Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якому зазначила, що між ними був зареєстрований шлюб, від якого вони мають трьох спільних неповнолітніх дітей. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними припинені через непорозуміння щодо вирішення питань які стосуються шлюбу та сім`ї, вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Оскільки на ґрунті сімейно-побутових проблем у сторін розвинулась неприязнь один до одного, вважає підтримання сімейних відносин та збереження сім`ї, не можливим. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище. Ухвалою суду від 25.02.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15.05.2020 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 31). Відповідач [PERSON] також через канцелярію суду надав письмову заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.32). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, у в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. В судовому засідання встановлено, що між сторонами 05.08.2006 року зареєстрований шлюб Дніпровською сільською радою Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області у Запорізькій області, актовий запис № 5 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8,9). Позивач бажає розірвати шлюб з відповідачем, тому звернулася до суду з позовом, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує про що надав відповідну заяву, а отже сторони примирення не бажають, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як вказує ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України та ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що відповідач визнав позов та визнання позову є безумовним, та не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з урахуванням того, що сім`я сторін остаточно розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, сторони примирення не бажають, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved