Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Миргородського району про визнання права на майновий пай в колишньому КСП імені Гоголя в розмірі 16068,00 грн. в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті батька [PERSON]. У позові посилається на те, що 04 жовтня 1998 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина, зокрема на земельний пай розміром 4,80 га, що знаходиться в с.Великі Сорочинці та території [PERSON] сільської ради Миргородського району і належав померлому на підставі сертифіката ПЛ№0055192 виданого Миргородською державною адміністрацією 02.07.1996 року на підставі рішення від 28.04.1996 року №164. Також він за життя мав частку пайового фонду цього КСП, що було затверджено зборами співвласників. Згідно довідки [PERSON] сільської ради його частка пайового фонду майна КСП імені Гоголя становила 16068,00 грн., що становить 0,1575 відсотка, в тім числі обігові засоби 5506,00 грн. Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства [PERSON] за життя не отримував. Брат позивача [PERSON] в установленому законом порядку прийняв спадщину переоформивши по спадщині перехід права власності на земельний пай, а перехід права власності на майновий пай не переоформив. 17 вересня 2014 року помер брат позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 3,9529 га з кадастровим номером 5323281000:00:010:0333 та земельну ділянку площею 4,0864 га з кадастровим номером 5323281000:00:001:0155, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Миргородського району і належали померлому [PERSON] на підставі Державного акту направо власності на земельну ділянку серія ПЛ №239293 і Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №416629 та права на майновий пай частку пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства ім.Гоголя, яке брат фактично прийняв після смерті батька [PERSON], але юридично не оформив. Позивач як єдина спадкоємиця за законом прийняла спадщину, отримавши свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на майновий пай нотаріус їй відмовив у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього і вона звернулася до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с. 20) в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги свого довірителя підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала, справу просила розглянути у її відсутність та у відсутність позивача (а.с. 32). Відповідач [PERSON] сільська рада Миргородського району в судове засідання свого представника не направила, до суду подала заяву в якій проти позову не заперечувала, просила справу розглянути у відсутність її представника (а.с. 30). Третя особа Аграрне орендно-приватне підприємство «Великосорочинське» в судове засідання свого представника не направило, до суду подало заяву в якій просило справу розглянути у відсутність його представника (а.с. 31). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 04 жовтня 1998 року помер батько позивача [PERSON] (а.с. 5, 10, 11). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельний пай розміром 4,80 га, що знаходиться в с.Великі Сорочинці та території [PERSON] сільської ради Миргородського району і належав померлому на підставі сертифіката ПЛ №0055192 виданого Миргородською державною адміністрацією 02.07.1996 року на підставі рішення від 28.04.1996 року №164. Брат позивачки [PERSON] в установленому законом порядку прийняв спадщину переоформивши по спадщині перехід права власності на земельний пай (а.с. 6,8). 17 вересня 2014 року [PERSON] помер (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 3,9529 га з кадастровим номером 5323281000:00:010:0333 та земельну ділянку площею 4,0864 га з кадастровим номером 5323281000:00:001:0155, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Миргородського району, та права на майновий пай частку пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства ім.Гоголя, яке брат фактично прийняв після смерті батька [PERSON], але юридично не оформив. Згідно довідки [PERSON] сільської ради частка [PERSON] пайового фонду майна КСП імені Гоголя становила 16068,00 грн., що становить 0,1575 відсотка, в тім числі обігові засоби 5506,00 грн. Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства [PERSON] за життя не отримував (а.с.13). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Миргородського району від 14.08.2015 року на момент смерті [PERSON] був зареєстрований один за адресою село Великі Сорочинці, вул. Менделеєва, 14 (а.с.12). Після смерті брата позивач є спадкоємцем за законом, спадщину прийняла та отримала відповідне свідоцтво на її частину (а.с.15-19), а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства ім.Гоголя, що знаходиться в с.Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] позивачу відмовив в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього (а.с. 19). [PERSON] відповідно до ст.529 ЦК України (1963р.) є спадкоємцем [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ст. 549 цього Кодексу та отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Згідно ст.548 ЦК УРСР(1963р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Оскільки після смерті [PERSON] спадщина була прийнята [PERSON] (а.с.6), суд вважає що на день смерті 17 вересня 2014 року [PERSON] належало право на майновий пай частку пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства ім.Гоголя. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач прийняла спадщину після смерті брата, отже до неї перейшло і право на майновий пай, яке належало померлому. Згідно ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи майна за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини майном в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує майнове право спадкодавця, перешкоджає позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за нею право на частку пайового фонду майна колишнього КСП ім.Гоголя (с. В.Сорочинці Миргородського району) в порядку спадкування після смерті [PERSON].

Outcome: approved