Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі: ПАТ КБ «ПриватБанк») про розірвання договору оренди приміщення та зобовязання вчинити певні дії. 21 грудня 2015 року неналежний позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про свою згоду на вихід із справи, а належний позивач - [PERSON], відповідно, з клопотанням про залучення його до участі у справі в якості правонаступника позивача, а також уточнення до позовної заяви. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснивши, що 1 квітня 2014 року між [PERSON] (орендодавцем) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (орендатором) був укладений Договір оренди приміщення. Згідно зазначеного Договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове володіння та користування нежиле приміщення, розташоване за адресою: м. Ізмаїл, пр. Леніна, 35. Договір укладено строком до 28 лютого 2017 року. Відповідно до п.2.2. Договору орендна плата підлягає сплаті до 25 числа кожного поточного місяця із розрахунку 85 гривень за 1 кв.м., всього 5244,50 гривень, з умовою, що вказаний розмір орендної плати може бути переглянутий та змінений за згодою Сторін, але не частіше одного разу на рік, про що укладається додаткова угода до Договору. Пунктом 2.3. Договору встановлено, що витрати орендодавця за спожиті орендарем комунальні послуги входять до складу орендної плати та окремо орендарем не сплачуються. На момент укладання Договору розмір витрат на комунальні послуги (електроенергія, опалення, водопостачання та водовідведення та ін.) істотно відрізнявся від розміру, що на сьогодні підлягає сплаті. Так, на момент укладання Договору в квітні 2014 року, тариф на електроенергію складав 1,23888, в жовтні 2015 року вже 1,80240, також, з моменту укладання Договору майже на половину (на 40%) збільшилися витрати на опалення та водопостачання. На думку представника позивача не може бути прийнятною, і не може мати продовження, ні з точки зору формально-юридичних норм, ні з точки зору інших чинників ситуація, за якою майно, яке було передане в оренду з метою отримання доходу, позивач має утримувати, сплачувати податки та комунальні послуги без отримання очікуваного доходу та відповідного збільшення розміру орендної плати. Вважає, що такі засади договірних правовідносин порушують вимоги еквівалентності цивільного обігу, не відповідають основним принципам цивільного права, зокрема добросовісності, розумності та справедливості. Також представник позивача вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення Договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, Договір може бути розірваний по рішенню суду за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Представник позивача просить суд: розірвати договір оренди приміщення від 01 квітня 2014 року, укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», зобовязати відповідача звільнити нежиле приміщення, розташоване за адресою: м. Ізмаїл, пр. Леніна, 35, та стягнути з нього на користь позивача витрати на сплату судового збору в сумі 558,2 грн. Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких висловив свою незгоду з заявленими позовними вимогами, на підставі того, що позивач не звертався до відповідача з пропозиціями щодо перегляду умов Договору. Крім того представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, в своїх запереченнях вказує на відсутність одночасно всіх чотирьох умов, передбачених вказаною нормою. Представник відповідача у судове засідання викликався належним чином, але не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 1 квітня 2014 року між [PERSON] (орендодавцем) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (орендатором) був укладений Договір оренди приміщення (далі: Договір). Згідно зазначеного Договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове володіння та користування нежиле приміщення, розташоване за адресою: м. Ізмаїл, пр. Леніна, 35. Договір укладено строком до 28 лютого 2017 року. Відповідно до п.2.2. Договору орендна плата підлягає сплаті до 25 числа кожного поточного місяця із розрахунку 85 гривень за 1 кв.м., всього 5244,50 гривень, з умовою, що вказаний розмір орендної плати може бути переглянутий та змінений за згодою Сторін, але не частіше одного разу на рік, про що укладається додаткова угода до Договору. Договір оренди нежитлового приміщення від 1 квітня 2014 року за своєю правовою природою є договором майнового найму (оренди) і підпадає під правове регулювання норм\~\~статей 759-786 ЦК України. Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст.ст.11,\~202,\~509 ЦК України, і згідно\~ст.629 ЦК України\~\~є обов'язковим для виконання сторонами. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч. 8 ст. 110 ЦПК позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть предявлятися також за місцем виконання цих договорів. Частиною 1\~\~ст.652 ЦК України\~\~встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Одночасно, ч.2\~\~ст.652 ЦК України\~\~передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно наданих та досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що істотне збільшення розміру витрат на комунальні послуги, різке падіння курсу гривні призводить до неможливості отримання позивачем очікуваного розміру прибутку та вимагає додаткових витрат з його боку на утримання орендованого приміщення за рахунок власних матеріальних накопичень, що не відповідає меті Договору. Так, пунктом 2.3. Договору встановлено, що витрати орендодавця за спожиті орендарем комунальні послуги входять до складу орендної плати та окремо орендарем не сплачуються. На момент укладання Договору розмір витрат на комунальні послуги (електроенергія, опалення, водопостачання та водовідведення та ін.) істотно відрізнявся від розміру, що на сьогодні підлягає сплаті. Так, на момент укладання Договору в квітні 2014 року, тариф на електроенергію складав 1,23888, в жовтні 2015 року вже 1,80240, також, з моменту укладання Договору майже на половину (на 40%) збільшилися витрати на опалення та водопостачання. Виконання Договору за таких умов порушує співвідношення майнових інтересів та позбавляє позивача прибутку, на який він розраховував при укладанні даного Договору. Зазначені обставини суд вважає істотними для розірвання договору, оскільки сторони не могли їх передбачити при укладанні Договору оренди, тобто має місце істотна зміна обставин, якими сторони керувались при укладенні договорів, а також інші умови, передбачені ч.2 ст.652 ЦК України для розірвання договорів за зазначеними вище підставами. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і запереч. Представник відповідача не надав суду докази в обґрунтування своїх заперечень щодо незгоди з позовними вимогами, тобто жодним належним та допустимим, відповідно до ст.ст.58,59 ЦПК України, доказом банк вимоги позивача не спростував. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо розірвання Договору оренди та зобовязання відповідача звільнити орендоване приміщення обґрунтовані і повинні бути задоволені у повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України та стягує їх на користь належного позивача.

Outcome: approved