Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності її померлій матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] , та державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданих на підставі розпорядження Володарсько-Волинської районної державної адміністрації від 11 липня 2005 року за №241, виданих на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви вказано, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 1,9974 га та земельної ділянки площею 0,4427 га, що розташовані на території Зубринської сільської ради Хорошівського району Житомирської області. Вона є спадкоємцем за законом. Спадщину після померлої вона прийняла, так як була зареєстрована з померлою на момент смерті за однією адресою. У процесі підготовки документів для оформлення спадщини після смерті , матері було встановлено, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] помилково вказано прізвище матері « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Заявник в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справи у її відсутність. Заяву підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з Державного Акту на право власності на земельну ділянку прізвище померлої матері заявника зазначено, як « [PERSON] » (а.с. 11-12), однак в в свідоцтві про народження заявниці (а.с 9) та у свідоцтві про смерть прізвище зазначено « [PERSON] » (а.с. 8). У зв`язку з неправильним написанням прізвища заявник не може реалізувати своє право власності на нерухоме майно. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 ЦПК України, відповідно до ст. 80 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, оскільки судом встановлено, що у Державному Акті на право власності на земельну ділянку помилково зазначено прізвище заявника « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », встановлення даного факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та можливість її задовольнити.

Outcome: approved