Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] після смерті котрого відкрилась спадщина на належне йому майно. [PERSON] з метою оформлення спадкових прав зверталась у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у спадкуванні, оскільки на нерухоме майно, - житлову квартиру [ADDRESS] , на підставі постанови Самбірського ВДВС, зареєстровано дві заборони на відчуження нерухомого майна. Позивач вважає, що оскільки, на даний час у ВДВС відсутні будь-які виконавчі провадження відносно неї та її чоловіка [PERSON] , то існування арешту є безпідставним та порушує її право на спадкування. Позивач до суду не з`явилася, її представник-адвокат Бобак О.Б. подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився; із відзивом на позов не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] необхідно задовольнити повністю виходячи з наступних підстав: Судом установлено, що згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 27.09.2007 року Самбірською державною нотаріальною конторою на підставі постанови ВДВС Самбірського МРУЮ №2938 від 27.09.2007р. накладено арешти №№5742351, 5742330 на квартиру [PERSON] та [PERSON] , що у [ADDRESS] . Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як убачається із матеріалів справи у ВДВС відсутні на виконанні будь-які виконавчі провадження відносно [PERSON] чи [PERSON] . Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Ураховуючи наведені норми закону в сукупності з представленими суду документами, приводять суд до висновку, що позов є підставний і такий, що підлягає задоволенню. Суд прийшов до такого вирішення спору виходячи у тому числі із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи подані суду документи. Судом із матеріалів справи встановлено які реально права порушені, ким саме, в який спосіб і які конкретно несприятливі наслідки спричинило для позивача це порушення; а також мету пред`явлення позову позивачем як захист (відновлення) її прав і законних інтересів, оскільки лише при обраному нею способі захисту можливо відновити (захистити) її права.

Outcome: approved