу земельної ділянки у 2008 році [PERSON] побудувала у порушення будівельно технічних норм сарай «З» на відстані 0,6 метрів від межі її земельної ділянки, що підтверджено висновком будівельної технічної експертизи. [PERSON] після постановлення рішення суду про розподіл земельної ділянки у 2008 році самовільно зайняла частину наданої їй земельної ділянки, побудувала і встановила бетонний паркан № 11 площею 36,6 кв. м. на відстані від 0,2 метра до 0,15 метра від межі земельної ділянки між їх частинами домоволодіння, чим порушила норми ДБН 360-92, що позбавляє її безперешкодно обслуговувати стіну належного їй житлового будинку. У звязку з цими обставинами просить зобов»язати [PERSON] знести цегляну вбиральню душ «З1», розташовану у межах наданого їй, [PERSON] безоплатного сервітуту на земельній ділянці площею 29,6 кв. м., та знести сарай «З», розташований у домоволодінні по вул. Рєпіна /Сєрова, 14/2 в м. Бердянську. Зобов»язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні нею, [PERSON], земельною ділянкою площею 0,0283 га, наданою на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року шляхом знесення бетонного паркану № 11 загальною площею 36,6 кв. м., встановленого між їх частинами домоволодіння. Крім того, просить здійснити перерозподіл земельної ділянки, яка закріплена за домоволодінням і здійснений на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, оскільки з»ясувалося, що на межі земельної ділянки, яка розділяє територію та її [PERSON], між точками №1 і № 2 в районі сараю «З», що належить [PERSON], розміщена вигрібна яма «Ю», належна їй, [PERSON], і побудована у 1972 році, тоді як сарай «З» побудований відповідачкою згідно технічної документації - у 2009 році, після поділу земельної ділянки, з порушенням норм розміщення. Враховуючи, що при поділу земельної ділянки у 2008 році не була врахована ці обставини, а в даний час [PERSON] просить виділити свою частину будинку в окреме домоволодіння, і частина її, [PERSON], власності буде перебувати на чужій земельній ділянці, вона просить здійснити перерозподіл земельної ділянки між нею та [PERSON] шляхом переносу точки № 1 на відстань 70 см, точки № 2 на відстань 10 см вліво вглибину земельної ділянки, наданої у користування [PERSON] з переносом паркану № 8 на нову межу, внаслідок чого її земельна ділянка збільшується на 0,00094 га і буде складати 0,02924 га, а земельна ділянка [PERSON] зменшиться на 0,00094 га і складатиме 0,04346 га. В судовому засіданні представник позивачки за договором і свідоцтвом адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги і просить задовольнити, при цьому пояснив, що поки домоволодіння перебувало у спільній частковій власності, [PERSON] не заперечувала проти такого порядку землекористування користування, який склався між сторонами, з урахуванням рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, погоджувалася навіть з ним, що на її частку припадає менша площа земельної ділянки, ніж її частка у праві власності на нерухоме майно. Проте після виділу співвласників і припинення права спільної часткової власності вид власності змінюється, і спільна часткова перетворюється у власність кожного власника, і її майно буде перебувати у власності інших осіб. При здійсненні поділу земельної ділянки у 2008 році не було враховано, що на межі з ділянкою співвласника [PERSON] розташована належна їй на праві власності вигрібна яма «Ю», оскільки вона помилково не була внесена у технічну документацію, крім того, після вирішення питання про встановлення сервітуту відповідач [PERSON] побудував вбиральню душ «З1», що не дає можливості обслуговувати її водопровід, тому вважає, що є підстави для здійснення перерозподілу земельної ділянки за рахунок зменшення частки земельної ділянки [PERSON] і знесення бетонного паркану № 11 [PERSON] Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] заперечує, пояснив, що позивачка не здійснила державну реєстрацію земельного сервітуту, тому немає підстав вважати, що порушено право на користування сервітутом, оскільки не зареєстроване право не можу бути порушеним. Крім того, на території сервітуту розташовано тільки 60 см вигрібної ями, і немає ніякої необхідності для цього зносини увесь душ «З1». Сарай «З» на час розподілу земельної ділянки у 2008 році вже існував, він був лише реконструйований без зміни його конфігурації. Просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечує, пояснив, що бетонний паркан № 11 існував на час розподілу земельної ділянки у 2008 році, та обставина, що змінилася відстань до стіни будинку [PERSON] свідчить проте, що сама позивачка облаштовує свій будинок і земельну ділянку, а [PERSON] ніяких порушень землекористування не здійснювала. Просить у задоволенні зустрічного позову відмовити. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] і відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] і [PERSON] за таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками домоволодіння по вул. Рєпіна /Сєрова, 14/2 в м. Бердянську. При цьому [PERSON] має у власності 1/4 частина домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25. 04. 2016 року, раніше власником вказаної частки домоволодіння був [PERSON], померлий 11. 10. 2014 року, на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20. 04. 2009 року. 11/20 частин цього ж домоволодіння належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 20. 04. 1989 року, виданого міським відділом комунального господарства. 1/5 частина цього жилого будинку належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 01. 06. 1990 року, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою реєстр № 1-3978, та договору дарування від 17. 05. 2002 року, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою реєстр № 3-1025. Вказані факти підтверджено правовстановлюючими документами, довідками КПТІ виконкому Бердянської міської ради, технічною документацією на домоволодіння, та не заперечуються сторонами. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 21 жовтня 2008 року за позовом [PERSON] визначено порядок користування земельною ділянкою, яка розташована під домоволодінням відповідно до висновку ДП «Бердянськземресурс» від 22. 08. 2003 року. При цьому [PERSON] виділено в користування земельну ділянку 0,0444 га, залишено у користуванні [PERSON] земельну ділянку площею 0,0283 га, залишено у користуванні [PERSON] земельну ділянку площею 0,0212 га, вказаний порядок було визначено з урахуванням фактичного землекористування. [PERSON] просить здійснити перерозподіл земельної ділянки у звязку з тим, що інші співвласники бажають виділити свої частки у цілі окремі домоволодіння. Вказує, що поділі земельної ділянки за рішенням суду у 2008 році не було враховано, що належна їй на праві власності вигрібна яма «Ю» фактично перебуває на території ділянки, якою користується [PERSON], проте поки [PERSON] не просила виділення у ціле окреме домоволодіння її цей порядок користування спільною частковою власністю влаштовував. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 22. 01. 2013 року встановлено безоплатний земельний сервітут на право користування земельною ділянкою площею 29,6 кв. м. для прокладання водопроводу з вул. Сєрова до житлового будинку «Б», що належить [PERSON], через земельну ділянку, яка перебуває у користуванні [PERSON] Сторонами не заперечується, що на території сервітуту без узгодження з [PERSON] [PERSON] побудувала вбиральню душ «З1». Згідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Частина 1 ст. 358 ЦК України встановлює, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. [PERSON] вказує на той факт, що своєї згоди на будівництво [PERSON] вбиральні душу «З1» не надавала, і у разі виділення [PERSON] у ціле окреме домоволодіння і здійснення нею належного їй права на приватизацію земельної ділянки належна їй вигрібна яма «Ю» буде розташована на території чужої власності. Крім того, після визначення порядку користування земельною ділянкою [PERSON] у 2009 році побудувала сарай «З», який розташований на відстані 0,6 м від межі земельної ділянки [PERSON], з порушенням будівельно технічних норм, що підтверджено висновком судової будівельно земельно технічної експертизи № 202/192 від 17. 03. 2016 року. Крім того, розташування належного [PERSON] бетонного паркану № 11 на самовільно зайнятій нею земельної ділянки, що виділена [PERSON], також підтверджено висновком судової експертизи. У звязку з цими обставинами суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо перерозподілу земельної ділянки заслуговують на увагу, оскільки при подальшому виділу співвласників у окремі домоволодіння, а така технічна можливість визначена судовим експертом, буде змінена форма власності нерухомого майна сторін, і порядок користування земельною ділянкою, визначений рішенням Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року, буде порушувати права [PERSON] на вільне володіння своєю власністю. Суд зважає на те, що кожний із співвласників має право на виділ своєї частки згідно до ст. 364 ЦК України, згідно до ч. 3 у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За таких обставин суд вважає, що виділ часток [PERSON] і [PERSON] до вирішення питання про відновлення прав на користування своїм майном [PERSON] є передчасним, а отже у задоволенні їх позовних вимог слід відмовити, не дивлячись на те, що висновки судової будівельно земельно технічної експертизи по виділу їх часток є позитивними, оскільки після вирішення спірних питань вони не позбавлені права на виділ своїх часток на підставі проведеного експертом висновку. Проте суд вважає за неможливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] стосовно здійснення розподілу земельної ділянки відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 21. 10. 2008 року на підставі того, що це питання повторному вирішенню не підлягає. Висновком додаткової земельно технічної судової експертизи від 12. 09. 2016 року № 204 визначений розмір земельної ділянки, яка підлягає перерозподілу між [PERSON] та [PERSON], тому суд вважає за можливе здійснити такий перерозподіл шляхом переносу точки № 1 на відстань 70 см, точки № 2 на відстань 10 см вліво вглибину земельної ділянки, наданої у користування [PERSON] з переносом паркану № 8 на нову межу, при цьому земельна ділянка [PERSON] збільшується на 0,00094 га і буде складати 0,02924 га, а земельна ділянка [PERSON] зменшиться на 0,00094 га і складатиме 0,04346 га. Суд не приймає заперечення [PERSON] С. і [PERSON] стосовно того, що порушення прав [PERSON] на користування своєю власністю є незначним і не може бути підставою для знесення побудованих вже господарських споруд і огорожі. Згідно до ч. 2, п. а, б. ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Враховуючи, що [PERSON] і [PERSON] не бажають переносити свої господарські побудови та паркан на відстань, яка буде відповідати будівельним нормам та не буде порушувати права [PERSON] на безперешкодне користування, обслуговування належного на праві власності нерухомого майна, вбиральня душ «З1» і сарай «З», що належать [PERSON], бетонний паркан № 1 [PERSON] підлягають знесенню, а самовільно зайнята земельна ділянка підлягає поверненню. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] не надали суду жодного доказу, який спростовує позовні вимоги [PERSON] і доводить відсутність порушення її прав, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved