Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання права власності як спадкоємця четвертої черги на нерухоме майно після особи, яка мала право на спадщину і не прийняла її в звязку зі смертю, визнання права власності на земельну ділянку як спадкоємця четвертої черги після особи, яка мала право на спадщину і не прийняла її в звязку зі смертю. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що з лютого 2011 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюб з [PERSON], вели спільне господарство, мали спільний бюджет. 17 березня 2016 року помер [PERSON], який був батьком її цивільного чоловіка. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить домоволодіння № 24 по вул. Набережна, 24 в с. Жовте Пятихатського району Дніпропетровської області та земельна ділянка площею 7,940 га, що розташована на території Жовтянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області. З заявою про приняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Пятихатського районного нотаріального округу звернувся його син, тобто її цивільний чоловік [PERSON] Проте отримати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не встиг, так як 31 березня 2016 року помер. У звязку з вищевикладеним, просить визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом, після [PERSON], як особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини; визнати її власником, як спадкоємця четвертої черги після [PERSON], який мав право на спадщину після [PERSON] на домоволодіння із земельною ділянкою, розташованою по вул. Набережна, 24 в с. Жовте Пятихатського району Дніпропетровської області; визнати за нею, як спадкоємцем четвертої черги після [PERSON] право власності на земельну ділянку відповідно до державного акту серії ДП № 062908, що розташована на території Жовтянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області. Відповідач [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування, вказуючи, що [PERSON] є її двоюрідним братом, 31 березня 2016 року брат помер. Після смерті двоюрідного брата звернулась до Пятихатської державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріусом їй було розяснено, що видати свідоцтво про право на спадщину не можливо, через відсутність документів, що підтверджують родинні стосунки між нею та [PERSON] та у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підставі вищевикладеного [PERSON] просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], померлим 31 березня 2016 року як між двоюрідним братом та сестрою; визнати її спадкоємцем третьої черги на спадщину, що залишилась після смерті двоюрідного брата [PERSON], визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок № 24 вул. Набережна в с. Жовте Пятихатського району Дніпропетровської області та земельну частку (пай) площею 7,940 га кадастровий номер 1224581500-02-002-0111, яка належала на праві власності померлому [PERSON] В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] поданий позивачем первісний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити, у звязку з його необгрунтованістю. Відповідач по первісному позову [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що [PERSON] однією сімєю з [PERSON] не проживав, спільне господарство не вели, покійний проживав та був зареєстрований в [INFO], а [PERSON] проживала в [INFO]. Подану зустрічну позовну заяву про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Надія-Плюс» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності/том. № 2, а.с.115/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є племінецею [PERSON], мати [PERSON] та мати померлого [PERSON] [PERSON] були рідними сестрами, у звязку з чим [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON], померлого 31 березня 2016 року. Про те, що [PERSON] помер дізналась від [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що покійний [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з сестрою її чоловіка [PERSON] Подружжя близько 17 років працювали та проживали в Росії, проте у звязку з хворобою [PERSON] змушені були повернутися до України. В січні 2011 року дружина [PERSON] [PERSON] померла. Про те що [PERSON] проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] їй відомо не було. Знає, що [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON], останній їх познайомив на своєму весіллі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона дуже добре знала померлого [PERSON], оскільки працювала разом з його дружиною [PERSON]. Вони дружили сімями, тривалий час підтримували дружні відносини. В січні 2011 року дружина [PERSON] померла, тому після її смерті [PERSON] переїхав жити до свого батька [PERSON] в с. Жовте Пятихатського району Дніпропетровської області. Після поховання дружини [PERSON] вони продовжували спілкуватись, останній про свою нову сімю та про [PERSON] ніколи їй не розповідав. [PERSON] вона знає давно, остання є двоюрідною сестрою померлого [PERSON], познайомились вони на весіллі померлого [PERSON] [PERSON] часто приїздила до своєї рідної тітки [PERSON], тобто матері [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрвоаному шлюбі та проживали по сусідству з ним в м. Жовті Води Дніпропетровської області. Подружжя довгий час перебували на заробітках в Росії, а в 2010 році повернулись в Україну. В січні 2011 року дружина [PERSON] померла, у звязку з чим останній переїхав проживати до свого батька [PERSON] в с. Жовте Пятихатського району Дніпопетровської області. Останній інколи приїздив після смерті в м. Жовті Води, проте [PERSON] з ним він ніколи не бачив. [PERSON] знає давно, познайомив їх [PERSON], представивши, як свою двоюрідну сестру. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач [PERSON] є його його матірю. Його мати з січня 2011 року почала проживати однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON], мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Проживали вони всі разом за адресою вул. Головко 36/35 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, потім у 2012 році він почав проживати окремо від матері та [PERSON] В 2014 році [PERSON] поїхав до м. Москви на заробітки, а згодом в 2015 році і його мати виїхала в Росію до [PERSON] Там вони разом працювали. Останні часто приїздили в Україну, навідували батька [PERSON] [PERSON], який проживав в [INFO], допомогали останньому робити ремонт в будинку. 31 березня 2016 року [PERSON] помер, його мати привезла прах останнього на Україну, де його і захоронили. [PERSON] він не знає, ніколи не бачив, померлий [PERSON] про останню ніколи не розповідав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON]. Про стосунки [PERSON] та [PERSON] дізналася у 2010 році, останні разом приїздили до неї на день народження, а з 2011 року вони почали проживати однією сімєю у квартирі [PERSON] в м. Кривому Розі. Згодом [PERSON] поїхав на заробітки до Росії, а через деякий час, після виходу на пенсію, до нього поїхала і [PERSON] Вони разом приїздили до України, навідувались до батька [PERSON] [PERSON], робили в його будинку ремонт. Похованням [PERSON] займалася [PERSON], остання його креміювала в Росіїї та прах привезла до України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є близькою подругою [PERSON], знає її дуже давно. Про стосунки [PERSON] та [PERSON] дізналася на початку 2011 року. Їй достеменно відомо, що останні розпочали зустрічатися ще за життя дружини [PERSON]. Вони часто відмічали спільно свята, приїздили один до одного в гості. Перші два роки вони проживали разом у квартирі [PERSON] у м. Кривому Розі, потім [PERSON] поїхав на заробітки до Росіїї, а згодом і [PERSON] переїхала до нього. Зароблені кошти вони витрачали спільно, допомогали батькові [PERSON] [PERSON], робили ремонт у його будинку в с. Жовте Пятихатського району Дніпропетровської області. Похованням [PERSON] займалася [PERSON], вона і привезла прах покійного до с. Жовте Пятихатського району Дніпропетровської області, де його і поховали. З [PERSON] вона не знайома, дізналася про неї після похорон [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає в с. Жовте по сусідству з сімєю Демедюк. Він знав також дружину [PERSON] - [PERSON]. Вони довгий час працювали та проживали в м. Москва, потім [PERSON] захворіла та вони повернулися до України. [PERSON] проживала у своєї матері в м. Жовті Води, а [PERSON] працював в м. Кривому Розі. Знав що [PERSON] став жити разом з [PERSON] ще до смерті [PERSON], але вперше разом їх побачив на прикінці 2011 року, коли вони приїхали до [PERSON] на день народження. Після цього вони часто навідували батька, робили ремонт у будинку, чув що обоє працювали у Москві. Мати [PERSON], постійно допомагала [PERSON] по господарству, а після смерті дружини [PERSON] фактично переїхала до нього та доглядала його до смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з лютого 2010 року став проживати в [INFO], його сусідами була сімя Демедюк. Мали теплі дружні стосунки, допомогали один одному по господарству. Знав також дружину [PERSON]. На час смерті дружини [PERSON] вже проживав з [PERSON] Останні разом проживали та працювали в Росіїї, часто приїздили до [PERSON], допомогали йому по господарству, робили ремонт в будинку. Після смерті дружини [PERSON], останнього доглядала мати позивачки [PERSON] [PERSON] за ці роки він не бачив ні разу. Свідок [PERSON] в судому засіданні пояснила, що вона є матірю позивачки [PERSON] та хрещеною донькою [PERSON], померлого 17 березня 2016 року. ЇЇ донька [PERSON] та [PERSON] проживали в громадянському шлюбу з лютого 2011 року до дня смерті [PERSON]. Спочатку вони проживали разом у квартирі [PERSON] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, потім поїхали на заробітки до Москви. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, надавали допомогу [PERSON]. З [PERSON] вона раніше не була знайома, остання [PERSON] та [PERSON] не навідувала. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 березня 2016 року в с. Жовте Пятихатського району Дніпропетровської області помер [PERSON], що підтверджуєьбся копією свідоцтва про смерть/том № 1 а.с. 13/. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок № 24 по вул. Набережній в с. Жовте Пятихатського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок/том № 1 а.с.190/ та земельна ділянка площею 7,940 га, що розташована на території Жовтянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, про що свідчить копія Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 062908/ том № 1 а с. 189/. З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Пятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] звернувся його син [PERSON], на підставі чого була відкрита спадкова справа № 29/2016 відносно майна померлого [PERSON]Г./том № 2, а.с.49-60/. Проте [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька [PERSON] не встиг, так як 31 березня 2016 року помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть/том № 1, а.с.12/. З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Пятихатської державної нотаріальної контори звернулась [PERSON], на підставі чого державним нотаріусом Пятихатської державної нотаріальної контори відкрита спадкова справа № 152/2016 до майна померлого [PERSON]/том № 2, а с.99-112/. Згідно ахрівної довідки № 1022/01.44 від 01.08.2016 року, виданої Державним архівом Волинської області 03 квітня 1924 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] Сімеон та [PERSON]/том № 1 а.с.180/, а 05 вересня 1958 року у виконавчому комітеті Жовтянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], після чого дружині було присвоєно прізвище «Демедюк»/том № 2, а.с.40-41/. 26 вересня 2010 року [PERSON] померла, про що свідчить копія [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть/том № 2, а.с.39/. 11 листопада 1955 року у виконавчому комітеті Голобської селищної ради Ковельського району Дніпропетровської області [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого дружині було присвоєно прізвище «Бенесько»/том № 1 а.с.181/, а 16 жовтня 1955 року у них народилась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження/а.с./ 24 вересня 1977 року [PERSON] зареєстурвала шлюб з [PERSON] Миколайвичем, після чого дружині було присвоєно прізвище «Оніщук»/том № 1 а.с.185/. 10 червня 1988 року у с. Голоби Ковельського району Волинської області померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва прос мерть/том. № 1, а.с. 182/. За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За правилами статі 1263 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК україни кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи законних інтересів. В судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України), та є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати положення ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Отже, за наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання права на спадщину задоволенню не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, тобто винесення нотаріусом у встановленому Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерстві юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5 належного документу, яка діяла на момент оформлення спадкових прав позивачем. Так, відповідно до п. 31 глави 1 вказаної Інструкції нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для її вчинення. Тобто вирішення питання про визнання права власності може бути предметом вирішення лише після звернення до належних органів та отримання відповідної їх відмови у проведенні певних дій. Проте позивач [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не зверталась, відмову нотаріуса у вчиненні оформлення права на спадщину не отримувала. При цьому встановлення юридичного факту без вирішення спору, з яким пов'язано встановлення цього факту, неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання права власності як спадкоємця четвертої черги на нерухоме майно після особи, яка мала право на спадщину і не прийняла її в звязку зі смерті, визнання права власності на земельну ділянку як спадкоємця четвертої черги після особи, яка мала право на спадщину і не прийняла її в звязку зі смертю є передчасними, у звязку з чим задоволенню не підлягають. Що ж стосується зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення юридичного факту та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, суд приходить до наступного висновку. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини(частина 4 статті 1266 ЦК України). Встановивши, з показів свідків та письмових доказів, долучених до справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], померлим 31 березня 2016 року, як між двоюрідним братом та сестрою, що і дає підстави для задоволення зустручного позову в частині встановлення факту родинних відносин. Разом з цим, за приписами ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, ч. 1 ст. 1270 ЦК встановлений строк у шість місяців для прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] 04.05.2016 року подала до Пятихатської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], на підставі чого державним нотаріусом відкрито спадкову справу відносно майна померлого [PERSON] № 152/2016, проте з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України [PERSON] до нотаріуса не зверталась, відповідна заява в матеріалах спадкової справи відсутня, будь-які докази в підтвердження того, що [PERSON] відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину відсутні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом є передчасними, у звязку з чим задоволенню не підлягають. При цьому черга спадкоємців за законом визначена ЦК України та питання про віднесення осіб до певної черги спадкоємців відноситься до компетенції нотаріальних органів, у звязку з чим вимоги [PERSON] про визнання її спадкоємцем третьої черги за законом після смерті [PERSON] не грунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: partial