Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу Новокаховського міського суду Херсонської області від 08.09.2017 року, на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, посилаючись на те, що на теперішній час виникли додаткові витрати для належного утримання дитини, її матеріальне становище залишилося незмінним, в той час як відповідач, який працює за межами України, має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі, більшому ніж встановлено судовим наказом від 08.09.2017 року. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача - адвокат Гончарова Н.Я. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначаючи на відсутність доказів збільшення витрат на утримання дитини, та сплату [PERSON] аліментів і надання допомоги на утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.08.2002 року, актовий запис № 47, виданого Таврійським міськвиконкомом Новокаховської міської ради Херсонської області, відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до судового наказу, винесеного Новокаховським міським судом Херсонської області 08.09.2017 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (абз. 1 ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем не надано доказів на підтвердження змін її матеріального та сімейного стану, які б впливали на розмір аліментів після ухвалення судового наказу від 08.09.2017 року про стягнення аліментів з відповідача, зокрема, щодо збільшення розміру витрат [PERSON] на утримання дитини, зменшення розміру її власних доходів, погіршення здоров'я неповнолітньої [PERSON], [INFO], або істотного покращення матеріального стану відповідача та можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. При цьому судом не приймаються до уваги викладені у позовній заяві твердження про те, що розмір визначених їй до сплати судовим наказом від 08.09.2017 року аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], є незмінним з дня ухвалення даного судового рішення і складає 500 грн., оскільки за приписами ст. 2, 18, 22, 71 Закону України «Про виконавче провадження», збільшення на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів на одну дитину є підставою для визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням цього збільшення з моменту набрання чинності таким нормативним актом та винесення відповідної постанови роботодавцеві боржника, якщо аліменти з нього стягуються за місцем роботи. На підставі ст.180, 182 СК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed