Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позов мотивовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.11.2007 року. Шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 22.02.2011 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 22.02.2011 року із відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. На даний час сума стягуваних з відповідача аліментів є недостатньою для утримання дитини, оскільки збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, зросли ціни на продукти харчування та одяг. Добровільно відповідач не надає допомоги у більшому розмірі на утримання дитини. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання сина до 1000 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить позов задоволити в повному обсязі, з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом відправлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення судової повістки, однак причини його неявки суду не відомі. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.11.2007 року. Шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Хустського районного суду від 22.02.2011 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 22.02.2011 року із відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. В даному випадку змінився матеріальний стан дитини та матері, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, значно зросли ціни на продукти харчування та різного роду товари, тому визначений судом розмір стягуваних аліментів з відповідача є недостатнім для належного утримання дитини. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Суд, оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, враховуючи вік неповнолітньої дитини та потреби для її нормального утримання і виховання, дійшов до висновку, що позивачка правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача, так як відповідач відповідно до ст.180 СК України зобовязаний забезпечити утримання своєї неповнолітньої дитини, до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, судом не встановлено доказів про наявність у відповідача постійного місця праці або наявності стабільних доходів, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача, слід вирішувати на підставі ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повнолітнього віку. Враховуючи наведене та

Outcome: partial