Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Ленінський районний відділ у м. Запоріжжі управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, Житлово-будівельний кооператив № 316 «Дніпроспецсталь-20» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі. В позові зазначила, що на підставі свідоцтва про права власності вона є власником квартири [ADDRESS]. Окрім неї, в спірній квартирі з 22.09.1998 року зареєстрований її син - [PERSON], але з липня 2012 року він не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі немає, і взагалі квартирою не цікавиться. Ні матеріальної, ні моральної підтримки їй не надає, комунальні послуги сплачує сама. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме: квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач підтримала повні вимоги, просила позов задовольнити, оскільки вважає його обґрунтованим та законним. Відповідач до судового засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, письмових заяв та пояснень суду не надав. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про право власності, яке видане управлінням житлового господарства Запорізької міської ради від 25.05.2007 року, серія САВ № 244179, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно довідки про склад сім`ї від 28.07.2014 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом № 316 «Дніпроспецсталь-20», у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 3 особи: [PERSON] - позивач, [PERSON] - відповідач, [PERSON] - донька позивача. Відповідно до акта про фактичне проживання громадян, які мекають у квартирі [ADDRESS], складеним 28.09.2014 року комісією у складі голови ЖБК-316 «Дніпроспецсталь-20» та членів правління ЖБК, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], але фактично проживає у квартирі тільки власник квартири - [PERSON] Зазначені в акті відомості підтверджуються показаннями допитаних у судовому засіданні свідків. На теперішній час позивачка не має можливості оплачувати комунальні послуги на особу, яка зареєстрована в квартирі, але фактично не проживає та не користується такими послугами. Відповідач ні матеріальної, ні моральної підтримки позивачу не надає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], її син - [PERSON] та донька - [PERSON] Відповідач в даній квартирі не мешкає, його речей у квартирі не має. Зі слів позивача їм відомо, що всі витрати по квартирі [PERSON] несе самостійно. відповідач ніякої допомоги не надає. Згідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, проаналізувавши у сукупності надані сторонами докази в обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved