Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 8 грудня 2010 року вона передала [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 5 000, 00 (п'ять тисяч 00 центів ) доларів США (позику). Підтвердженням факту отримання грошових коштів відповідачем представлена їй письмова розписка. Строк повернення позики - вимога позикодавця. 18 березня 2014 року вона передала у власність відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000, 00 (п'ять тисяч 00 центів ) євро (позику). Строк повернення позики - вимога позикодавця. Підтвердженням факту отримання грошових коштів відповідачем представлена їй письмова розписка. 12.09.2016р. вона надіслала відповідачу вимоги про повернення позики. Проте, до сьогоднішнього дня відповідач всупереч домовленості не повернув отримане майно - грошові кошти. Станом на 19.03.2018р, сума позики не повернута. Відтак має місце невиконання боржником зобов'язання щодо повернення їй боргу в розмірі 5 000, 00 (п'ять тисяч 00 центів ) доларів США, 5 000, 00 (п'ять тисяч 00 центів ) євро в строк 521 днів (з 15 жовтня 2016 року по 19 березня 2018 року включно). Оскільки договором позики не встановлено розмір процентів за користування позикою згідно ЦК України їх розмір встановлюється на рівні облікової ставки НБУ та виплачуються щомісяця до дня поверення позики. Крім того, оскільки позика не була поверена позивачу у строк обумовлений договором у позивача виникло право на отримання 3% річних від суми прострочення. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні позовній заяві та просили таку задоволити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що відповідач згідний сплатити заборгованість за договором позики у розмірі : по розписці від 08.12.2010 р., продовженої 20.09.2014 р.: 5000 доларів США, процентів у розмірі 2584,09 доларів США та 3% річних ід суми заборгованості в розмірі 171,78 доларів США, а загалом - 8025,87 доларів США та за договором позики від 18.03.2014 р.: заборгованість у сумі 5000 євро, процентів у розмірі 2460,68 євро, 3% річних від суми заборгованості в розмірі 9,86 євро, а загалом - 7470,54 євро. Заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення представника відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до вимог статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Нормами статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сцлатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У разі порушення зобов'язання, згідно вимог статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено, що відповідач отримав позику від позивача 18.03.2014 року у розмірі 5000,00 євро, що стверджується розпискою та 08.12.2010 року у розмірі 5000,00 доларів США, що стверджується розпискою. Договором не визначено розмір процентів, а тому проценти слід визначити на рівні облікової ставки НБУ, період виплати процентів - щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, відповідач повинен сплалатити позивачу проценти за користування позиками у розмірі 4645,86 доларів США та 3411,30 євро. Враховуючи наведене, на користь позивача слід стягнути 3% річних від простроченої суми, а саме: 214,11 доларів США та 214,11 євро. Станом на 19.03.2018 року встановлено курс НБУ: 26,35 гривень за 1 долар США та 32,42 гривень за 1 євро., а тому розмір заборгованості в гривневому еквіваленті становитиме 131769,55 грн., що відповідає 5000 дол.США та 162089,73 грн., що відповідає 5000 євро, розмір процентів в гривневому еквіваленті становитиме 122436,58 грн., що відповідає 4645,86 дол.США та 110587,30 грн., що відповідає 3411,30 євро., розмір 3% річних в гривневому еквіваленті становитиме 5642,64 грн., що відповідає 214,11 дол.США та 6941,01 грн., що відповідає 214,11 євро. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає до стягнення з відповідача.

Outcome: approved