Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], Державна реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області про виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. У позовній заяві зазначила, що 02.10.2003 року, [PERSON] уклав договір застави з ТОВ «Банк «Фінанси та кредит», предметом якого виступила квартира [ADDRESS]. 23.06.2005 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за № 2116855 була зареєстрована заборона відчуження вказаної квартири та внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2007 року визнано частково недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 2265, в частині предмету договору, з моменту його укладання, визнано що за вище вказаним договором [PERSON] продав, [PERSON] купив, належну продавцю на праві власності ? частку квартири [ADDRESS], згідно з договором дарування, посвідченого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою від 14.11.2001 року за реєстраційним № 1-1913. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2007 року визнано за [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2009 року переведено на [PERSON] права та обовязки покупця за договором купівлі-продажу від 21.06.2003 року, укладеного між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON] 26.07.2010 року вище вказана квартира повністю була зареєстрована за [PERSON] Посилаючись на те, що внесення вищезазначених записів до Державних реєстрів щодо обтяження належного [PERSON] майна порушують її право права щодо вільного володіння, користування та розпорядження майном, просить скасувати запис з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна про державну реєстрацію заборони відчуження квартири [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 2116855 від 23.06.2005 року, внесений на підставі договору застави нерухомості від 02.10.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний № 2319. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Відповідно до наданих останньою письмових заперечень, 03.10.2003 року між відповідачем та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 635-103К, відповідно до якого банк відкриває кредитну лінію на умовах повернення 6000 доларів США з оплатою по відсотковій ставці 17,00%, а боржник зобовязується погасити отримані грошові кошти до 03.10.2006 року. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором 03.10.2003 року між відповідачем та [PERSON] було укладено договір застави, відповідно до якого заставодавець передає заставодержателю квартиру [ADDRESS]. На сьогоднішній день перед банком у [PERSON] є заборгованість у розмірі 3\~218 грн. 13 коп. Посилаючись на зазначене, просила в задоволенні позову відмовити. Треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], представник Державної реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до вимог ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України неявка третіх осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, взявши до уваги заяви сторін, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 03.10.2003 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено договір застави, відповідно до якого заставодавець передає заставодержателю квартиру [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2319. 23.06.2005 року останнім до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна внесено запис про заборону на дане нерухоме майно, реєстраційний номер 2116855. В подальшому рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2007 року визнано частково недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 2265, в частині предмету договору, з моменту його укладання, визнано що за вище вказаним договором [PERSON] продав, [PERSON] купив, належну продавцю на праві власності ? частку квартири [ADDRESS], згідно з договором дарування, посвідченого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою від 14.11.2001 року за реєстраційним № 1-1913 (а.с. 14). Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2007 року визнано за [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS] (а.с. 15-16). Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2009 року переведено на [PERSON] права та обовязки покупця за договором купівлі-продажу від 21.06.2003 року, укладеного між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18-21). Вказані обставини, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не потребують доказування. Як вбачається із [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності(а.с. 17). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Враховуючи те, що оформлений договір застави не відповідає вимогам ст. 203, 638, 640 ЦК України щодо волевиявлення [PERSON] на укладення договору застави та попереднього договору про набуття права власності на квартиру [PERSON] на підставі рішення суду, в подальшому скасованому апеляційною інстанцією, а також те, що вищевказаними рішеннями суду відновлено майнові права позивача, суд вважає, що з метою захисту порушених прав останньої необхідно скасувати запис з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна про державну реєстрацію заборони відчуження квартири [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved