Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем, який уклали 04.10.2014 року. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], яка знаходиться на її утриманні, відповідач не надає коштів на утримання доньки, хоча дитина потребує коштів. Просить позов задовольнити. Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача, яка представила заяву, що позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу у її відсутність, та зазначила, що проти заочного розгляду не заперечує, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається із розяснень, даних в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Як встановлено судом, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 04.10.2014 року у Міському відділі РАЦС реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції /а.с.3/, в якому в них народилася донька [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Судом встановлено, що малолітня донька сторін [PERSON] проживає разом з матірю на вул. Пулюя, 5/41 у м. Львові /а.с.5/, та, що відповідач не несе витрати на утримання доньки, хоча може надавати кошти на утримання своєчасно і систематично, оскільки працездатний та інших утриманців немає. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема, що [PERSON] не працює, згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 09.04.2015 року із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] ? частини заробітку (доходу) [PERSON] /а.с.8/. Виходячи з наведеного та враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст.182 СК України і розяснення дані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати, а також з врахуванням встановленого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати 1378 грн. та прожитковий розмір для дитини певного віку /дітей віком до 6 років/ в розмірі 1167 грн., що є наближеним до мінімальної заробітної плати, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із [PERSON] слід стягнути 487,20 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

Outcome: approved