Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON]звернулася до Токмацького районного суду Запорізької областіз позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 грудня 1993 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з відповідачем шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння, разом не проживають з лютого 2018 року, та вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Спір про поділ спільно нажитого майна наявний. Учасники справи в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 1993 року одружилися [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації актів про одруження 25 грудня 1993 року зроблено запис за №346, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER], виданим Токмацьким міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції 29.11.2002. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.07.1995. Щодо спору про поділ майна подружжя, суд зазначає наступне. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 08.04.2019 затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] до [PERSON], про поділ майна подружжя. Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння,, спільне господарство не ведеться, разом не проживають з лютого 2018 року. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, укладений 25 грудня 1993 року між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з відсутністю заяви позивача про відновлення дошлюбного прізвища, прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved