Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, який мотивований тим, що 17 жовтня 2011 року Трускавецьким міським судом ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів в розмірі 250 грн. щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, починаючи з 07 вересня 2011 року. 27 лютого 2014 року Трускавецьким міським судом Львівської області ухвалено рішення про збільшення розмірів аліментів до 400 грн. щомісячно. На час ухвалення останнього рішення діяли інші соціальні стандарти, на сьогоднішній день аліментів, присуджених судом у розмірі 400 грн., не достатньо для утримання дитини. Відповідно до чинних на сьогоднішній день положень законодавства мінімальний розмір аліментів не може бути менший, ніж 888,50 грн. Просить змінити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 400 грн. щомісячно на 1/4 частку зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] до досягнення ним повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити та вказала, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази наявні у справі в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 17.03.2007 року відділом РАЦС Трускавецького міського управління юстиції Львівської області. 17 жовтня 2017 року рішенням Трускавецького міського суду у справі № 2-1324-390/11 призначено стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивачки в розмірі 250,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 27 лютого 2014 року ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON], на утримання сина - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з правовою позиції, яка викладена у справі за №143цс13, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України від05 лютого 2014 року постановила з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до вимог ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачкою доведено свої вимоги про збільшення розміру аліментів. При ухваленні рішення суд враховує, що на даний час змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку порівняно з 2014 роком, змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дітей необхідним для проживання, харчування. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтовані та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved