Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживача та стягнення коштів, а саме: просила суд стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» 68 000,00 грн., 816,00 грн. витрат за комісію в банку та 63 240 грн. неустойки. В обґрунтування позовних вимог пояснила, що 17.02.2016 р. між нею з відповідачем був укладений договір фінансового лізингу №003055 з додатками відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання придбати предмет лізингу транспортний засіб вартістю 24 727,27 дол.США у власність та передати предмет лізингу у користування позивача, на строк та на умовах передбачених Договором. Перед укладенням Договору в усній формі представник відповідача повідомила, що позивач повинен спочатку сплатити передплату за транспортний засіб Ford/Kuga Ambiente в сумі 68 000,00 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача, після чого з ним буде укладено договір лізингу і протягом декількох днів відповідач передасть в користування предмет лізингу. В той же день, до укладання договору позивачем згідно рахунку від 17.02.2016 року було перераховано грошові кошти в розмірі 68 000,00 грн., що підтверджується квитанцією АТ «Райффайзен банк Аваль» №N191C58542 з призначенням платежу «авансовий платіж» згідно договору фінансового лізингу №003055 від 17.02.2016р. Після перерахування коштів відповідачу, до договору останнім було вписано інший автомобіль за ціною 680 000,00 грн. На це представник відповідача запевнила, що це типовий договір та їх типова схема роботи, а фактично позивач отримає автомобіль, на який розраховує, та за ціною, про яку вони усно домовились, і це буде відображено в додатку №3 до Договору, який сторони підпишуть в день передачі автомобіля. Позивач стверджує, що був позбавлений можливості детально ознайомитися з умовами договору до його підписання у зв'язку із тим, що представник відповідача не надала йому достовірної інформації щодо всіх істотних умов договору, переконала та спонукала підписати договір швидше, мотивуючи тим, що така пропозиція щодо вартості предмета лізингу обмежена в часі. Згодом позивач дізнався, що кошти які були перераховані відповідачу, як часткова оплата вартості транспортного зсобу виявилася адміністративним платежем, тобто винагородою лізингодавцю за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладенням договору, що безпосередньо впливає на значне збільшення загального розміру витрат позивача на придбання транспортного засобу. 18.02.2016 року позивач з вимогою звертався до відповідача повернути йому сплачені кошти, однак отримав відмову оскільки позивач не здійснював сплату авансових платежв, які відповідно до п.12.1 Договору можуть бути частково повернуті, а здійснив оплату адміністративного платежу повернення якого не передбачено умовами Договору. 19, 20 лютого 2016 р. були направлені письмові вимоги про відмову від договору, його розірвання та повернення коштів. Позивач вважає, що положення укладеного договору по своїй природі не справедливі, такі що порушують принцип добросовісності, обмежують його право на відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту, завдають шкоду як споживачу, тому звернувся до суду та просив суд стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» 68 000,00 грн. та 816,00 грн. витрат за комісію в банку. Після збільшення позовних вимог, посилаючись на положення ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» також просив стягнути неустойку у розмірі 63 240 грн. Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлялася належним чином судовими повістками, причини неприбуття суду не повідомив. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.02.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» було укладено Договір фінансового лізингу № 003055 з додатками (Графік сплати авансового платежу та Специфікація предмету лізингу), відповідно до якого відповідач взяв на себе обовязок придбати предмет лізингу - транспортний засіб Ford/Kuga Ambiente, об'ємом двигуна 2,0, дизель, зазначений у п. 1.1. Договору та специфікації, що є додатком № 2 до Договору, вартістю 24 727,27 доларів США у власність та передати предмет лізингу у користування позивача, на строк та на умовах передбачених Договором. Представник позивача стверджує, що в усній формі представник відповідача повідомила [PERSON] про необхідність спочатку сплатити передплату за транспортний засіб в сумі 68000 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача, після чого з нею буде укладено договір лізингу і протягом декількох днів відповідач передасть в користування предмет лізингу. В той же день позивачем було сплачено 68 000 грн. на користь ТОВ «ЛК «ВАШ АВТО» із зазначенням призначення платежу: платіж згідно лізингового договору від 17.02.2016 року № 003055, що підтверджується копією квитанції. Разом з тим, представником ТОВ «ЛК «ВАШ АВТО» не було роз'яснено [PERSON] призначення даного платежу який виявився адміністративним платежем, тобто винагородою лізингодавцю за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладенням договору. Позивач же вважав, що це часткова оплата вартості транспортного засобу. Також, у позивача не було можливості детально ознайомитися з умовами договору щодо його підписання, так як представник відповідача не надала йому достовірної інформації щодо всіх істотних умов договору, переконала та спонукала підписати договір швидше, мотивуючи тим, що така пропозиція щодо вартості предмета лізингу є обмеженою в часі. Вказані обставини в судовому засіданні не спростовані відповідачем по справі ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО». Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. Споживач не зобов'язаний сплачувати будь-які інші збори у зв'язку з відкликанням згоди. Кредитодавець зобов'язаний повернути споживачеві кошти, сплачені ним згідно з договором про надання споживчого кредиту, але не пізніше, ніж протягом семи днів. За кожний день затримки повернення споживачу коштів, сплачених ним згідно з договором про надання споживчого кредиту понад установлений строк (сім днів), споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка суми, належної до повернення кредитодавцем. 19 та 20 лютого 2016 року позивач направила ТОВ «ЛК «ВАШ АВТО» письмові вимоги про розірвання Договору фінансового лізингу, які отримані 29.02.2016 року. На даний лист надійшла відповідь №1838 від 04.03.2016 року, що відповідно до Договору позивачем було сплачені кошти в розмірі 68 000,00 грн., які згідно п.9.7 зараховані як адміністративний платіж. Також повідомлено, що на підставі заяви [PERSON] Договір лізингу №003055 від 17.02.2016 року вважається розірваним з 23.02.2016 року. Грошові кошти, які були сплачені відповідачу, на підставі п. 12.1 Договору поверненню не підлягають, оскільки мають призначення адміністративний платіж, а, ознайомившись з Договором, [PERSON] прийняла всі його умови, що засвідчила своїм підписом. Оскільки кошти відповідачем не повернуті, відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», з нього підлягає стягненню неустойка у розмірі 63 240 грн. за 93 дні з 08.03.2016р. (68 000 х 1% х 93 = 63 240 грн.). У відповідності до Договору, адміністративний платіж - першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу першого платежу за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору, незалежно від назви призначення платежу у квитанції на сплату. Розмір такої компенсації за організацію становить 68 000 грн., цей платіж не є витратами лізингодавця, що безпосередньо пов'язаний з виконанням договору лізингу. Вказаний пункт Договору порушує принципи добросовісності і справедливості, оскільки відповідач не обґрунтував співмірність розміру платежу за організацію даного Договору виконаній послузі, яка згідно ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», не є лізинговим платежем, а фактично полягає у виготовленні та друкуванні стандартної форми договору. Як вбачається із наведених договірних умов, складова першого лізингового платежу - «адміністративний платіж» виходить за межі переліку платежів, передбачених законом. Тому, відповідно вважати, що даний платіж відповідач включив у Договір незаконно, що призводить до недійсності даної умови Договору. П.12.1 Договору (ст.12 Порядку розірвання договору. Порядок повернення коштів. Відповідальність сторін і порядок повернення предмета лізингу), лізингоодержувач, який не сплатив лізингові платежі, що передбачені в п. 1.7., та не отримав транспортний засіб, має право розірвати даний Договір за власним бажанням, про що має повідомити лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвання договору, шляхом направлення відповідного листа рекомендованою кореспонденцією на адресу лізингодавця за зазначення реквізитів особистого банківського рахунку для здійснення такого повернення. У строк, встановлений чинним законодавством, лізингодавець розглядає заяву лізингоодержувача та надає письмову відповідь, в якій зазначає що волевиявлення лізингоодержувача на одностороннє розірвання договору взято до відома та інформує про наслідки його розірвання. В такому випадку поверненню підлягає 60% від сплаченого авансового платежу та/або частини авансових платежів, 40% лізингодавець утримує в якості штрафу за дострокове розірвання договору. Адміністративний платіж в такому випадку поверненню не підлягає. Тобто, відповідач в договорі надав собі можливість не повертати кошти, проплачені споживачем його послуг у разі розірвання договору останнім. Однак, при розірванні договору лізингодавцем ніяких санкцій не передбачено, що приводить до дисбалансу договірних умов та порушує норми законодавства. У частині 1 статті 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Судом встановлено, що договір фінансового лізингу від 17.02.2016 року № 003055, укладений між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», нотаріально посвідчено не було. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», в порушення ст. 60 ЦПК України, не надано жодних доказів на підтвердження своїх заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] про стягнення 68000 грн. що були сплачені позивачем та неустойки у розмірі 63 240 грн. Не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідача 816,00 грн., оскільки вказана сума є сплаченою комісією банку, а не платежем, який був здійснений на рахунок відповідача. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial