Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 11 липня 2005 року, мотивуючи свою заяву тим, [INFO] померла її мама [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на все належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 3.23 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території колишньої Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину її матері [PERSON] , однак у [PERSON] -Волинській державній нотаріальній конторі, їй роз`яснили, що в оформленні спадщини, та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно їй буде відмовлено, і вона не зможе реалізувати свого права, так як в державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] прізвище її матері було помилково зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », і це як вважає нотаріус ставить під сумнів належність вказаного вище правовстановлюючого документу, саме її покійній матері [PERSON] . У зв`язку із вищенаведеним вона змушена звернутися до суду із відповідною заявою. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Заявник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, заяву підтримала у повному обсязі, просить її задовольнити. Від сільського голови Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області надійшла заява (відзив) про розгляд справи без участі їх представника, не заперечив щодо задоволення заяви. Згідно ч.1 ст 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відтак, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Судом встановлене наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, яке складається із земельної ділянки площею 3.23 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території колишньої Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. В даний час у заявника [PERSON] виникла необхідність оформити право власності на спадщину її матері [PERSON] , однак у [PERSON] -Волинській державній нотаріальній конторі Волинської області, їй роз`яснили, що в оформленні спадщини, та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно буде відмовлено, так як в державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 11 липня 2005 року прізвище її матері замість [PERSON] зазначено [PERSON] , і це як вважає нотаріус ставить під сумнів належність вказаного вище правовстановлюючого документу, саме її покійній матері [PERSON] . Зазначення в державному акті на право приватної власності на змелю прізвища саме як «Міщерякова» могло бути зумовлено неуважністю з боку посадових осіб, органу, який видавав відповідний правовстановлюючий документ. Заявник не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. Таким чином, суд приходить до висновку, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий 11 липня 2005 року на прізвище [PERSON] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (п.7 ст. 294 ЦПК України).

Outcome: approved