Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олександрівська сільська рада Білозерського району Херсонської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що їй на праві власності на підставі договору дарування належить житловий будинок [ADDRESS] . В зазначеному житловому будинку зареєстрований [PERSON] - відповідач по справі, який з 2013 року за місцем реєстрації не проживає. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS] . Ухвалою судді від 31 травня 2019 року було відкрито спрощене позовне провадження. З власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з викликом сторін. В судове засідання позивачка не прибула, однак надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив від відповідача не надходив. Представник третої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олександрівська сільської ради Білозерського району Херсонської області в судове засідання не прибув, однак від голови Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області надійшла заява, в якій просив справу розглянути за відсутності представника третьої особи, не заперечував щодо задоволення позову. За таких обставин, враховуючи згоду позивачки на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах в порядку положень ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що: відповідно до договору дарування житлового будинку № 129 від 26 липня 2013 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6987667 від 26 липня 2013 року, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Згідно довідки Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області за № 446 від 17 травня 2019 року та акту непроживання особи від 17 травня 2019 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, однак не проживає з 2013 року; в будинку особисті речі [PERSON] відсутні. Відповідно до ст. 71 ч. 1 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, відповідач, яка на даний час не членом сім`ї позивачки, в спірному будинку не проживає понад строк, протягом якого, відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України за ними зберігається право на житло, тому згідно до приписів ст. 72 ЖК України, останній втратив право користування спірним будинком Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 107 ЖК України, при вибутті наймача та членів його сім`ї на постійне місце проживання в інший населений пункт або інше житлове приміщення в тому ж населеному пункті, вони втрачають право на користування житловим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, так як відповідач, втратив право користування жилим приміщенням, що належить позивачці, внаслідок відсутності його за місцем реєстрації понад встановлені строки, передбачені ст. 71 ЖК України.

Outcome: approved