Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в якій просила змінити спосіб стягнення аліментів визначений за рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 29 вересня 2015 року у справі №153/1318/15-ц року, а саме - стягувати із [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] номер облікової картки платника податків [NUMBER], аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 у частці від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист за рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 29 вересня 2015 року у цивільній справі №153/1318/15-ц виданий 01.02.2016 року відкликати. Свої вимоги мотивувала тим, що 29.09.2015 року за рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області з відповідача [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 385 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11.08.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. На сьогоднішній день виконавчий лист №153/1318/15-ц виданий 01.02.2016 року перебуває на виконанні у Ямпільському районному відділі державної виконавчої служби. Відповідач має постійне місце роботи у сільськогосподарському підприємстві села Северинівка Ямпільського району Вінницької області де працює на різних роботах. Окрім того, він успадкував земельні ділянки на території Вербської сільської ради Крижопільського району Вінницької області площею 3.0080 га 3.0079 га, також відповідач є власником земельних ділянок, які розташовані на території Северинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, що свідчить про його спроможність сплачувати аліменти. 31 січня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 25 лютого 2019 року на 10 годину 30 хвилин. Визначено строк відповідачеві для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження шість днів з дня вручення ухвали. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачеві десятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачеві - строк у сім днів з дня отримання останнім відповіді на відзив для подання заперечення. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином, однак не викликалися, про що свідчить наявність у матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень №2450000703357 та №2450000703209 (а.с.23, 30). Клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - паспорта громадянина України (а.с.3) судом встановлено, що позивач народилася у селі Придністрянське Ямпільського району Вінницької області. Із копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого 28.05.2003 року, серії [NUMBER] виданого 23.05.2005 року та серії [NUMBER] виданого 14.11.2017 року (а.с.4-6) судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №153/1318/15-ц від 29.09.2015 року (а.с.7) судом встановлено, що з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],ю у твердій грошовій сумі по 385 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11 серпня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Із довідки в.о. начальника ВДВС №15756/15.23-25 від 14.12.2018 (а.с.10), судом встановлено, що відповідач в період з 01.06.2018 року по 01.12.2018 року сплачував на користь позивачки аліменти у розмірі: у червні 2018 року - 1500 гривень, у серпні 2018 року 3000 гривень. Із копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 21.09.2013 року (а.с.11,13,15), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12, 14, 16), копій Державний актів на право власності на земельні ділянки (а.с.17-18) судом встановлено, що у власності відповідача є земельні ділянки. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного: За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені у твердій грошовій сумі 385 гривень на кожну дитину, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. У зв'язку із чим, вищевказаний розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дітей, оскільки даний розмір значно менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідно моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні - з твердої грошової суми 385 гривень щомісяця на 1/2 частину заробітку (доходу) щомісяця з відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає задоволенню у повному об'ємі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved