Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 квітня 2017 року померла її мати [PERSON], яка за життя склала заповіт, згідно з яким все своє майно, що на день смерті належало їй, заповідає у власність позивачеві. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач 04.12.2017 звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з неможливістю встановити місце відкриття спадщини та визначити і перевірити коло спадкоємців. Зазначає, що інших спадкоємців не має. У звязку з наведеним просила суд визнати за нею у порядку спадкування, після смерті [PERSON], яка померла 30 квітня 2017 року, право власності на недоотриману пенсію. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, просила суд розглядати справу без її участі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Луганської області в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЕД №393412 від 03.01.1992, дошлюбне прізвище позивача [PERSON] «Квашенова», згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІІ-ЕД №418180 від 02.02.1988, [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON], та як зазначає позивач, при народженні вона мала прізвище «Шевченко», і відповідно до копії свідоцтва про народження серії РЩ №105853 від 30.01.1953, [PERSON] вказана матірю [PERSON]. Свідоцтвом про смерть серії І-БК №414334, виданим 02.06.2017, актовий запис № 353, підтверджується, що [PERSON] померла 30 квітня 2017 року. Відповідно до заповіту від 11.07.2005, посвідченого секретарем виконкому Миколаївської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, реєстровий №116, [PERSON] все своє майно, яке на день смерті їй належало, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, заповіла [PERSON]. До спадкового майна [PERSON] входить недоотримана пенсія, яка станом на 29.11.2018 складає 24861,87 грн., що підтверджується листом Управління Пенсійного фонду України в [PERSON] районі Луганської області №9923/03-21 від 06.12.2018. Постановою державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори\~від 04.12.2017 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з неможливістю встановити місце відкриття спадщини, визначити і перевірити коло осіб-спадкоємців, які фактично прийняли спадщину. Згідно повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори №243/01-10 від 06.03.2018 після смерті [PERSON], яка померла 30 квітня 2017 року, [PERSON] державною нотаріальною конторою 19 червня 2017 року була заведена спадкова справа №209/2017 за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Миколаївської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області 11 липня 2005 року було посвідчено заповіт від імені [PERSON] за реєстровим №116, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №51121502 та №51121491 від 02 березня 2018 року. У силу вимог\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] є спадкоємцем, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може. Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з положеннями\~ст. 1216 ЦК України\~- спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У порядку статей 1216 та 1218\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року\~та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, які належали пенсіонерові й залишилися недоодержаними у звязку з його смертю, передаються членам його сімї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При цьому зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Також у разі смерті пенсіонера його сімї або особі, яка здійснила поховання, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові й залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, виплачується - до місяця смерті включно членам його сімї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сімї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які перебували на його утриманні, незалежно від того, чи проживали вони разом із померлим пенсіонером. Для цього такі члени сімї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців із дня відкриття спадщини (тобто дня смерті людини). У разі звернення кількох членів сімї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної в частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну, а в разі відсутності членів сімї або в разі звернення ними за виплатою зазначеної суми у встановлений термін сума пенсії, що належала пенсіонерові й залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, входить до складу спадщини. Таким чином, позивач є спадкоємцем, але не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, обмежує права позивача, як спадкоємця, щодо набуття права власності на спадкове майно у визначеному чинним законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст.\~15, ч. 1,\~2\~ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved