Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду у жовтні 2015 року з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу з урахуванням інфляції та штрафних санкцій за договором позики. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 жовтня 2012 року відповідач [PERSON] позичила у неї 125 700 грн, на підтвердження чого надала їй розписку. Відповідно до договору позики (розписки) відповідач зобовязувався повернути борг у строк до 01 листопада 2012 року. У визначений строк відповідач коштів не повернула. У звязку з порушенням виконання зобовязань позивач нарахувала штрафні санкції у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 10 982,39 грн та суму боргу з урахуванням індексу інфляції у сумі 229\~572, 81 грн. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь загальну суму боргу за договором позики у розмірі 240 555,20 грн, судовий збір у розмірі 2 405,20 грн та кошти на відшкодування витрат, повязаних з отриманням правової допомоги. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, направила до суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданих суду поясненнях вказала, що дійсно брала у позивача кошти у борг, зобовязувалася повертати позику частинами у безготівковому порядку на рахунок позивача до повного погашення зобовязання. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 04 жовтня 2012 року відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] у борг грошові кошти в розмірі 125 700 грн та на підтвердження отримання вказаної суми коштів надала позивачу розписку. Згідно розписки, що знаходиться у матеріалах справи (а.с. 6), [PERSON] зобовязувалася повернути борг [PERSON] у строк до 01 листопада 2012 року. Відповідно до ст. ст. 1046 - 1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова розписка про отримання грошових коштів, складена власноручно відповідачем [PERSON], відповідно до положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України є письмовою формою договору позики, яка підтверджує факт укладення такого договору і передачі грошових коштів відповідачу. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок інфляційних втрат за період прострочення з грудня 2012 по жовтень 2015 року проведений відповідно до індексів споживчих цін, затверджених Держкомстатом України за вказаний період та складає: 125700 грн х 1,002 х 1,002 х 1,001 х 1,004 х 1,002 х 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1,033 х 1,038 х 1,010 х 1,004 х 1,008 х 1,029 х 1,024 х 1,019 х 1,030 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,140 х 1,022 х 1,004 х 1,023 = 229\~572,81 грн. За прострочення виконання відповідачем зобовязання за договором позики в розмірі трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України, заборгованість за період з 01.11.2012 по 01.10.2015 року розрахована за формулою (125700,00 х 3%: 365 х 1063 дні) та складає 10 982 грн 39 коп. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 229 572,81 грн основного боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 10982,39 грн - три проценти річних за прострочення виконання зобовязання, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 2 405,20 грн - понесених позивачем витрат по сплаті судового збору. Згідно із ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до наданого розрахунку юридичних послуг, витрати позивача, пов'язані з оплатою правової допомоги по складанню позовної заяви склали 400 грн, які підтверджені документально та підлягають поверненню позивачу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст.526, 625, 1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved