overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 23.09.1989 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають трьох дітей, з них неповнолітню дитину: [PERSON], 2000 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через зловживання відповідачем алкоголем та постійні конфлікти, між сторонами склалися неприязні стосунки, подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини, викладені в позовній заяві, просила не надавати строк для примирення. Відповідач повторно не з'явився до суду, причин неявки не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.09.1989 року, від шлюбу мають трьох дітей, з них неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а. с. 6-7 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Сторони бажають припинення шлюбних відносин, на час розгляду справи фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 24.04.2004 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], 2005 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому заперечував проти розірвання шлюбу. Сторонам надавався строк для примирення, але позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004 року, від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а. с. 4, 5 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, спільного бюджету не мають. Позивач не бажає зберегти сім'ю, почуття любові до відповідача втратила, сторони не вчиняють жодних дій для збереження сім'ї. Обставини справи свідчать, що шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу, а тому дана вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 24.09.2005 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з несумісністю характерів, діаметрально протилежними поглядами на життя. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2005 року, від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а. с. 3-4 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 26.07.2000 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, побут, між сторонами втрачено почуття любові, подружніх відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2000 року, в шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO] (а. с. 4,7 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). На даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. На час розгляду справи шлюб є формальним, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 26.10.1991 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через сварки та непорозуміння, які почали виникати між сторонами, внаслідок чого сімейно-шлюбні відносини були припинені. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.10.1991 року, від шлюбу мають повнолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а. с. 3-4 копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сімю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Сторони бажають припинення шлюбних відносин, на час розгляду справи фактично сімї не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сімї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 27.05.2000 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дітей: [PERSON], 2000 р.н., та [PERSON], 2006 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. З вересня 2013 р. подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.05.2000 року, від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 3-5 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, з вересня 2013 р. подружні відносини не підтримують. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 27.05.2005 року сторони зареєстрували шлюб, в якому у них народилася дитина - [PERSON]. Сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, з березня 2012 року подружні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні представник позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду викладені в позовній заяві обставини, а також просила не надавати строк для примирення. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання та не повідомив причин неявки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.05.2005 року, мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а. с. 4-5 - копії свідоцтв про одруження та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, з березня 2012 року проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. На час розгляду справи шлюб є формальним, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 27.07.2007 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], 2009 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позов задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2007 року, від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а. с. 3-4 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 27.07.2007 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дітей: [PERSON], 2008 р.н., та [PERSON], 2012 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, обумовлені тим, що втрачено взаємні почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні визнав позов і також просив задовольнити позовні вимоги. Сторони просили суд не надавати строк для примирення. Суд, вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2007 року, від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 27.08.2010 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], 2013 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя між сторонами не склалося, вони мають різні погляди на життя, подружні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2010 року, від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. (а. с. 4, 5 - копії свідоцтв про народження та про укладення шлюбу). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Позивач бажає припинити шлюбні відносини та не бажає зберегти шлюбні відносини. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 29.09.2000 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейні цінності, побут, між сторонами склалися неприязні стосунки. З січня 2012 р. подружніх відносин сторони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, підтвердивши суду обставини викладені в позовній заяві. Також зазначила, що примирення між сторонами неможливе, оскільки відповідач зловживає алкоголем і застосовує фізичне насильство в сім'ї. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлений в установленому порядку, причин неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2000 року, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 6 - копії свідоцтва про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, понад 2 роки проживають окремо, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 29.10.2011 року між сторонами укладений шлюб, від якого вони мають дитину: [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейні цінності, між сторонами склалися неприязні стосунки, постійно виникають конфлікти. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.10.2011 року, від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а. с. 4-5 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають. Сторони не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (чч. 3, 4 ст. 56 СК). Позивач бажає припинити шлюбні відносини та не бажає зберегти шлюбні відносини. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved