Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , за участю третіх осіб Органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області, Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25.06.2011 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , про що було зроблено актовий запис № 04. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . 23.01.2015 року заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області № 328/4363/14-ц з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 11.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 18.05.2015 року № 328/4364/14-ц шлюб між сторонами було розірвано. З 11.12.2014 року відповідач свідомо та постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо виховання свого сина. Протягом чотирьох років батько не зустрічався із сином та не цікавився його долею. Крім того, відповідач має велику заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина на підставі виконавчого листа № 2/328/27/15, який було видано Токмацьким районним судом Запорізької області в сумі 62 423,00 гривень станом на 01.04.2019 року. Відповідач не турбується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, його навчанням та підготуванням до свідомого життя і не забезпечує своїй дитині медичного догляду для його лікування, не спілкується із сином в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення, не знає його номеру телефона, а тому [PERSON] не знає, що в нього є батько. Також, відповідач не надає своєму сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі та не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Позивач зазначає, що вона ніколи ніяких перешкод для спілкування відповідача із сином не чинила, а навпаки багаторазово намагалася досягнути згоди з ним та забезпечити і налаштувати їх спілкування, оскільки відповідач не є особою з інвалідністю, може вільно пересуватися та спілкуватися, але він свідомо байдужий до свого сина [PERSON] . Відповідач категорично відмовляється змінювати своє негативне ставлення, щодо виховання ним своєї дитини та змінити свою неповагу до прав свого сина та його людської гідності. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] . Позивач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розгляд справи проводити без її участі за участю її представника - [PERSON] . Крім того, надала письмові пояснення, в яких вказала, що згідно довідок-розрахунків про неотримання аліментів за період з 11.12.2014 року до 01.08.2019 року (за 56 місяців) заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів на дитину складає 65 519 гривень. Лише у липні 2019 року відповідач сплатив позивачу аліменти на утримання сина у загальній сумі 3 000 гривень. Додатково зазначила, що відповідач після народження сина з 01.03.2013 року жодного разу його не відвідав, не спілкувався із ним, що підтверджується долученими до позову письмовими доказами, а саме довідками з дитячого садочку, школи, сільської ради, актами обстеження житлових умов, висновком органу опіки та піклування Токмацької РДА від 27.05.2019 року, та іншими письмовими доказами, що є в матеріалах справи (а.с.183-184). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у позові та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій вказав, що заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідач працює у Російській Федерації, тому бути присутнім на судовому засіданні не має можливості, однак зазначає, що перешкоди у його спілкуванні із сином створює позивач. Також вказав, що він виплачував та виплачує аліменти на утримання [PERSON] та приїздить на зустрічі із сином не зважаючи на перешкоди, що створює [PERSON] (а.с.143). Представником позивача [PERSON] було надано відповідь на заперечення відповідача, в якій вказав, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , відповідач, бажаючи уникнути відповідальності, створює перешкоди у захисті порушених прав сина, що суперечить його інтересам (а.с.75-78). Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву не визнала та пояснила, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою та відповідач неодноразово приїжджав до місця мешкання позивача та сина, проте позивач навмисно перешкоджає спілкуванню батька із сином та коли він дзвонив позивачу, щоб поспілкуватися із дитиною, вона не надає йому слухалку. Щодо заборгованості по аліментам вказала, що відповідач не відмовляється сплачувати аліменти, у період з 2014 по 2018 роки не мав можливості сплачувати аліменти, оскільки виїжджав за межі України на заробітки. У 2019 році відповідачем було сплачено заборгованість по аліментам на суму 4 000 гривень. Також вказала, що у 2014 році [PERSON] зустрічався із [PERSON] та відповідач добровільно надав позивачу дозвіл на виїзд дитини за кордон. Представник Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Щука О.В. у судовому засіданні підтримала позовну заяву та пояснила, що відповідач [PERSON] виїхав у невідомому напрямку, його місцезнаходження було невідоме, крім того, він має дуже великий борг по сплаті аліментів. Підтримала висновок органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Представник Органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та розгляд справи провести без його участі (а.с.174). Надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] з огляду на наступне. З 2014 року та після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем батько до сина не приїздить, з ним не спілкується, не цікавиться долею дитини, її здоров`ям, успіхами, не турбується про його моральний стан, не вітає із днем народження та іншими святами ані словами, ані подарунками. Відповідач є злісним неплатником аліментів, на підставі чого позивач зверталася до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області з приводу притягнення відповідача до кримінальної відповідальності. Ніякого зв`язку із сином [PERSON] не підтримує, участі у вихованні сина не приймає, не спілкується, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти та розвитку додаткових здібностей, що стало суперечити інтересам дитини. З 2014 року відповідач не цікавився за які гроші виховується дитина, як вона розвивається, які в неї проблеми, психологічний стан, жодного разу не навідувався у ДНЗ «Золотий ключик», Балківську ЗОШ І-ІІІ ступенів Токмацької районної ради Запорізької області. Крім того, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Токмацькій районній державній адміністрації Запорізької області позивач повідомила, що відповідач з сином не спілкується, матеріальної допомоги на його утримання не надає, аліменти не сплачує, ніяких проявів батьківської турботи не виявляв, не вітав зі святами, з днем народження, не дарував подарунків, не цікавився успіхами у навчанні, станом здоров`я сина, дитина повністю перебуває на утриманні матері. Під час бесіди з малолітнім [PERSON] було з`ясовано, що дитина батька не пам`ятає, спогади про нього відсутні, так як батьки давно припинили спільно проживати. Мати дитини створила іншу сім`ю з [PERSON] , якого [PERSON] вважає своїм батьком через те, що він приймає важливу участь у житті дитини, навчає його позитивним рисам характеру, турбується про стан його здоров`я та емоційне благополуччя, приділяє час для ігор, приймає участь у допомозі школи від імені батька дитини, надає йому почуття захищеності, матеріально забезпечує всім необхідним для повноцінного життя та навчання. На підставі чого орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] (а.с.103-104). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.06.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.11.2014 року, виданого виконавчим комітетом Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області (а.с.24). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.11.2011 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Токмацького районного управління юстиції Запорізької області (а.с.7). Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 23.01.2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частки його доходів до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 18.05.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.25). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 14.03.2018 року, виданого Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.26). 23.08.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб після чого [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.27). Згідно довідки-розрахунку Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26.09.2018 року про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] , у період з 11.12.2014 року по 31.08.2018 року аліменти нараховані у сумі 49 747,00 гривень, сплачені у сумі 0,00 гривень (а.с.11-12). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 04.10.2018 року, [PERSON] відвідував дитячий садок «Золотий ключик» з 06.04.2017 року по 01.06.2018 року. За період відвідування дитячого садочку батько [PERSON] до дитячого садка жодного разу не з`являвся, не цікавився вихованням сина, не приймав участі у вихованні, не забезпечував необхідним навчальним приладдям. Батьківські збори відвідувала мати, необхідні витрати на дитину (сплата за харчування у дитсадку, забезпечення сина необхідними навчальними матеріалами тощо) несла теж мати [PERSON] (а.с.19). Як слідує з довідки Виконавчого комітету Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 04.10.2018 року, [PERSON] на території Балківської сільської ради не зареєстрований та не проживає, має неповнолітнього сина, [PERSON] , але участі у вихованні сина не приймає, матеріально сина не забезпечує, аліменти не сплачує, з матір`ю [PERSON] та сином зв`язків не підтримує, не спілкується, весь час вихованням сина займається його мати [PERSON] (а.с.21). Згідно акту обстеження умов проживання від 23.10.2018 року, батько дитини з сім`єю не проживає з 2012 року, участі у вихованні не приймає, має заборгованість з виплат по аліментам (а.с.15). Згідно довідки Балківської ЗОШ І-ІІІ ступенів Токмацької районної ради Запорізької області від 22.01.2019 року, [PERSON] навчається у першому класі Балківської ЗОШ І-ІІІ ступенів (а.с.20). Як вбачається з довідки Балківської ЗОШ І-ІІІ ступенів Токмацької районної ради Запорізької області від 18.03.2019 року, [PERSON] навчається у Балківській ЗОШ І-ІІІ ступенів з 01.09.2018 року по теперішній час. За весь період навчання у школі батько [PERSON] жодного разу до школи не з`являвся, успіхам сина у навчанні не цікавився, батьківські збори не відвідував, не забезпечував сина необхідним шкільним приладдям. Вихованням сина займається мати [PERSON] , регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами сина у навчанні, несе за собою витрати на шкільне приладдя та навчальні посібники, сплачує кошти за харчування сина у шкільній їдальні (а.с.22). Як слідує з акту обстеження умов проживання від 02.04.2019 року, батько дитини з сім`єю не проживає з 2012 року, участі у вихованні не приймає, має заборгованість з виплат по аліментам (а.с.14). Відповідно до довідки-розрахунку Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 03.04.2019 року про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] , заборгованість відповідача на 01.04.2019 року становить 62 423,00 гривень (а.с.9-10). Згідно заяви [PERSON] до Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради від 03.04.2019 року, позивач зверталася до органу опіки та піклування з приводу позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] у зв`язку із тим, що батько дитини свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого сина з 11.12.2014 року (а.с.16-18). Відповідно до довідки № 172 Комунального некомерційного підприємства «Молочанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Токмацької районної ради, [PERSON] має вроджений порок серця, дитина потребує постійного догляду та матеріальної допомоги (а.с.182). Із заяви [PERSON] від 11.05.2019 року до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області вбачається, що позивач просила притягнути [PERSON] до кримінальної відповідальності за ст. 166 КК України (злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною) та ч.ч. 1, 3 ст. 382 КК України (невиконання судового рішення) (а.с.42-44). З акту обстеження умов проживання від 31.05.2019 року слідує, що за адресою [ADDRESS] матеріально-побутові умови не були обстежені, оскільки відсутні особи, які проживають за вказаною адресою. Зі слів сусідів [PERSON] у 2014 році виїхав у невідомому напрямку (а.с.132-133). Відповідно до ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.06.2019 року, було зобов`язану посадову особу Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області внести до ЄРДР відомості за повідомленням [PERSON] від 11.05.2019 року (а.с.130-131). Згідно постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 24.04.2019 року, було встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі у розмірі 62 423,00 гривень згідно виконавчого листа № 2/328/27/15 виданого 19.02.2015 року (а.с.82). Постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 24.04.2019 року, було встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі у розмірі 62 423,00 гривень згідно виконавчого листа № 2/328/27/15 виданого 19.02.2015 року (а.с.85). Постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 24.04.2019 року, було встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі у розмірі 62 423,00 гривень згідно виконавчого листа № 2/328/27/15 виданого 19.02.2015 року (а.с.86). Постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 24.04.2019 року, було встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі у розмірі 62 423,00 гривень згідно виконавчого листа № 2/328/27/15 виданого 19.02.2015 року (а.с.87). Постановою про накладення штрафу від 26.04.2019 року, на [PERSON] за наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік було накладено штраф у розмірі 12 484,60 гривень (а.с.83). Постановою про арешт майна боржника від 26.04.2019 року, було накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить [PERSON] (а.с.84). Як слідує з письмової думки [PERSON] , дитина вказує про те, що він не бажає, щоб [PERSON] був його батьком. Вказує, що має іншого батька - [PERSON] , із яким вони проводять разом час та спілкуються (а.с.153-154). Згідно висновку Органу опіки та піклування Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області від 27.05.2019 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] (а.с.103-104). Згідно заяви [PERSON] від 27.06.2019 року до Державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області, позивач скаржилася на дії старшого державного виконавця Слов`янського МРВ ДВС Колесник В.М. з виконання виконавчого листа № 2/328/27/15 виданого 19.02.2015 року про стягнення аліментів з [PERSON] (а.с.163-164). Відповідно до заяви [PERSON] від 27.06.2019 року до Територіального управління державного бюро розслідувань Донецької та Луганської області, позивач просила притягнути до кримінальної відповідальності посадову особу Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області щодо відмови у реєстрації заяви від 11.05.2019 року про вчинення кримінального правопорушення [PERSON] (а.с.166-168). Згідно довідки-розрахунку про неотримання аліментів від 10.07.2019 року, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на 01.07.2019 року становить 68 519,00 гривень (а.с.180). Як вбачається з довідки про заборгованість по аліментам від 24.07.2019 року, заборгованість по аліментам з 11.12.2014 року по 01.08.2019 року становить 65 519,00 гривень (аліменти сплачено згідно квитанцій 09.07.2019 року на суму 2 000,00 гривень та 24.07.2019 року на суму 1 000,00 гривень) (а.с.179). З листа Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області від 30.07.2019 року слідує, що відомості щодо перетину державного кордону [PERSON] відсутні (а.с.181). Відповідно до ст.155 ч.4 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п.15, в абзаці 2 п.16 постанови №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позивач вказує, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина, на підтвердження чого надала довідку від 24.07.2019 року, згідно якої заборгованість по аліментам становить 65 519,00 гривень. Проте, як вбачається з копії квитанції від 10.10.2016 року [PERSON] було сплачено аліменти на користь [PERSON] у сумі 500,00 гривень; копії квитанції від листопада 2016 року - у сумі 500,00 гривень; від 10.01.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 07.07.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 08.08.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 16.09.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 10.10.2017 року - у сумі 500,00 гривень; від 26.10.2017 року - у сумі 300,00 гривень; від 14.12.2017 року - у сумі 1 000,00 гривень; від 13.01.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 06.02.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 05.03.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 31.05.2018 року - у сумі 1 000,00 гривень; від 11.07.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 08.09.2018 року - у сумі 500,00 гривень; від 08.01.2019 року - у сумі 500,00 гривень (а.с.69-71), що на думку суду свідчить про намагання відповідача надавати кошти на утримання сина. Більш того, згідно ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.11.2017 року та 27.11.2017 року по справам № 299/3019/16-ц та № 428/10911/16-ц, ВССУ дійшов висновку, що наявність заборгованості зі сплати аліментів не є підставою для позбавлення батьківських прав. Окрім цього, суд не приймає як належний доказ ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.06.2019 року, оскільки вирок щодо вчинення умисного кримінального правопорушення щодо [PERSON] батьком [PERSON] у матеріалах справи відсутній. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач по справі не приймав та до теперішнього часу не приймає участі у вихованні сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, проте належних та достатніх доказів на підтвердження вказаних доводів не надає. Крім того, наданими письмовими доказами підтверджуються намагання відповідача спілкуватися із сином, налагодити родинні стосунки, частково сплачує аліменти на утримання сина, проте як він зазначає у своїй заяві, мати [PERSON] перешкоджає його спілкуванню із сином, не надає слухавку коли він дзвонить тощо, що заважає отриманню дитині батьківської турботи та виховання, яке необхідно для її нормального самоусвідомлення та розвитку. Враховуючи вищевикладені докази, суд вважає, що відповідач в міру своїх об`єктивних можливостей намагається забезпечити необхідний добробут сина та виявляє інтерес до дитини. Зазначені фактори в сукупності, на думку суду, можна розцінювати як такі, що доводять відсутність факту умисного ухилення відповідача від виховання дитини, а також доводять відсутність факту свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. На думку суду позбавлення батьківських прав з підстав ухилення батьків від виконання своїх обов`язків може мати місце лише тоді, коли таке ухилення має явний характер, тобто коли батьки не спілкуються та не виявляють прагнення до спілкування з дитиною, взагалі не піклуються та не намагаються піклуватися про матеріальний добробут і розвиток дитини. Як слідує з роз`яснення Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, у зв`язку із чим заперечення відповідача щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина приймається судом як прагнення до спілкування із дитиною та намагання зберегти родинні зв`язки із сином. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням вищезазначених норм права, обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку із недоведеністю їх позивачем по справі. Крім того, суд вважає, що позбавлення батьківських прав за відсутності підстав для цього по причині недоведеності, може вплинути на права та інтереси неповнолітньої дитини.

Outcome: dismissed