Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на 2/3 ідеальної частини приватизованої квартири розташованої по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 14.05.1987 року № 125 її батькові [PERSON] видано ордер на житлове приміщення № 290 серії «Г» від 27.05.1987 року з сім'єю із трьох чоловік на право заняття житлового приміщення площею 47,9 кв.м., яка складається з трьох кімнат. [INFO] року мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на 1/3 частину приватизованої квартири. Спадкоємцями майна померлої являється вона, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, других спадкоємців немає. На протязі шести місяців після смерті матері, [PERSON] та [PERSON] звернулись в Ковельську держнотконтору з заявами про відмову від прийняття спадщини. Таким чином спадкоємцями залишились позивачка та [PERSON], який на даний час не заявляє претензій щодо спадкового майна і виявив бажання свою частку в приватизованій квартирі включити як її право власності. На вимогу щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, Ковельська держнотконтора їй відмовила, тому звернулася до суду з позовом про визнання права власності на відповідну частину приватизованої квартири. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно в судовому порядку. В судовому засіданні [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги повністю з вище вказаних підстав. [PERSON] подала відповідну заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про підставність і обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до повного задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого ЗАГС м.Луків, [PERSON] був одружений з [PERSON] з 04.06.1957 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року. Заповіт від імені померлого на вказане майно не складався, тому в силу ст.1223 ЦК України має місце спадкування за законом. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на 1/3 частину приватизованої квартири. Спадкоємцями майна померлої являються її чоловік [PERSON] та діти [PERSON], що підтверджується свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане міським ЗАГС м. Ковеля Волинської обл., [PERSON], [PERSON] в рівних частинах, інших спадкоємців немає. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] одружилася з [PERSON] 11.11.1978 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, згідно спадкової справи №904/2004 року спадкоємці [PERSON] та [PERSON] подали заяви в Ковельську держнотконтору про відмову від прийнятті спадщини. [PERSON] на даний час не заявляє претензій щодо спадкового майна, і виявив бажання свою частку в приватизованій квартирі включити як право власності [PERSON] Як передбачено ч.1 ст. 1270 ЦК України у встановлений строк шість місяців [PERSON] звернулася з відповідною заявою про прийняття спадщини до Ковельської держнотконтори. Відповідно ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України встановлено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Оскільки чоловік спадкодавця [PERSON] та донька [PERSON], які отримали спадщину відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON], шляхом подачі до Ковельської державної нотаріальної контори відповідної заяви, а [PERSON] не заявляє претензій щодо спадкового майна, отже [PERSON] самостійно успадковує частину спірного нерухомого майна. Згідно свідоцтва про право власності на житло № 209 від 04.08.1993 року, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї наймача ізольованої квартири та займані ними приміщення у квартири за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], ізольована квартира складається з трьох кімнат, має загальну площу 64, 8 кв.м. Як вбачається з технічного паспорта від 28.02.2014 року, квартира [ADDRESS] розташована на першому поверсі двоповерхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 47,9 кв.м., у тому числі перша кімна - 8,7 кв.м., друга - 16,9 кв.м., третя - 22,3 кв.м., кухня площею - 9,8 кв.м., коридор - 4,1, 09 кв.м., кладова - 1,4, 04 кв.м. Загальна площа квартири - 64,5 кв.м. Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення. Судові витрати по справі слід залишити за сторонами.

Outcome: approved