Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,0001 га, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №0104134002557, розташованої на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Разом із тим, позивачка просить встановити факт належності померлій [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого за №010413400257. Позов обґрунтовує тим, що після смерті матері [PERSON] нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом посилаючись на невідповідність прізвища спадкодавця зазначеного у свідоцтві про смерть з прізвищем, яке значиться у державному акті про право приватної власності на землю. Позивачкою було заявлено клопотання про витребування з Другої нікопольської державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після смерті її матері, [PERSON]. Клопотання задоволено, спадкову справу витребувано. У своїй письмовій заяві позивачка просить розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні про що підтримує позов повністю. Від представника відповідача у порядку передбаченому ч. 3 ст. 211 ЦПК України надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні, про що заперечень на позов не має. Суд вважає можливим задовольнити клопотання сторін та розглянути справу за їх відсутності у судовому засіданні на підставі наявних матеріалів, які є достатніми для ухвалення рішення по суті заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. [INFO] в с. Виводове Томаківського району Дніпропетровської області померла [PERSON], смерть якої зареєстровано виконавчим комітетом Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис №18. Актовий запис про народження №4 від 29.02.1972 року позивачки, актовий запис про укладення шлюбу №2 від 30.01.1971 року внаслідок зміни прізвища, актовий запис про одруження №7 від 27.05.1989 року, що свідчить про зміну прізвища, підтверджують факт родинних відносин між позивачкою та померлою [PERSON] Державний нотаріус Другої нікопольської державної нотаріальної контори постановою від 23.10.2017 року відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] посилаючись на те, що у правовстановлюючому документі наданому для підтвердження спадкового майна, прізвище власника земельної ділянки вказано, як [PERSON]. З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010413400257, виданого 14.01.2004 року вбачається, що прізвище власника земельної ділянки значиться, як [PERSON], що не відповідає прізвищу особи зазначеного у свідоцтві про смерть. Суд вважає можливим встановити факт належності померлій [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку виходячи з того, що ім'я та по-батькові особи повністю співпадають з записами у актовому записі про смерть. За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз'яснив у своєму листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Виходячи з наведеного вище позов підлягає задоволенню, оскільки суд не вбачає порушень прав та інтересів інших осіб. За клопотанням позивачки сплачений по справі судовий збір зарахувати в дохід держави. Сплачений по справі судовий збір в сумі 640 гривень, вирішити відповідно до ст.. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved