Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом і просила усунути перешкоди у здійсненні нею права користування житловим будинком, що розташований за адресою: вул. Леніна, 121 м.Ладижин Вінницької області, шляхом зняття [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з реєстрації місця проживання в даному будинку. На обґрунтування позовних вимог повідомила, що вона є власником житлового будинку, що розташований за адресою: вул.Леніна, 121, м.Ладижин Вінницької області. За вказаною адресою зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON], які з моменту реєстрації у даному будинку не проживають, добровільно зніматися з реєстрації не бажають. Також відповідачі не являються членами її сім`ї та не являються наймачами цього житлового приміщення, оскільки договір найму житла між ними не укладався. Тому [PERSON] просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстрації місця проживання. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.\~\~ \~ Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, про що свідчить публікація про виклик до суду в газеті «Вінничина» № 78 від 09 жовтня 2015 року. Представник Ладижинського міського сектору ДМС України у Вінницькій області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Леніна, 121, м.Ладижин Вінницької області. За вказаною адресою зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON], які більше шести місяців у даному будинку не проживають, добровільно зніматися з реєстрації не бажають. Дані факти підтверджуються сукупністю доказів. Так з копії договору дарування серії АВО №034582 від 07.12.2000 року видно, що житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Леніна, 121, м.Ладижин Вінницької області був подарований [PERSON] її матірю [PERSON]. З довідки про склад сімї № 2277 від 05.08.2015 року видно, що [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Леніна, 121, м.Ладижин Вінницької області, за даною адресою також зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тому суд вважає, що [PERSON], як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійснення нею права користування своїм майном шляхом визнання [PERSON] та [PERSON]В такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстрації місця проживання. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 16.01.2012 року по справі № 6-57цс11. Відповідно до вказаного рішення Верховного Суду України, зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.\~ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є наймачами житлового приміщення в належному [PERSON] житловому будинку№121, що знаходиться по вул.Леніна,121 в м.Ладижин, Вінницької області. Договір найму жилого приміщення у вказаному будинку між сторонами не укладався. Відповідачі не є членами сімї власника будинку. Понад шість місяців відсутні за місцем реєстрації. А тому вони не мають права користування житловим приміщенням у даному будинку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON], будучи зареєстрованими в належному позивачці будинку та не маючи при цьому права користування даним будинком, обмежують право позивача на користування даним будинком. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved