Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 31 серпня 2002 року перебувала з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 216. Рішенням Южноураїнського міського суду Миколаївської області від 11.01.2013 року шлюб розірвано. Від даних шлюбних відносин вони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею. Оскільки домовитися з відповідачем про добровільне надання матеріальної допомоги на утримання дитини їй не вдається, вона звернулася до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Відповідач також не з`явився в судове засідання, але надіслав до суду заяви, в яких слідує, що він позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 216. Рішенням Южноураїнського міського суду Миколаївської області від 11.01.2013 року шлюб розірвано, рішення набрало законної сили 22.01.2013 р. (а. с. № 8-9). Від даних шлюбних відносин сторонни мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного 25.10.2005 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області (а. с. № 7). Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем. Як зазначила в позовній заяві позивач, домовитися з відповідачем про добровільне надання матеріальної допомоги на утримання доньки їй не вдається. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторорін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє в Україні з 27 вересня 1991 року, «… держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей». За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 908 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена.

Outcome: approved