Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадок, посилаючись на такі обставини. 22.02.2015 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входила 1/3 частина квартири [ADDRESS]. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 15.03.2011 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів позивачці. Інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, немає. Позивачка зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак через пропуск строку для звернення та відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру нотаріусом було винесено постанову про відмову їй у вчиненні нотаріальних дій. З урахуванням викладено просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Сторони у судове засідання не зявилися, від їх представників надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності. Згідно заяв, представник позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Представник відповідача, з урахуванням наявності заповіту на імя позивачки, не заперечує проти задоволення позову (а.с.54-56). Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, посвідченого Нікопольським житлово-експлуатаційним обєднанням 30.11.1995 року та записаного у реєстрову книгу за № 9-2388-6 на праві спільної власності належить 1/3 частина квартири загальною площею 60,3 кв. м за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] 15.03.2011 року та зареєстрований в реєстрі за № 86, згідно якого усе своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] (а.с.50). 22.02.2015 року [PERSON] помер (а.с.7). Єдиною спадкоємицею за заповітом після його смерті є позивачка. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадкуванні, не встановлено. Позивачка зверталася до Другої Нікопольської нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак Постановою державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] від 23.12.2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку для прийняття спадщини та відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно (а.с.52-53). Виходячи із наведеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки вони ґрунтуються на її законному праві на спадщину, відповідають волі спадкодавця, не суперечать інтересам інших осіб. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved