Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11.04.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % відсотків прожиткового мінімуму щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.02.2011 року. Після ухвалення судом рішення було відкрито виконавче провадження, однак відповідач ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість. У зв'язку з цим, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 10747,72 грн. та стягнути неустойку у розмірі 1% за кожний день прострочення від суми несплачених аліментів в розмірі 114573,68 грн. В подальшому позивач зменшила розмір позовних вимог та остаточно просила стягнути з відповідача на її користь тільки неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у сумі 53745,88 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справу в його відсутності, змінені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що змінений позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що згідно з рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11.04.2011 року та виданого на його підставі виконавчого листа, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ј частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Також на підставі виконавчого листа, виданого Мукачівським міськрайонним судом 12.04.2011 року, державним виконавцем МВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження, що стверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.04.2011 року. З довідки МВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції вбачається, що заборгованість з виплати аліментів період з лютого 2011 року по березень 2014 року станом на 01.04.2014 року становить 10747,72 грн. Із зазначеної довідки вбачається, що відповідач частково сплачував аліменти на утримання дитини за вказаний період, однак не щомісячно і різними сумами, що і призвело до утворення заборгованості. Згідно з ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Також, як роз'яснено в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих положень Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена статтею 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з травня 2011 року по 01.04.2014 року, загальна сума розміру неустойки становить 53745,88 грн. Судом перевірено обчислення розміру неустойки (пені), який складено відповідно до ст. 196 СК України, а також із врахуванням правової позиції Верховного суду України, відповідно до якої зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (справа № 6-81 цс 13 від 11.09.2013 року). З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 537,60 грн.

Outcome: approved