Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свою заяву [PERSON] мотивує тим, що з 01.09.2017 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу у них народилася дитина дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. У зв`язку з доглядом за дитиною до трьох років вона не працює. У добровільному порядку відповідач відмовився надавати матеріальну допомогу позивачці на її утримання, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просила суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ј частини доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 23.09.2019 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він позовні вимоги [PERSON] не визнав, просить у задоволенні позову відмовити. Свої заперечення [PERSON] обґрунтовує тим, що він сплачує аліменти на утримання дитини, що може вважатися матеріальною підтримкою також і дружини. Крім того, просив врахувати, що на даний час він не працевлаштований та не має постійного заробітку. Також просив врахувати ті факти, що він знаходиться у важкому моральному та матеріальному становищі, допомагає своїм непрацездатним батькам, які є пенсіонерами, стверджує, що існує ще багато інших додаткових підстав, які можуть вплинути на рішення суду, але їх перелік не навів, оскільки вони не стосуються предмета даного спору. Дослідивши надані позивачем та відповідачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.06.2019р. вбачається, що сторони з 01.09.2017р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. На даний час позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Джерел доходу, окрім соціальних виплат на дитину, не має, тому потребує допомоги на своє утримання. Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2\~ст. 84 СК України\~передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У\~Сімейному кодексі України\~не встановлено мінімального та максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи, з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. За змістом ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. Відповідач повідомив суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів, однак не надав суду жодного доказу того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання дружини в запропонованому позивачем розмірі. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, враховуючи положення ст.ст.88,182,183 СК України, враховує, що дитина проживає з позивачем, самостійного доходу позивач не має та потребує матеріальної допомоги, законодавчо має право на утримання від відповідача, відповідач у свою чергу перебуває у працездатному віці та може надавати матеріальну допомогу, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на її утримання. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд враховує те, що відповідач є фізично здоровою людиною, на обліку у службі зайнятості з метою пошуку роботи не перебуває, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також з урахуванням потреб дружини, жодних доказів важкого матеріального становища суду не надав та не навів суду жодних підстав, які б давали суду підстави вважати, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дружини до досягнення дитини трирічного віку. За таких обставин вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку підлягають до повного задоволення. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд також вважає, що з відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягти судовий збір на користь держави у розмірі 768,40\~ грн., від сплати якого при подачі позову була звільнена позивачка.

Outcome: approved