Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Позов мотивовано тим, що відповідач являється батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. На підставі рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2020 року відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Внаслідок не виконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті позивачу аліментів в сумі 70882,10 грн. За розрахунками позивача за період з березня 2020 року по квітень 2021 року загальна сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь складає 188507,28 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 188507,28 грн. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.04.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, 17.05.2021 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позовну заяву. Суть відзиву на позовну заяву. 17.05.2021 року відповідачем [PERSON] на адресу суду подано відзив на позовну заяву, який він мотивує тим, що рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2020 року (справа № 385/323/20) з [PERSON] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% всіх видів його заробітку (доходу) на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину й стягувати щомісячно до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й стягувати щомісячно до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Стягнення розпочати з 31.03.2020 року. Рішення суду в частині стягнення аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання. 17 грудня 2020 року Ульяновським районним судом видано виконавчий лист № 385/323/20 з примусового виконання рішення суду про яке йшлося вище. Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень - рішення Ульяновського районного суду, набрало законної сили 29.12.2020 року. Враховуючи вищевикладене обов`язок зі сплати періодичних платежів (аліментів) в нього як у відповідача виник саме з 29.12.2020 року, що ним дотримано в повному обсязі. Стягнення з заробітної плати боржника розпочато з 01.12.2020 року, при цьому враховуючи дату набрання законної сили рішенням суду - 29.12.2020 року, перше стягнення з його заробітної плати здійснено уже 29.12.2020 року (в день набрання законної сили рішення суду). Крім того, зазначає, що Позивач в своєму позові приховує (не зазначає) , що на примусовому виконанні в Гайворонському РВ ДВС окрім вказаного виконавчого листа перебуває виконавче провадження АСВП № 63977850 з примусового виконання іншого виконавчого листа № 385/325/20 виданого Ульяновським районним судом Кіровоградської області 17 грудня 2020 року про стягнення з [PERSON] [INFO] , уродженця м. Гайворон Кіровоградської області на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів) й стягнення щомісячно до закінчення дочкою навчання, тобто до 20.06.2022 року . Стягнення за вказаним виконавчим листом розпочато 31.03.2020 року. Підсумовуючи примусове виконання двох виконавчих документів на бухгалтерії Гайворонської міської ради перебувають постанови про звернення стягнення на його заробітну плату в розмірах 1/3 частини доходів (33,33%) та 1/5 частини доходів (20%), що в загальному становить - близько 53% його доходів щомісячно. Зазначає, що згідно довідки-розрахунок державного виконавця, наданої Позивачем до позовної заяви, за ним рахується борг з виплати аліментів у розмірі - 70882,10 грн, яка виникла не через його недбалість чи бездіяльність, а за терміну розгляду позовної заяви про стягнення з нього аліментів (момент подачі позову до суду) - 31.03.2020 року і до набрання рішенням законної сили - 29.12.2020 року, а це близько 9 місяців. Вважає, що у відповідності до вимог ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» з нього, як з боржника, з заробітної плати може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості - 50 %. Додатково зазначає, що з метою погашення заборгованості із сплати аліментів за 9 місяців ним особисто, одразу ж після того як до бухгалтерії Гайворонської міської ради надійшли вказані вище постанови про звернення стягнення із його доходів, подано заяву про додаткове стягнення з його заробітної плати ще 7 % . Факт погашення заборгованості зі сплати аліментів підтверджується довідкою розрахунком державного виконавця по ВП АСВП № 63977850. Так, за період з грудня 2020 року по травень 2021 року за його заявою погашено заборгованість в сумі 10319,68 грн. Заборгованість зі сплати аліментів так як і самі аліменти перераховуються на відповідний рахунок державної виконавчої служби. Вважає, що ним вжито та в подальшому вживаються всі можливі заходи з метою погашення заборгованості зі сплати аліментів, від допомоги на її утримання не відмовляється. Має намір завжди здійснювати свої батьківські обов`язки. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до нього в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 12-13). Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2020 року, справа № 385/323/20, з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до повноліття [PERSON] , а потім на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття [PERSON] . Стягування розпочато з 31.03.2020 року (а.с. 16-19). 17.12.2020 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист по справі №385/323/20 (а.с. 40-41). 22.12.202 року державним виконавцем Гайворонського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63978363 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ВП №63978363 (а.с. 44, 46). Згідно з копією розрахунку заборгованості на підставі примусового виконання виконавчого листа (судового наказу) №385/323/20 виданого Ульяновським районним судом, зробленого державним виконавцем в рамках виконавчого провадження, у відповідача по справі [PERSON] утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 70882,10 грн. (а.с. 14-15). 17.12.2020 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист по справі №385/325/20, згідно якого «суд вирішив: стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Гайворон, Кіровоградської області на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частин всіх видів заробітку (доходу) й стягувати щомісячно до закінчення дочкою навчання, тобто до 20.06.2022 року . Стягування розпочати з 31.03.2020 року. Рішення суду в частині стягнення аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання (а. с. 53-54). 22.12.202 року державним виконавцем Гайворонського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63977850 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ВП 63977850 (а.с. 57,59). Відповідно до копії заяви [PERSON] на ім`я головного бухгалтера, останній просив утримувати додатково 7 відсотків із його заробітної плати, в зв`язку з утворенням заборгованості за 2020 рік у сумі 113411 грн. 45 коп. (а.с.66). Згідно з копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №63977850, складеною державним виконавцем Єфременко Т.І., заборгованість станом на квітень 2021 року становить 32209,59 грн.; сплачено заборгованості за січень 2021 року - 2577,77 грн., за лютий 2021 року - 2577,17 грн., за березень 2021 року - 2582,67 грн., за квітень 2021 року - 2582,67 грн. (а.с. 69). Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері грунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 статті 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Наведений порядок обчислення пені за несплату аліментів наведений у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16. Аналізуючи розрахунок заборгованості по аліментах, суд вбачає, що пеня повинна бути нарахована за період з 29 грудня 2020 року (день набрання рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області законної сили) по 21 квітня 2021 року (день звернення позивача з позовом до суду про стягнення пені за прострочення сплати аліментів). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% всіх видів його заробітку (доходу) на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину й стягувати щомісячно до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку й стягувати щомісячно до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Стягнення розпочати з 31.03.2020 року. Відповідач аліменти за березень-листопад 2020 року не сплатив. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах на підставі примусового виконання виконавчого листа (судового наказу) №385/323/20, станом на 01.04.2020 у відповідача [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 70882,1 грн. У зв`язку з наведеним, пеня за несплату аліментів за 2020 рік складає: Березень - 663,28 грн. х 1% х 103=683,28 грн.; Квітень - 13399,71 грн. х 1% х 103 = 13801,70 грн.; Травень - 7612,6 грн. х 1% х 103 = 7840,98 грн.; Червень - 7829,96 х 1% х 103 = 8064,86 грн.; Липень - 8612,43 х 1% х 103 = 8870,80 грн.; Серпень - 8398,83 х 1% х 103 = 8650,80 грн.; Вересень - 8398,83 х 1% х 103 = 8650,80 грн.; Жовтень - 7567,63 х 1% х 103 =7794,65 грн.; Листопад - 8398,83 х 1% х 103 = 8650,8 грн. Загальна сума пені за несплату аліментів за період з 29.12.2020 року по 20.04.2021 становить 73008,67 грн. Відповідно до ч. 1 статті 196 СК України - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, враховуючи, що розмір пені перевищує загальний розмір заборгованості по аліментам, суд вважає за необхідне стягнути суму пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 70 882,1 грн. (в розмірі заборгованості). за період з 29.12.2020 року по 20.04.2021 року. Суд також зазначає, що стягнення пені за несплату аліментів, є заходом відповідальності, спрямованим, насамперед, на забезпечення належного виконання аліментних зобов`язань платником аліментів. Крім того, суд критично оцінює твердження відповідача [PERSON] про те, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася не з його вини на підставі наступного. Згідно роз`яснень, наданих у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Те що, рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 26 листопада 2020 року (справа № 385/323/20) набрало законної сили 29 грудня 2020 року, не вказує на те, що саме з цієї дати у відповідача виник обов`язок сплачувати аліменти на двох своїх неповнолітніх дітей та ця обставина сама по собі не звільняє платника аліментів від відповідальності, передбаченої ст.196 СК України. Так, як відповідно до вимог статті 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд зазначає, що відповідач [PERSON] був обізнаний про те, що його дружина 31.03.2020 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, а тому він саме з цього часу зобов`язаний сплачувати аліменти. Крім того, суд зазначає, що відповідач [PERSON] з 29 грудня 2020 року по час розгляду судом даної справи, заборгованість по сплаті аліментів за ВП №63978363, не погасив навіть частково. Не заслуговує на увагу також посилання відповідача [PERSON] на те, що з його заробітної плати може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості 50%. Так відповідно до ч. 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» - загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи, що з відповідача [PERSON] , здійснюються стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, а тому розмір відрахувань з його заробітної плати може сягати 70%, натомість з заробітної плати відповідача відрахування здійснюються у розмірі 60 % (за двома виконавчими провадженнями та 7% які він добровільно перераховує із своєї заробітної плати). На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, яким надано правову оцінку в ході розгляду справи, а тому позов [PERSON] слід задоволити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Outcome: partial