Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати розірвання шлюбу її з [PERSON] мнимим та визнати її спадкоємцем по закону, посилаючись на те, що з 09 жовтня 1997 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], але для спрощення можливості переїзду чоловіка до іншої країни ними було подано заяву про розірвання шлюбу до Черкаського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області та 24 липня 2018 року шлюб було розірвано. Однак, згодом вона переконала чоловіка не виїзджати закордон. Вони продовжували проживати разом та вести спільне господарство, і збиралися знову зареєструвати шлюб. [INFO] [PERSON] помер, всі витрати по похованню здійснювала вона. Після смерті чоловіка залишилася спадщина у вигляді вкладів у банках. Встановлення факту необхідне для оформлення спадщини після померлого чоловіка. Заявниця у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи 1 у судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи 2 у судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що 21 червня 2018 року [PERSON] та заявницею було подано заяву про розірвання шлюбу подружжя, яке не має дітей до Черкаського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області. 24 липня 2018 року останні з'явилися до відділу із бажанням розірвати шлюб, у зв'язку з чим було складено актовий запис про розірвання шлюбу. Заявників було ознайомлено з даними, внесеними до актового запису цивільного стану, про що вони власноручно поставили підписи у відповідній графі паперового носія актового запису. Враховуючи, що [PERSON] та заявниця після спливу одного місяця з дня подачі заяви про розірвання шлюбу, не відкликали її та спільно виявили бажання розірвати шлюб, заперечує проти визнання розірвання шлюбу фіктивним. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 21 червня 2018 року між [PERSON] та заявницею було укладено шлюб 09 жовтня 1997 року, зареєстрований Черкаським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис № 1713. Приписами ст. 106 СК України встановлено, що подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана. Шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 24 липня 2018 року шлюб між [PERSON] та заявницею було розірвано 24 липня 2018 року, про що Черкаським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області складено відповідний актовий запис № 202. Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] від 10 лютого 1998 року ще до укладення указаного шлюбу у заявниці та [PERSON] народився [INFO] син [PERSON], тобто на момент подачі заяви про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану син подружжя досяг свого повноліття. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 11 вересня 2018 року. У матеріалах справи містяться копії квитанцій, з яких вбачається, що поховання [PERSON] здійснювалося за рахунок коштів заявниці. Згідно з довідкою № 235 Білозірської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області від 16 січня 2019 року [PERSON], який помер [INFO], на час смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] На час відкриття спадщини, крім померлого в господарстві ніхто не був зареєстрований. Відповідно до довідки № 914 виконавчого комітету Білозірської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області від 18 березня 2019 року заявниця проживала без реєстрації по [ADDRESS] з 24 липня 2018 року. Як вбачається з акту обстеження факту проживання без реєстрації від 14 березня 2019 року складеного у складі депутата Білозірської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області [PERSON], в присутності сусідів-свідків [PERSON] та [PERSON], заявниця в період з 24 липня 2018 року по день смерті [PERSON] [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] У письмових поясненнях від 13 березня 2019 року [PERSON], що проживає по [ADDRESS], зазначила, що її сусіди [PERSON], яка є заявницею по справі та [PERSON] проживали разом однією сім'єю від моменту купівлі будинку і до моменту смерті останнього. Дана інформація також підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] від 14 березня 2019 року, відповідно до яких його знайомі [PERSON], яка є заявницею по справі, та [PERSON] проживали разом однією сім'єю від моменту купівлі будинку і до моменту смерті останнього. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця сплачувала зі своїх рахунків у банку комунальні платежі за адресою: [ADDRESS]. Згідно з інформацією державного нотаріуса № 503/02-14 від 26 лютого 2019 року після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася заявниця, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Контитуції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджене порушення було обгрутованим. Отже, здійснюючи передбачене статтею 55 Контитуції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, а суд, вирішуючи спір, зобов'язаний надати суб'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 108 СК України за заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу, здійснене відповідно до положень статті 106 цього Кодексу, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім'єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини. Суд вважає факт проживання заявниці з [PERSON], який помер [INFO], однією сім'єю до дня смерті [PERSON] доведеним, а тому суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу було фіктивним, без наміру припинення сімейних відносин, а тому суд вважає можливим визнання розірвання шлюбу між заявницею та [PERSON] фіктивним. Щодо вимог заявниці в частині визнання її спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], суд констатує, що такі вимоги є передчасними, оскільки відповідно до вимог ст. 108 СК України на підставі рішення суду актовий запис про розірвання шлюбу та Свідоцтво про розірвання шлюбу анулюються органом державної реєстрації актів цивільного стану, а тому після указаного заявниця набуває статусу спадкоємця за законом після смерті [PERSON], як дружина. У зв'язку з викладеним, суд вважає за необхідне відмовити у вимогах заявниці в цій частині. На підставі викладеного, ст. 108 СК УКраїни,

Outcome: partial