Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області про надання дозволу для виїзду за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків та оформлення проїзного документу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано 23.12.2014 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Позивач уклала шлюб з громадянином [PERSON] Федерації [PERSON], в даний час вона має намір виїхати разом з донькою за межі України до [PERSON] Федерації для відпочинку та оздоровлення. Батько дитини безпідставно ігнорує прохання позивача та не захотів давати згоду на виїзд дитини за кордон. З метою усунення перешкод у виїзді дитини за межі України вона змушена звернутися до суду. В звязку з викладеним просить суд надати дозвіл малолітній дитині [PERSON], [INFO], на тимчасовий виїзд за межі України до [PERSON] Федерації строком на 90 днів з моменту перетину кордону з [PERSON] Федерацією у супроводі її матері - [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька дитини - [PERSON], [INFO]; надати дозвіл [PERSON], [INFO], на оформлення паспорта/проїзного документа на малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. В судове засідання від позивача та її представника надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, наполягали на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти її задоволення. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Статтею 33 Конституцією України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Згідно із вимогами ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В силу із ст.ст.7, 150, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами). У відповідності до положень ч.2 ст.4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31.03.1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли вісімнадцятирічного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 13.12.2008 року по 23.12.2014 року. Від цього шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Червономаяцької сільської ради Бериславського району. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ИК №882634 від 17.10.2015 року [PERSON] уклала шлюб з громадянином [PERSON] [PERSON] та змінила прізвище на «Мальцева». З наданих довідок вбачається, що [PERSON] працює в [PERSON] Федерації в ТОВ «Белліторг», що підтверджується також копією трудового договору, тобто матеріально забезпечена. При викладених обставинах суд знаходить переконливими доводи позивача про відсутність будь-яких об'єктивних перешкод до скоєння неповнолітньою дитиною [PERSON] виїзду за межі держави України, в інтересах її духовного та фізичного розвитку та оздоровлення, розширення кругозору, а відмова відповідача від дачі згоди на виїзд за межі України розцінює як зловживання батьківськими правами і порушення прав дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості. Крім того, враховуючи, що мати дитини перебуває у шлюбі з громадянином [PERSON] Федерації, має постійну роботу у [PERSON] Федерації, суд вважає, що зустріч дитини з вітчимом також відповідає інтересам дитини та меті виїзду. Враховуючи, викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved