Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала таким. З 2006 року по грудень 2011 року вона проживала з відповідачем в цивільному шлюбі у м. Хмельницькому. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Після того, як вони перестали проживали разом з відповідачем, та всі стосунки були припинені, вона переїхала до м. Первомайськ Миколаївської області, де зараз і проживає. Донька проживає разом нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, на утриманні інших осіб не має, є працездатною особою, а тому має можливість та відповідно до законодавства зобов`язаний утримувати неповнолітню доньку. В добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] відповідач відмовляється. Тому вона змушена звернутись до суду. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату час і місце судового засідання повідомлена належним чином; в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду направив заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує та визнає їх. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції 14 листопада 2009 року вбачається, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Позивачка проживає разом донькою у [ADDRESS] , що підтверджено довідкою, виданою 29.01.2020 року Асоціацією об`єднань співвласників багатоквартирних будинків «МРІЯ» (а.с.5). Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; \~інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно із частинами 1, 4\~статті 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки, на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 29 лютого 2020 року і до досягнення донькою повноліття. Відповідно ч. 1 п.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Згідно з ч. 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий сбір у розмірі 50 відсотків судового збору, належного до сплати під час звернення із позовом до суду.

Outcome: approved