Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ТДВ «Страхова\~компанія «Ю.Ес.Ай»\~про стягнення\~страхового відшкодування,\~пені,\~інфляційних втрат\~та трьох\~відсотків річних,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що 20\~листопада 2018\~року близько 17.30\~год.\~на перехресті\~вул. Мелітопольське шосе\~та вул.\~Бакинської в\~м.\~Бердянську Запорізької\~області відбулась дорожньо-транспортна\~пригода,\~а саме,\~наїзд автомобіля\~марки «Audi\~A6»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] \~на пішохода\~ [PERSON] .\~В результаті\~ДТП [PERSON] \~отримав тілесні\~ушкодження,\~з якими\~його було\~доставлено до\~лікарні,\~де він\~04.01.2019р.\~від отриманих\~тілесних ушкоджень\~помер.\~Кримінальне провадження\~по факту\~даної ДТП\~внесене до\~Єдиного реєстру\~досудових розслідувань\~за №12018080130003779\~від 21.11.2018р.\~за ознаками\~кримінального правопорушення,\~передбаченого ч.\~2\~ст.\~286\~КК України,\~було закрито\~у зв`язку\~з відсутністю\~в діянні\~ [PERSON] \~складу кримінального\~правопорушення,\~натомість встановлено\~провину пішохода\~ [PERSON] ,\~а саме,\~п.4.7.\~та п.п.\~б),\~г)\~п.4.14\~Правил дорожнього\~руху України.\~Цивільно-правова\~відповідальність водія\~автомобіля «Audi\~A6»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~ [PERSON] \~була застрахована\~відповідно до\~полісу обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів №АМ/4443844\~в ТДВ\~«СК «Ю.Ес.Ай».\~Відповідно до\~свідоцтва про\~народження позивачка\~ [PERSON] \~є донькою\~ [PERSON] \~та має\~право на\~отримання відшкодування\~моральної шкоди\~внаслідок смерті\~свого батька,\~а також\~витрат на\~поховання та\~витрат на\~лікування загиблого.\~28\~серпня 2019р.\~її представником на\~адресу ТДВ\~«СК «Ю.Ес.Ай»\~було надіслано\~повідомлення про\~ДТП,\~яка мала\~місце 20.11.2018р.\~за участі\~забезпеченого транспортного\~засобу «Audi\~A6»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~та потерпілого\~пішохода [PERSON] ,\~а також\~заяви на\~виплату страхового\~відшкодування пов`язаного\~із заподіяною\~моральною шкодою\~в розмірі\~44676,00\~грн., на виплату\~страхового відшкодування\~витрат на\~поховання в\~розмірі 4334,00\~грн., на виплату\~страхового відшкодування\~витрат на\~лікування загиблого\~ [PERSON] \~в розмірі\~25225,00 грн.. На підставі розгляду вказаних заяв, відповідач листом вих. №51-6024 від 11.12.2019р. повідомив про прийняте рішення щодо виплати позивачці, як донці потерпілого [PERSON] , відшкодування витрат на лікування в розмірі 12\~612,50\~грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 22 338,00 грн., відшкодування витрат на поховання в розмірі 2\~167,00\~грн.,\~що становить\~50\~%\~від заявлених\~вимог про\~виплату страхового\~відшкодування.\~03\~січня 2020\~року ТДВ\~«СК «Ю.Ес.Ай»\~було здійснено\~страхове відшкодування\~в розмірі\~37\~117,50\~грн.\~Зменшуючи розмір\~страхового відшкодування,\~відповідач виходив\~з того,\~що у\~постанові про\~закриття кримінального\~провадження стосовно\~ДТП,\~у якій\~загинув потерпілий,\~встановлено порушення\~ПДР власне\~з боку\~пішохода,\~тому розмір\~страхового відшкодування\~зменшено на\~50%.\~Вважає,\~що такі\~твердження відповідача\~суперечать нормам\~чинного законодавства,\~а страхове\~відшкодування повинне\~бути виплачено\~в повному\~обсязі.\~Смерть потерпілого\~настала в\~результаті наїзду\~на нього\~одного автомобіля,\~який у\~даній дорожній\~обстановці не\~зміг вчасно\~зупинитися в\~результаті виходу\~потерпілого на\~проїзну частину,\~відповідно до\~чого,\~ТДВ «СК\~«Ю.Ес.Ай»\~неправомірно здійснило\~виплату страхового\~відшкодування в\~розмірі 50%\~від заявлених\~вимог.\~Загальний розмір\~невиплаченого страхового\~відшкодування за\~полісом обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів №АМ/4443844\~внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди за\~участі забезпеченого\~транспортного засобу\~«Audi\~A6»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] \~становить 37\~117,50\~грн. які просила\~стягнути з\~ТДВ «СК\~«Ю.Ес.Ай».\~Обставини щодо\~обов`язку здійснення\~страхових відшкодувань\~та граничних\~розмірів,\~відповідачем визнаються\~виходячи з\~листа останнього\~вих.\~№51-6024\~від 11.12.2019р.,\~а зменшення\~їх розміру\~на 50%\~відбулось із\~помилковим застосуванням\~положень пункту\~36.3\~ст.\~36\~Закону «Про\~ОСЦПВВНТЗ»,\~що і\~є предметом\~данного позову.\~Разом з\~тим,\~у відповідності\~до пункту\~36.5\~ст.36\~Закону «Про\~ОСЦПВВНТЗ»,\~за кожен\~день прострочення\~виплати страхового\~відшкодування (регламентної\~виплати)\~з вини\~страховика (МТСБУ)\~особі,\~яка має\~право на\~отримання такого\~відшкодування,\~сплачується пеня\~з розрахунку\~подвійної облікової\~ставки Національного\~банку України,\~яка діє\~протягом періоду,\~за який\~нараховується пеня.\~Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~625\~ЦК України,\~боржник,\~який прострочив\~виконання грошового\~зобов`язання,\~на вимогу\~кредитора зобов`язаний\~сплатити суму\~боргу з\~урахуванням встановленого\~індексу інфляції\~за весь\~час прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми,\~якщо інший\~розмір процентів\~не встановлений\~договором або\~законом.\~28.11.2019р.\~минув термін\~оплати,\~передбачений законом,\~якщо рахувати\~від дати\~повідомлення про\~ДТП страхову\~компанію та\~пред`явленої вимоги\~на виплату\~страхового відшкодування.\~У зв`язку\~з простроченням\~виплати страхового\~відшкодування в\~розмірі 74\~235,00\~грн. у період\~з 28.11.2019р.\~по 02.01.2020р.\~(дата\~сплати 50%\~страхового відшкодування)\~з відповідача\~слід стягнути:\~2\~095,77\~грн.\~ пеня;148,47\~грн.\~ інфляційні\~втрати;\~219,62\~грн.\~ 3%\~річних.\~Також,\~у зв`язку\~з невиплатою\~50%\~страхового відшкодування\~в розмірі\~37\~117,50\~грн., у період\~з 03.01.2020р.\~по 30.03.2020р.,\~з відповідача\~просила стягнути:\~2\~068,82\~грн.\~ пеня;\~267,73\~грн.\~ 3%\~річних.\~Таким чином,\~з ТДВ\~«СК «Ю.Ес.Ай»\~просила стягнути\~в загальному\~розмірі: 4 164,59 грн. пеня; 148,47 грн. інфляційні втрати; 487,35 грн. 3% річних. Крім того, просила стягнути з відповідача також витрати на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн. Ухвалою судді від 09.04.2020р. відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.06.2020р. підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До початку розгляду справи представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача, сповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, надали письмовий відзив на позов, в якому зазначили, що не погоджуються з вимогами цивільного позову, вважають їх необгрунтованими та такими, що суперечать нормам законодавства щодо виплати страхового відшкодування. Так, між Страховиком та [PERSON] було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ4443844, забезпечений транспортний засіб «Audi A6», реєстраційний номер [NUMBER] . ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» прийняло рішення щодо виплати страхового відшкодування на підставі полісу АМ4443844 в розмірі 74235,00 грн. та виплатило його 03 січня 2020 року (платіжне доручення № 1) та 06 травня 2020 року (платіжне доручення № 6774) відповідно до поданих 05 вересня 2019 року заяв про страхове відшкодування. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн. зазначили, що адвокат Мелех Д.О. не долучив до позовної заяви письмовий договір з позивачем та не надіслав його відповідачу для ознайомлення, також не надіслав копії довіреності ННТ 670061 для ознайомлення та встановлення повноважень [PERSON] щодо укладання Договору про надання правової допомоги від 28.05.2019 року. Щодо стягнення штрафних санкцій зазначили, що правовідносини з визначення розміру страхового відшкодування регулюються спеціальним Законом (п. 36.5. ст. 36 Закону), тому відповідач зобов`язаний сплати лише пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування. Просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст.\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положення\~ст. 1187 ЦК України\~є спеціальними відносно\~ст. 1166 ЦК України, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам. Поняття джерела підвищеної небезпеки закріплено у\~статті 1187 ЦК України. Так, згідно з ч.ч. 1, 2, 5 цієї статті \~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень ч. 2 \~ст. 1188 ЦК України\~іншим особам (які не є власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, від взаємодії яких завдана шкода, наприклад пасажир транспортного засобу) шкода відшкодовується власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, які спільно завдали шкоду, незалежно від їх вини. Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди, та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини. Відповідно до\~ст. 1201 ЦК України\~особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України). Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України). Згідно з п. 9 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про страхування»\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Закон України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» \~регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 1.5\~ст.\~1\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» наземні транспортні засоби це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах. За змістом п. 36.3 ст. 36\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~ у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб,\~розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб\~визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Відтак, положення пункту 36.3\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~застосування не підлягають, оскільки у ній йдеться про поділ розміру заподіяної шкоди між особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, а цивільно-правова відповідальність пішохода потерпілого [PERSON] не була і не може бути застрахована відповідно до вимог\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~ при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У пункті 27.4.\~ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~ передбачено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам?ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик,

Outcome: partial