Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням вказавши, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13.08.2012 року приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу [PERSON] за № 1260. В її квартирі з 12.12.1912 року зареєстрований [PERSON], в квартирі не проживає. З лютого 2014 року по теперішній час [PERSON] проживає в [PERSON] в м. Ростов, офіційне працює на ТОВ «Комбайновий завод «Ростсільмаш» та має намір реєструвати шлюб з громадянкою [PERSON], повертатися до України не бажає. [PERSON] визнає її позов. У звязку з цим позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування вказаним житлом. Позивач позовні вимоги в судовому засіданні підтримала. Відповідач [PERSON] надав до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, знятися з реєстрації у нього не має можливості справу просить розглядати без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договорів купівлі-продажу, посвідченого 13.08.2012 року приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу, зареєстрованого за № 1260. Згідно витягу про державну реєстрацію прав КП «Вовчанське БТІ» від 17.08.2012 року квартири [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON]. Відповідно до будинкової книги квартири [ADDRESS], [PERSON] з 12.12.2012 року зареєстрований в належній позивачеві квартирі. З наданою до суду нотаріально посвідченої заяви [PERSON] встановлено, що він проти задоволення позовних вимог не заперечує, з лютого 2014 року проживає та працює в [PERSON], знятися з реєстрації у нього не має можливості. Відповідно до довідки ТОВ «Комбайновий завод «Ростсільмаш» [PERSON] № 166 від 09.04.2015 року [PERSON] дійсно працює на заводі з 23.07.2014 року. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 167 Житлового кодексу України передбачає, що у разі вибуття наймача на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право на користування вказаним житловим приміщенням, оскільки з лютого 2014 року в квартирі не проживає, житловим приміщенням не користується, має інше постійне місце проживання, та відсутня домовленість між ним та позивачем про право користування житлом. Враховуючи викладене, суд вважає законними і обґрунтованими вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, у квартирі [ADDRESS], які підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved