Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції Миколаївської області, третя особа: реєстраційна служба Братського районного управління юстиції Миколаївської області, про виключення з акту опису майна та звільнення його з-під арешту. Свої вимоги мотивує тим, що 20 квітня 2012 року нею згідно договору купівлі-продажу була придбана квартира [ADDRESS], та кошти в сумі 55 000 тис. грн. були передані продавцю - [PERSON], яка набула право власності на дане житло згідно рішення Братського районного суду від 22.03.2012 року. Дане рішення підтверджує дійсність договору купівлі-продажу укладеного 03.12.2003 р. між продавцем [PERSON] та [PERSON]. зареєстровано універсальною товарною біржею «Ріко-Альянс» в журналі реєстрації біржових угод за №3-100. Однак, 03.11.2014 року державним виконавцем Горінською М.О. було складено акт опис та арешту вищевказаної квартири посилаючись на те, що квартира згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, також належить [PERSON], який являється боржником перед [PERSON] за несплату аліментів. Начальником Реєстраційної служби Братського районного управління юстиції Миколаївської обл. надано позивачці пояснення, що КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації», яке реєструвало право власності на дану квартиру, при реєстрації на [PERSON] не внесло відповідний запис в реєстр нерухомого майна ( який би скасовував право власності [PERSON]В.), що й зумовило виникнення такої ситуації. В даний час виправити таку помилку неможливо, оскільки БТІ передало свої повноваження Державній реєстраційній службі нерухомого майна, яка веде свій реєстр і не може вносити дані в старий реєстр, оскільки він є заблокованим. Позивачка звернулася із запитом в Братське відділення Вознесенського Міжміського БТІ , яке надало довідку про те, що на момент передачі реєстру нерухомого майна Реєстраційній службі, спірна квартира належала [PERSON]. Враховуючи те, що відносно квартири, яка належить позивачці на праві власності складено акт опису і арешту майна, є загроза щодо її реалізації державними виконавцями, для погашення боргу третьої особи. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представник відповідача ДВС Братського РУЮ в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, надавши суду письмове заперечення. Представник реєстраційної служби в судовому засіданні не заперечував про ти вимог, однак до початку судового засідання надав заперечення до суду та просив залишити вимоги без задоволення. Судом встановлено, що 20 квітня 2012 року [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, завіреного нотаріально, була придбана квартира [ADDRESS], у [PERSON], яка набула право власності на дане житло згідно рішення Братського районного суду від 22.03.2012 року. Дане рішення підтверджує дійсність договору купівлі-продажу укладеного 03.12.2003 р. між продавцем [PERSON] та [PERSON]. зареєстровано універсальною товарною біржею «Ріко-Альянс» в журналі реєстрації біржових угод за №3-100. Однак, 03.11.2014 року державним виконавцем Горінською М.О. було складено акт опис та арешту вищевказаної квартири посилаючись на те, що квартира згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, також належить [PERSON], який являється боржником перед [PERSON] за несплату аліментів. Начальником Реєстраційної служби Братського районного управління юстиції Миколаївської обл. надано позивачці пояснення, що КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації», яке реєструвало право власності на дану квартиру, при реєстрації на [PERSON] не внесло відповідний запис в реєстр нерухомого майна ( який би скасовував право власності [PERSON]В.), що й зумовило виникнення такої ситуації. В даний час виправити таку помилку неможливо, оскільки БТІ передало свої повноваження Державній реєстраційній службі нерухомого майна, яка веде свій реєстр і не може вносити дані в старий реєстр, оскільки він є заблокованим. Позивачка звернулася із запитом в Братське відділення Вознесенського Міжміського БТІ , яке надало довідку про те, що на момент передачі реєстру нерухомого майна Реєстраційній службі, спірна квартира належала [PERSON]. Відповідно до частини першої статті 114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини. Постанова Пленуму ВСУ також пояснює: якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно , закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). Тобто, враховуючи те, що квартира була зареєстрована 16.05.2012 р. КП Вознесенське МБТІ, позивачка набула права власності на дану квартиру, до реєстрації права власності квартири за позивачкою, квартира була зареєстрована на [PERSON] Крім того, за заявою [PERSON], квартиру було додатково зареєстровано Реєстраційною службою Братського районного управління юстиції Миколаївської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.10.2014 р. П.33 Постанови Пленуму ВСУ зазначає, що застосовуючи положення статті 391 ЦК. відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його раво власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких на звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Тобто, враховуючи те, що відносно квартири, яка належить позивачці на праві власності складено акт опису і арешту майна, є загроза щодо її реалізації державними виконавцями, для погашення боргу третьої особи. Згідно ч 2 ст.8 ЗУ «Про виконавче провадження» боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. [PERSON], як позивач не являється боржником у даному випадку. За таких обставин, позивачка не має боргових зобов'язань перед [PERSON], а відповідно позбавлення її ж майна в рахунок погашення грошових зобов'язань за третіх осіб є протиправним позбавленням права власності, що забороняється законом. Враховуючи те, що в п. 35 Постанови Пленуму ВСУ зазначено, що задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача, , тому в даному випадку необхідно виключення майно з акту опису і арешту майна та звільнити його з-під арешту, згідно ч.1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», та визнати недісним в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис №3620770 про право власності [PERSON] на квартиру. Оскільки позивачем не заявлялися вимоги щодо стягнення судового збору з відповідача на його користь, тому суд залишає судові витрати за позивачем. На підставі ст.60 ч.1-2 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved