Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа [PERSON] про визнання іпотеки припиненою, вказавши, що на забезпечення виконання договору кредитної лінії №03/МК/2007-840 від 09 січня 2006р. наданого для споживчих цілей і укладеного між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», [PERSON] як майновим поручителем [PERSON], та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» було укладено договір іпотеки від 09 січня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за №9. За цим договором іпотеки Позивачка передала, а Банк прийняв в іпотеку належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 55,5 кв.м., що знаходиться в м. Хмельницькому, по вул. Завадського, 33. Предметом кредитного договору було встановлено кредитування з лімітом 25000 (двадцять пять тисяч) доларів США терміном на 60 (шістдесят) місяців з 09.01.2007 року по 09.01.2012р., та сплати процентів у розмірі 15,5 %(пятнадцять цілих пять десятих) відсотків річних. 29 жовтня 2010 року між [PERSON] і Банком укладено угоду №1 до Кредитного договору №03/МК/2007-840 від 09.01.2010р. (далі додаткова угода), у п.1.2 якої підтверджено мету кредитування споживчі цілі. До предмету додаткової угоди крім Кредиту у сумі 25000 (двадцять пять тисяч) доларів США у підпункті 1.1.6 пункту 1.1 цієї угоди віднесено комісію за консультації кредитних операцій у розмірі 1% від суми залишку по Кредиту, розрахованої на день сплати. До того ж, на підставі п.2.13 додаткової угоди ціна цієї угоди у випадку повного дострокового погашення Кредиту збільшується сплатою [PERSON] комісії в розмірі 2% від суми загальної заборгованості, розрахованої на дату такого погашення. Цією ж додатковою угодою у відповідності до підпункту 1.1.5 пункту 1.1 [PERSON] у період 6-ти місяців (з листопада по квітень 2011 року) надано відстрочку сплати частини необхідного платежу, розмір якого визначається в Додатку, Із закінченням терміну відстрочки суми нарахованих та несплачених внаслідок відстрочки платежів повинні бути повернуті до дати терміну дії додаткової угоди. Згідно п.1.3 додаткової угоди передбачено, що в забезпечення кредитного зобовязання яке полягає у поверненні Кредиту, сплаті відсотків за користування Кредиту, комісій, сплати неустойки (штрафу, пені) та інших витрат Банк бере на себе зобовязання укладення іпотечного договору, згідно з яким майновий поручитель [PERSON] передає в іпотеку належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 55,5 кв.м., що знаходиться м. Хмельницькому, по вул. Завадського, 33. Однак, одночасно з укладанням додаткової угоди новий договір іпотеки або додаткова угода до діючого сторонами не укладалися. З огляду на вказані фактичні обставини, а також наявні обставини матеріально правового характеру, у Позивачки виникло право вимоги щодо визнання зобовязання іпотеки припиненим. Представник позивача в по судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав. Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що на забезпечення виконання договору кредитної лінії №03/МК/2007-840 від 09 січня 2006р. наданого для споживчих цілей і укладеного між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», [PERSON] як майновим поручителем [PERSON], та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» було укладено договір іпотеки від 09 січня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за №9. За цим договором іпотеки Позивачка передала, а Банк прийняв в іпотеку належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 55,5 кв.м., що знаходиться в м. Хмельницькому, по вул. Завадського, 33. Предметом кредитного договору було встановлено кредитування з лімітом 25000 (двадцять пять тисяч) доларів США терміном на 60 (шістдесят) місяців з 09.01.2007 року по 09.01.2012р., та сплати процентів у розмірі 15,5 %(пятнадцять цілих пять десятих) відсотків річних. 29 жовтня 2010 року між [PERSON] і Банком укладено угоду №1 до Кредитного договору №03/МК/2007-840 від 09.01.2010р. (далі додаткова угода), у п.1.2 якої підтверджено мету кредитування споживчі цілі. До предмету додаткової угоди крім Кредиту у сумі 25000 (двадцять пять тисяч) доларів США у підпункті 1.1.6 пункту 1.1 цієї угоди віднесено комісію за консультації кредитних операцій у розмірі 1% від суми залишку по Кредиту, розрахованої на день сплати. До того ж, на підставі п.2.13 додаткової угоди ціна цієї угоди у випадку повного дострокового погашення Кредиту збільшується сплатою [PERSON] комісії в розмірі 2% від суми загальної заборгованості, розрахованої на дату такого погашення. Цією ж додатковою угодою у відповідності до підпункту 1.1.5 пункту 1.1 [PERSON] у період 6-ти місяців (з листопада по квітень 2011 року) надано відстрочку сплати частини необхідного платежу, розмір якого визначається в Додатку. Із закінченням терміну відстрочки суми нарахованих та несплачених внаслідок відстрочки платежів повинні бути повернуті до дати терміну дії додаткової угоди. Згідно п. 17 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що зобовязання припиняються з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Ст. 17 Закону України «Про іпотеку» визначено вичерпний перелік для припинення іпотеки, а саме: іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлю, якщо іпотекодержатель її не відновив. Відповідно до положення ч. 1 ст. 1053 ЦПК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобовязанням. Перелік підстав виникнення боргових зобовязань не є вичерпним. Заміна боргу позиковим зобовязанням проводиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій до договору позики. Відповідно до ст. 1047 ЦК України заміна боргу позиковими зобовязаннями проводиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики. В судовому засіданні встановлено, що у звязку з укладенням додаткової угоди №1 від 29.10.2010 року будь які кошти не передавалися (вказаний факт визнається сторонами). Згідно ст. 604 ЦК України зобовязання припиняється за домовленістю сторін. Зобовязання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобовязання новим зобовязанням між тими ж сторонами (новація). Враховуючи вищевикладене суд вважає, що договір іпотеки від 09.01.2007 року, який укладений між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» є припиненим з моменту укладення [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» додаткової угоди №1 від 29.10.2010 року до кредитного договору 09.01.2006 року , а саме з 29.10.2010 року, оскільки було здійснено заміну первісного зобовязання новим зобовязанням між тими ж сторонами (новація).

Outcome: approved