Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача та просила суд визнати недійсним п.1.2 договору оренди №5487-Н, укладеного між адвокатом [PERSON] та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області 18.07.2013р.; визнати незаконним застосування 20-відсоткової ставки орендної плати у розрахунку плати за перший (базовий) місяць оренди, викладеному у додатку 2 до договору оренди №5487-Н, укладеного між адвокатом [PERSON] та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області 18.07.2013р.; визнати недійсним п. 3.1 договору оренди №5487-Н, укладеного між адвокатом [PERSON] та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області 18.07.2013р., в частині розміру орендної плати за базовий місяць розрахунку; зобов'язати відповідача застосувати до договору оренди №5487-Н, укладеного між адвокатом [PERSON] та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області 18.07.2013р., 15-відсоткову орендну ставку, передбачену п.29 Додатку 2 до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.Х.1995р. №786, шляхом внесення відповідних змін до договору; зобов'язати відповідача зробити перерахунок раніше сплаченої орендної плати за договором оренди №5487-Н, укладеним між адвокатом [PERSON] та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області 18.07.2013р., застосувавши 15-відсоткову орендну ставку, передбачену п.29 Додатку 2 до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.Х.1995р. №786. Свої позовні вимоги вона обгрунтувала тим, що 18.07.2013р. нею було укладено з відповідачем договір №5487-Н оренди кімнати №25, яка розташована на 5-му поверсі 5-поверхового головногоадміністративно-виробничого будинку за адресою: [ADDRESS], щона цей час знаходиться на балансі відокремленого підрозділу «Державний науково-дослідний інститут організації і механізації шахтного будівництва» державного підприємства «Науково-технічний центр «Вуглеінновація». Протягом 6 років вона користувалася іншою кімнатою у тому ж будинку за договором оренди № 2837-Н від 17.08.2006p., укладеним з Регіональним відділенням фонду державного майна України по Харківській області. У березні 2012р. на її адресу надійшов лист відповідача, в якому їй пропонувалось підвищення ставку орендної плати з 15% до 20% від вартості орендованого майна. Вона відмовилася від підписання запропонованої додаткової угоди до договору, посилаючись на незаконність застосування ставки орендної плати в 20%, оскільки п.8 Додатку 2 до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.Х.1995р. №786 у чинній редакції, ставка в 20% вартості орендованого майна застосовується до суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері права, бухгалтерського обліку та оподаткування . Відповідач звернувся до Київського райсуду з позовною заявою про внести зміни до договору оренди № 2837-Н від 17.08.2006p., посилаючись на те, що листом №10-16-8407 від 13.06.2008р. Фонд державного майна роз'яснив, що при розміщенні адвокатів та суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері права, має застосовуватися орендна ставка у 20%. У зв'язку з тим, що відповідач не погоджувався продовжувати з нею договір оренди № 2837-Н від 17.08.2006р. на попередніх умовах - з 15-відсотковою орендною ставкою, а судом позов відповідача до неї ще не було вирішено - вона була вимушена звільнити кімнату, яку займала за договором № 2837-Н від 17.08.2006р. В подальшому, 06. 12. 2012р. вона звернулася до відповідача із заявою про оренду для здійснення адвокатської діяльності іншої - значно меншої кімнати №25 у тій же будівлі. 29.01.2013р. вона подала відповідачу заяву, у якій просила повідомити їй, яку орендну ставку пропонується застосувати до договору оренди з нею, як з адвокатом. Відповідач надав відповідь ,що для розміщення адвокатів при визначенні розміру орендної плати застосовуються орендна ставка у розмірі 20% - як і для розміщення суб 'єктів господарювання, що провадять діяльність у сфері права». 23.06.2013р. вона отримала від РВ ФДМУ по Харківській області проект договору оренди кімнати №25 площею 13 квадратних метрів, розміщеної на 5-му поверсі 5-поверхової будівлі за адресою: [ADDRESS], що перебуває на балансі третьої особи. Посилаючись на помилковість позиції відповідача з приводу 20-відсоткової орендної ставки, на якій він наполягав у своєму зверненні, до відповідача наполягала на внесенні до проекту договору оренди та Додаток №2 відповідних змін. Згідно до ст.648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, має відповідати цьому акту. Відповідно до ч.2 ст.19 Закону «Про оренду державного та комунального майна» методика розрахунку орендної плати для об'єктів, що перебувають у державній власності, визначається Кабінетом міністрів України. Ставка у 20% суперечить вимогам законодавства та порушує її право, як орендаря, користуватися орендованим майном за нижчою ставкою, яка прямо передбачена діючим законодавством, а саме - за ставкою у 15% (інше використання нерухомого майна),яку встановлено п. 29 Додатку 2 до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.Х.1995р. №786 у чинній редакції. ЇЇ пропозиції щодо внесення змін до проекту договору аренди державного нерухомого майна (Додаток №2 до договору) в частині орендної ставки відповідачем були відхилені. З цієї причини вона була вимушена 18.07.2013р. підписати договір оренди №5487-Н з відповідачем на запропонованих ним умовах, оскільки їй вкрай необхідне приміщення для роботи, її житлові умови не дозволяють їй зберігати численну документацію, зустрічатися з клієнтами та працювати з документами вдома. Рішенням Київського райсуду м.Харкова від 22.10.2013р. по справі №2018/15839/2012 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до адвоката [PERSON] про внесення змін до договору оренди в задоволенні позову відмовлено. Рішення набуло чинності. За рішенням суду, та змістом ухвали Апеляційного суду Харківської області від 22.01.2014р., яким це рішення залишено без змін, спростовується позиція відповідача з приводу застосування до орендних правовідносин з адвокатом 20%-ї орендної ставки. Вважає, що окремі положення договору оренди №5487-Н, укладеного нею з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області 18.07.2013р., не відповідають дійсності і законодавству. Зокрема, в договорі встановлено орендну ставку 20%, а у п.1.2 зазначено, що майно передається їй «з метою суб'єкта господарювання, що провадить діяльність у сфері права (розміщення офісу адвоката». Вона не є суб'єктом господарювання. Поняття «суб'єкта господарювання» розкриває ст.55 Господарського кодексу України. Згідно з приписами ч.2 цієї статті громадяни України визнаються суб'єктами господарювання лише у разі, якщо вони здійснюють господарську діяльність та зареєстровані згідно з законодавством як підприємці. Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» діяльність адвоката не є підприємницькою. Згідно з ч.І ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства. Вважає законним та правильним застосування до орендних правовідносин з нею, як з адвокатом, який орендує приміщення з метою здійснення адвокатської діяльності, орендної ставки 15%, передбаченої п. 29 Додатку 2 до Методики. У судовому засіданні позивач свої позивні вимоги підтримав. Відповідач -представник Регіонального відділення фонду Державного майна України по Харківській обл. у судовому засіданні позов не визнав та надав заперечення , в яких посилався на те, що при укладанні договору аренди з адвокатом [PERSON] було застосовано орендну ставку у розмірі 20% у відповідності до п.8 Додатку №2 до Методики розрахунку орендної плати за державне майно, як за розміщення суб'єктів господарювання , що проводять діяльність у сфері права, бухгалтерського обліку та оподаткування . Про застосування відповідної орендної ставки при розміщенні адвокатів зазначено і в роз'ясненні Фонду державного майна України від 13.06.2008 року . Третя особа - ДП «Науково-технічний центр «Вуглеінновація» у судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Встановлено, що 18.07.2013р. [PERSON] уклала з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області договір №5487-Н оренди кімнати №25, яка розташована на5-му поверсі 5-поверхового головного адміністративно-виробничого будинку за адресою: [ADDRESS] що знаходиться на балансі відокремленого підрозділу «Державний науково- дослідний інститут організації і механізації шахтного будівництва» державного підприємства «Науково-технічний центр «Вуглеінновація». Відповідно до п. 3.1 договору оренди №5487-Н, орендну плату за користування приміщенням визначено позивачу у відповідності до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу , затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4.10.1995 року №786 за орендною ставкою 20%. (а.с.15-22) Позивач не погоджувався на відповідні умови Договору щодо застосування ставки орендної плати в розмірі 20% , але вимушений був підписати його на відповідних умовах , доки спір про внесення змін до Договору оренди вирішувався в суді за позовом Фонду держмайна України по Харківській області. Дані обставини сторонами не заперечуються. Відповідно до позиції відповідача - регіонального відділення Фонду Держмайна України в Харківській області застосування арендної ставки 20 % до Договору аренди з адвокатом [PERSON] є обґрунтованим з урахуванням п.8 Додатку №2 до Методики , згідно до якого відповідна орендна ставка застосовується до суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері права, бухгалтерського обліку та оподаткування . Проте, з відповідною позицією відповідача погодитися неможна . В розумінні ст.14 ПК України та ст.55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання громадяни України визнаються лише у разі, якщо вони здійснюють господарську діяльність та зареєстровані згідно з законодавством як підприємці. Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» діяльність адвоката не є підприємницькою. До аналогічного висновку прийшов суд при вирішенні позову Фонду держмайна України по Харківській області. до [PERSON] про внесення змін до Договору оренди. Судові рішення за даною справою набрали законної сили. (а.с.37-42) Оскільки Методика розрахунку орендної плати за державне майно в редакції 18.04.2013 року , яка була чинною на час укладання Договору оренди, не містить в переліку орендарів , зазначених в Додатку №2 осіб , які займаються незалежною професійною діяльністю у правовідносинах з ними при укладанні Договору оренди має застосовуватися , згідно до п.29 ставка 15% . Заперечення позивача щодо укладання договору оренди з урахуванням відповідних нормативних документів відповідачем не були прийняті до уваги, у зв'язку з чим позивач вимушений був підписувати Договір оренди на неприйнятних для себе умовах . Згідно до ст.648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, має відповідати цьому акту. Суд доходить висновку про те, що п.1.2 Договору оренди щодо визначення [PERSON] як суб'єкта господарювання та п.3.1 Договору в частині обрахування розміру орендної плати як суб'єкту господарювання не засновані на законі . Відповідно до ч.І ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України. Положення, що було визнано недійсним, вважається таким із моменту укладення договору. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved