Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Вороб'ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай), що належало [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], якій належало право на земельну частку (пай) розміром 8,58 га. в умовних кадастрових гектарах. Спадщина останньої була успадкована батьком позивачки - [PERSON]. [INFO] батько позивачки - [PERSON] помер. Спадщина [PERSON] була прийнята позивачкою і до її складу увійшло право на земельну частку (пай) розміром 8,58 га. в умовних кадастрових гектарах, яке було успадкове батьком після смерті його дружини. При цьому сертифікат на право на земельну частку (пай), який посвідчував відповіднє право, був втрачені, про що зроблено оголошення в засобах масової інформації. У зв'язку з цим позивачка позбавлена можливості у позасудовому порядку оформити прийняту спадщину. У судове засідання позивачка не з'явилась, при цьому подала клопотання про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Вороб'ївської сільської ради у судове засідання не з'явився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи без представника сільської ради, зазначив, що Вороб'ївська сільська рада позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв'язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, [INFO] в м.Слов'янськ Донецької області померла [PERSON] (а.с. 6). Ще за життя [PERSON] на її ім'я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER], що підтверджується довідкою відділу у Новгород-Сіверському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області (а.с.13). Даним сертифікатом було посвідчено право [PERSON] на земельну частку (пай) 8,58 га. в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель КСП «Червоний партизан», розташованих на території Вороб'ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Згідно копії довідки виконкому Вороб'ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №14 від 11.01.2018 року, [PERSON], яка померла [INFO] , на день смерті проживала у с.Внутрішній Бір, Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Разом з нею проживав чоловік - [PERSON] (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною, що підтверджується копіє свідоцтва про одруження [NUMBER] від 07.12.1979 року (а.с.7). Частиною 2 ст. 548 Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР) (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначалося, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, згідно з ч.1 ст. 529 ЦК УРСР [PERSON] будучи спадкоємицем першої черги спадкоємців за законом, на підставі ч.1 ст. 549 ЦК УРСР належним чином прийняв спадщину своєї дружини [PERSON], до складу якої увійшло й право на земельну часту (пай), при цьому інші спадкоємці відсутні (а.с.20). [INFO] в м.Харьків помер [PERSON] (а.с.5). Позивачка є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження та копією свідоцтва про одруження, згідно якого після реєстрації шлюбу з [PERSON] вона змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с. 8,9). Спадщина [PERSON] була прийнята його донькою [PERSON], тобто позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.02.2014 року, згідно якого спадкоємцем земельної ділянки площею 5,7096 га. [PERSON], який помер [INFO] є його дочка, [PERSON], [INFO], спадкова справа №794/2013 року (а.с.11). Отже, в силу положень ст.ст.1218, 1220, 1261, 1269 ЦК України до позивачки перейшла спадщина її батька [PERSON], зокрема й право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] і було успадковане [PERSON]. Як з'ясовано, сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON] був втрачений у зв'язку з чим розміщено повідомлення про його недійсність в засобах масової інформації, що підтверджується повідомленням у газеті «Сіверський край» за 07.09.2018 року (а.с.19). Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи той факт, що позивачка набула в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром 8,58 га. в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Червоний партизан», яка знаходится на території Вроб'ївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало [PERSON] однак дане право не визнається у зв'язку з відсутністю документа, яким воно посвідчувалось, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачкою права на земельну частку (пай), що належало [PERSON], відповідно позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved