Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області про визнання права власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], та на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності ВАТ «Введенське» розміром 4,02 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є спадкоємцем майна, що належало [PERSON], який помер [INFO]. До складу спадкового майна входить земельна частка (пай), та квартира [ADDRESS], яку померлий успадкував від своїх батьків, але не переоформив право власності за життя на себе. Факт належності на праві власності квартири батькам [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12.05.1994 року. 11 червня 2002 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: «все своє майно, де б воно не було, і з чого воно не складалося, і взагалі, все те, що мені буде належати на день смерті, і на що я за законом матиму право, заповідаю [PERSON]». [PERSON], фактично прийняла спадщину, так як вступила в управління і володіння спадковим майном після смерті [PERSON], однак у зв'язку з тим що померлий не оформив право власності на себе після смерті батьків, нотаріальна контора не може видати їй свідоцтво про прав на спадщину, внаслідок чого вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Позивачка в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 16). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 12,15). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 червня 2002 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було, і з чого воно не складалося, заповів [PERSON], позивчці по справі (а.с. 7). 25 червня 2002 року [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Новопокровською селищною радрю Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 49 (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної частка (паю), розміром 4,02 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності ВАТ «Введенське», яка належала померлому на підставі сертифікату РН № 890846, виданого на підставі рішення Чугуївської райдержадміністрації Харківської області від 01.01.2000 року № 401; та квартира [ADDRESS], яку померлий успадкував від своїх батьків, факт належності на праві власності квартири батькам [PERSON] підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12.05.1994 року, але не переоформив право власності за життя на себе (а.с. 6, 20). Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК Української РСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметі звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Позивач, [PERSON] фактично прийняла спадщину, так як вступила в управління і володіння спадковим майном після смерті [PERSON], як і він в свою чергу фактично прийняв спадщину після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 16.06.2014 року № 334 (а.с. 8). Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 2 ст. 16 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N7, заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved