Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON], про визначення часток у праві спільної сумісної власності. Позов обґрунтований тим, що 27.01.1995 року Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради на громадян [PERSON] та членів його сім'ї: дружину - [PERSON], синів: - [PERSON], - [PERSON] було приватизовано квартиру № 48 по вул. Легоцького. буд. 38. м. Ужгород. Вказана квартира належить громадянам на праві приватної, спільної, сумісної власності без визначення часток кожного з них. [PERSON] та [PERSON] померли. З метою оформлення спадщини, позивачка, звернулась з заявою прийняття спадщини від 12.06.2018 року до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] і прийняла спадщину. Однак, нотаріус пояснила, що оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом можливо здійснити, тільки і виключно, в разі встановлення (визначення) часток (частки) у праві спільної сумісної власності спадкодавців (померлих). В зв'язку з чим просить суд визначити, що частки співвласників квартири [ADDRESS], а саме: померлого 30.06.2018 р. [PERSON], [INFO], код РНОКПП [NUMBER] та членів його сім'ї: дружини [PERSON], [INFO], код РНОКПП [NUMBER], померлого 25.03.2018 р. сина [PERSON], [INFO], код РНОКПП [NUMBER], сина [PERSON], [INFO], код РНОКПП [NUMBER], є рівними та становлять по 1/4 частки квартири. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Однак, відповідачем до суду подано заяву про визнання позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомленим. Від представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності третьої особи. Відповідно до ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників\~\~справи\~\~чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі\~ст.247 ЦПК України, суд вважає, за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 27.01.1995 року Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради на громадян [PERSON] та членів його сім'ї: дружину - [PERSON], синів: - [PERSON], - [PERSON] було приватизовано квартиру № 48 по вул. Легоцького. буд. 38. м. Ужгород, Закарпатської області, про що видано свідоцтво про право власності на житло від 27.01.1995 р. Вказане право власності на квартиру зареєстроване в Ужгородському житловому бюро технічної інвентаризації 16.03.1995 р. в реєстровій книзі за №7305. Згідно вказаного свідоцтва квартира №48 по вул. Легоцького. буд. 38. м. Ужгород, Закарпатської області належить [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної, спільної, сумісної власності без визначення часток кожного з них. 25.03.2018 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 245075. 30.06.2018 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 246563. З метою оформлення спадщини, позивачка, звернулась з заявою прийняття спадщини від 12.06.2018 року до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу [PERSON] і прийняла спадщину. Судом також встановлено, що нотаріус, яка здійснювала оформлення спадщини пояснила, що оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом можливо здійснити, тільки і виключно, в разі встановлення (визначення) часток (частки) у праві спільної сумісної власності спадкодавців (померлих). Згідно зі\~ст. 1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною першою\~ст.1297 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Статтею 1218 Цивільного кодексу України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст.355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).\~\~Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.\~\~ Приписами ч.2\~ст.370 ЦК України\~визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до\~ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що належить визначити розмір часток кожного зі співвласників у спільній власності на квартиру [ADDRESS], задовольнивши позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved