Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, зазначивши, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала її мати - [PERSON], яка померла [INFO] року. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, але отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в нотаріальній конторі не може, в зв'язку із відсутністю на нього правовстановлюючих документів. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті матері. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву, в якій позовні вимоги підтримала з мотивів, які викладені в позовній заяві, просила розгляд справи провести без її участі. В судове засідання представник Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова направив до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить задовольнити, справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд розглядає справу в відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала [PERSON], що підтверджується довідками виконавчого комітету Макіївської сільської ради (а.с. 15-16). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] в цілому, як єдиному члену колишнього колгоспного двору. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя склала заповіт, яким належний їй житловий будинок з надвірними спорудами та присадибну земельну ділянку, що знаходиться біля будинку за адресою: [ADDRESS], заповіла [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 6). Відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач, як особа визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] З копії спадкової справи № 158/2014 до майна померлої [INFO] року [PERSON] (а.с. 22-32) вбачається, що позивач прийняла спадщину після смерті останньої. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок з тих мотивів, що в матеріалах справи відсутні документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори № 4/02-31 від 13 січня 2015 року (а.с. 7). З матеріалів справи видно, що на будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 10-12). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved