Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької про визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом, згідно із яким 01.06.1998 року померла баба позивача [PERSON], яка заповіту не залишила. На день її смерті залишився спадкоємець першої черги за законом її син [PERSON], який помер 15.01.2005 року та не встиг оформити свої спадкові права після смерті [PERSON] Осіб які відносяться до першої черги згідно ст. 1261 ЦК України є [PERSON] яка від прийняття спадщини відмовилась написавши відповідну заяву. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 034478, розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, виданого 08.04.1997 року Оратівською РДА. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0127484, розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, виданого 08.04.1997 року Оратівською РДА. Нотаріально оформити прийняття спадкового нерухомого майна позивач позбавлена можливості, так як у визначені законодавством терміни для прийняття спадщини після смерті спадкодавця не звернулась до нотаріальної контори у звязку з віддаленістю місця проживання від місця відкриття спадщини, тому на сьогоднішній день поважність причини пропуску шестимісячного строку довести не в змозі. Тому [PERSON] просить суд, \~визнати за нею право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0127484, розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, виданого 08.04.1997 року Оратівською РДА в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], яка померла 01.06.1998 року та визнати за нею право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 034478, розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, виданого 08.04.1997 року Оратівською РДА в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], яка померла 01.06.1998 року. Справу просить розглядати без її участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, \~\~в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від учасників судового розгляду\~\~до суду надійшли заяви \~\~про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку з чим \~\~в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу \~за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] свідоцтва про смерть серії І-АМ № 036322 від 04.06.1998 року [PERSON] померла 01.06.1998 року. [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 034478 від 08.04.1997 року, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах виданого Оратівською РДА, який належить [PERSON]. [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00018914027 від 25.10.2017 року [PERSON] є сином [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 112896 від 08.07.2008 року [PERSON] помер 15.01.2005 року в с. Човновиця Оратівського району Вінницької області. [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0127484 від 08.04.1997 року, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах виданого Оратівською РДА, який належить [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-АМ № 333690 від 18.03.1992 року [PERSON] народилася 18.02.1992 року, батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 259267 від 24.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.11.2015 року. Після одруження прізвище дружини змінено на [PERSON]. Відповідно до довідки № 654 від 25.10.2017 року виданої [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області, що відповідно до записів в погосподарській книзі № 2 виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, особовий рахунок № 71 (за 1996-2000 роки) померла [PERSON], яка народилася 24.03.1937 року в с. Човновиця Оратівського району Вінницької області, на день смерті 01.06.1998 року проживала і була зареєстрована в [INFO]. На день смерті спадкодавця, [PERSON], за вказаною адресою проживали і були зареєстровані: син [PERSON], який помер 15.01.2005 року та внучка [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 655 від 25.10.2017 року виданої [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області, що відповідно до записів в погосподарській книзі № 2 виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, особовий рахунок № 71 (за 2001-2005 роки) помер [PERSON], який народився [INFO] в с. Човновиця Оратівського району Вінницької області, на день смерті 15.01.2005 року проживав і був зареєстрований в [INFO]. На день смерті спадкодавця, [PERSON], за вказаною адресою проживала і була зареєстрована: дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON]) від 01.11.2017 року, засвідчену приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області, відмовляється від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] Відповідно до виписки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), яка затверджена постановою КМУ від 12.10.1995 року № 801 і видана Оратівською РДА Вінницької області по КСП « Вінниччина» с. Човновиця Оратівського району Вінницької області. Сертифікат серії ВН № 034478 за порядковим № 376 зареєстровано 08.04.1997 року на [PERSON], яка проживала на території с. Човновиця Оратівського району Вінницької області. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3,83 га. Вартість земельної частки (паю) становить 134077 грн. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 24.12.1996 року за № 289. Вартість земельної частки (паю) на дату смерті 01.06.1998 року становить 16751 грн. Відповідно до виписки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), яка затверджена постановою КМУ від 12.10.1995 року № 801 і видана Оратівською РДА Вінницької області по КСП « Вінниччина» с. Човновиця Оратівського району Вінницької області. Сертифікат серії ВН № 0127484 за порядковим № 375 зареєстровано 10.04.1997 року на [PERSON], який проживав на території с. Човновиця Оратівського району Вінницької області. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3,83 га. Вартість земельної частки (паю) становить 134077 грн. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 24.12.1996 року за № 289. Вартість земельної частки (паю) на дату смерті 15.01.2005 року становить 40611 грн. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної \~Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась 01.06.1998 року в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). [PERSON] цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 85 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст. ст. 524-527, 524, 529,534, 550 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1262, 1268 ЦК України,

Outcome: approved