Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 7 жовтня 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Оскільки, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. 18 грудня 2017 року позивач надіслала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, а саме з урахуванням змін внесених до Сімейного кодексу України просила стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, 18 грудня 2017 року позивачем було направлено на адресу суду клопотання про повернення сплаченого нею судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки провадження по справі в цій частині було закрито. В судовому засіданні представник позивача просила приєднати до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги та квитанцію про оплату послуг адвоката. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила повернути сплачений нею судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу та стягнути з відповідача на її користь витрати за надання правничої допомоги адвокатом. Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, повернути позивачу сплачений судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу, оскільки провадження по справі в цій частині було закрито та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу адвоката. Відповідач проти задоволення позову заперечував, вважаючи його необґрунтованим та зазначив, що позивач може самостійно утримувати дитину. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, приходить до настпного.13 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 1 червня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 12 червня 2017 року (а.с. 19). Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 12 липня 2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в частині позовної вимоги про розірвання шлюбу за заявою позивача залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили (а.с. 22). Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» від 6 липня 2011 року №3674 VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням). Враховуючи вищевикладене суд вважає, що клопотання позивача про повернення судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу, яка була залишена без розгляду до задоволення не підлягає. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-СР №084394 зареєстрованого Малосмілянською сільською радою Смілянського району Черкаської області та виданого 23 серпня 2001 року позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як вбачається із довідки Попівської сільської ради №243 від 12 травня 2017 року [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] по пров. Аптечний, 8 в с. Попівка Смілянського району Черкаської області та знаходиться на її утриманні (а.с. 7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи представником позивача надано суду опис послуг адвоката разом з договором про надання правничої допомоги та квитанцією №3 про оплату послуг адвоката в сумі 500 гривень та квитанцією №8 в сумі 200 гривень, які позивач та представник просили стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Слід зазначити, що відповідно до нової редакції ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу не встановлений. Так, представником позивача вимоги про стягнення витрат за надання правничої допомоги обґрунтовані належним чином та підтверджені, в матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги від 21 лютого 2018 року та квитанції про оплату позивачем послуг адвоката. При визначенні розміру витрат на правничу допомогу понесених [PERSON], що підлягають відшкодуванню, суд враховує характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, необхідний і фактично наданий обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості. З врахуванням вищевикладеного та положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 700 гривень в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved