Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання зі своєю матір»ю [PERSON] на день смерті останньої 27.03.2013 року, тобто на час відкриття спадщини, мотивуючи тим, що була пов»язана з померлою спільним побутом, доглядала її, купувала необхідні речі, ліки, вела спільний бюджет; проте будучи спадкоємцем за законом після смерті матері, [PERSON] наразі не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса по причині відсутності документального підтвердження її фактичного проживання з померлою в с.Рацеве Чигиринського району Черкаської області, по вул.Черкаській,23, оскільки місце проживання заявника зареєстроване за іншою адресою. У судовому засіданні заявник підтримала свою заяву і просила її задовольнити в повному обсязі з вищевикладених підстав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції пояснила, що вона є сусідкою матері заявника і їй добре відомо, що [PERSON] проживала зі своєю матір»ю [PERSON] в с.Рацеве Чигиринського району Черкаської області, по вул.Черкаській,23 з літа 2012 року по день смерті [PERSON]; заявник піклувалася про матір, всіляко допомагала їй; разом з ними проживав чоловік [PERSON] [PERSON], який на даний час також помер. Представник заінтересованої особи - Рацівської сільської ради в судове засідання не з»явився; надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Заслухавши пояснення заявника та свідка, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як було встановлено судом, 27.03.2013 року померла [PERSON] (а.с.7). Заявник [PERSON], яка зареєстрована в [INFO] є донькою [PERSON] і спадкоємцем першої черги за законом після її смерті (а.с.6,8-11). Відповідно до довідки Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 22.11.2017 року № 3434, [PERSON] до дня смерті 27.03.2013 року була зареєстрована в [INFO] разом зі своїм чоловіком [PERSON] (а.с.30). Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №188500, [PERSON] помер 21.05.2014 року (а.с.46). Згідно з актом від 27.10.2017 року, складеним депутатом Рацівської сільської ради [PERSON] в присутності свідків, [PERSON] постійно фактично проживала з [PERSON] на час смерті останньої 27.03.2013 року в с.Рацеве Чигиринського району Черкаської області, по вул.Черкаській,23 (а.с.6,10,24). Згідно з постановою державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори від 22.11.2017 року та повідомлення № 1048/01-16 від 29.11.2017 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки остання не є такою, що прийняла спадщину у встановлений законом спосіб; інші спадкоємці до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], чи про відмову у її прийнятті не зверталися (а.с.32,41). Згідно з положеннями ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Згідно з п.23 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини. В судовому засіданні встановлено, що заявник не має можливості документально підтвердити факт постійного проживання з матір»ю на час відкриття спадщини, але встановлення такого факту породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням її місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані між собою та показами свідка і підтверджують факт спільного проживання заявника з [PERSON] Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved