Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя, Першої Запорізької державної нотаріальної контори про зняття арешту з частки майна в спільній сумісній власності , обґрунтовуючи вимоги тим, що їй , на праві спільної сумісної власності мені належить 1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS] , 1/3 частка квартири належала її чоловікові [PERSON] , який [INFO] помер. Звернувшись до Першої Запорізької державнеої нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій , в зв`язку з тим, що 1/3 частка квартири яка належала [PERSON] та яка є предметом спадщини, перебуває під арештом, підстава : постанова Заводського ВДВС Запорізького міського управління юстиції АА №787790 від 27.03.2009 року. Тому позивач просить зняти арешт з вказаного майна. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву , в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, але були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Від завідувача Першої Запорізької державної нотаріальної контори Нестеренко О.М. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на праві спільної сумісної власності позивачу належить 1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS] . 1/3 частка належала її чоловіку [PERSON] (а.с. 7-12) [INFO] помер [PERSON] 1965 року народження ( а.с. 6). В серпні 2018 року позивач звернулась до Першої Запорізької державнеої нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на1/3 квартири [ADDRESS] , оскільки зазначене майноперебуває під арештом( а.с.15) . Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 06.05.2009р. Заводським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на об`єкт обтяження 1/3 квартири [ADDRESS] , яка є об`єктом спадкування, накладено арешт. Підставою для накладення арешту була постанова Заводського ВДВС ЗМУЮ АА №787790 від 27.03.2009р. Таким чином, в 2009 році Заводським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя був накладений арешт на 1/3 частину квартири яка є предметом спадкування. За рішенням Заводського р/с м.Запоріжжя №332/6245/13-ц від 23.12.13р. та на підставі постанови Заводського ВДВС №42786905 від 09.04.2014р., про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 30.04.2014р. було внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про арешт нерухомого майна (номер запису про обтяження: 5527763 - спеціальний розділ). У квітні 2019р. позивач погасила борг спадкодавця перед ПАТ КБ «Приватбаню: про що свідчить лист банку до Заводського ВДВС від 15.04.2019р., в якому вказано, що борг погашено, претензії відсутні, а також заява АТ КБ «Приватбанк» на ім`я начальника Заводського ВДВС про повне виконання боржником рішення Заводського р/с м.Запоріжжя №332/6245/13-ц від 23.12.13р. та своїх зобов`язань перед банком, в зв`язку з чим просив скасувати заходи примусового виконанш рішення( а.с. 16). Після цього позивач звернулась до Заводського відділу державної виконавчо служби м. Запоріжжя щодо припинення чинності арешту на 1/3 частки квартири та отримала відповідь №10937 від 16.04.2019р., відповідно до якої, в провадженні Заводського ВДВС на виконанні знаходилися виконавчі документи № 332/6245/13-ц від 20.01.2014 року (29.05.2019 року повернуто на адресу стягувача) та №2-н-634 від 29.08.2009 року( направлено для подальшого виконання до Шевченківського ВДВС ЗМУЮ). На даний час виконавчі документи згідно яких виносились постанова Заводського ВДВС ЗМУЮ АА №787790, від 27.03.2009р. та постанова №42786905 від 09.04.2014р. у відділі виконавчої служби на виконанні не перебувають . Рекомендовано , з питання зняття арешту з майна звернутися до суду ( а.с. 13). В липні 2019р. позивач звернулась до Шевченківського ВДВС ЗМУЮ з заявою про повідомлення наявності виконавчого провадження стосовно боржника [PERSON] Листом б/н від 09.07.2019 року Шевченківський ВДВС ЗМУЮ повідомив, що згідно бази даних , що містяться у Державному реєстрі Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі документи №332/6245/15-ц від 20.01.2014р., та №2-н-634 від 29.08.2008р. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у відділі не перебувають( а.с. 14) . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом, але за вказаних вище обставин, не може реалізувати своє законне право на отримання спадкового майна. Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений. Право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). Згідно із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. ч 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з підпунктом 4.15. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до положень підпункту 4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. Згідно з підпунктом 4.17. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчим органом, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Враховуючи те що, рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя № 332/6245/13-ц виконане , боржником [PERSON] борг погашено , що підтверджується заявою АТ КБ «Приватбанк» від 15.04.2019 р, виконавчі провадження про стягнення боргу з [PERSON] на виконанні в Заводському ВДВС та в Шевченківському ВДВС не перебувають , то є правові підстави для звільнення майна з-під арешту. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved