Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Трускавецької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , після смерті якого, відкрилась спадщина на частку у праві власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05 березня 1996 року. Окрім цього право спільної сумісної власності на вищевказану квартиру також належить матері [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки ніким із спадкоємців не було прийнято спадщину на квартиру. Щодо причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, то такий пропущений, оскільки позивачка не є спеціалістом у галузі права і не знала про необхідність подачі такої, окрім цього вона в 2017 році навчалась за кордоном, з 2017 року проживала в місті Києві, а [INFO] народила дитину і здійснювала догляд за нею. Вважає, що причини пропуску нею строку є поважними, а тому просить визначити їй додатковий строк тривалістю 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, на адресу суду скерувала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Сторона відповідача в судове засідання не з`явилася та не повідомила суду причини своєї неявки, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 лютого 2017 року. Факт родинних відносин між позивачкою і [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 01 липня 1997 року. Свідоцтвом на право власності на житло від 05 березня 1996 року, виданим відділом приватизації державного житлового фонду Трускавецького міськвиконкому, підтверджується належність квартири [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності, [PERSON] та [PERSON] . Окрім цього, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 березня 2020 року. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини після смерті батька [PERSON] , позивачка не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з Диплому про закінчення навчання першого ступеня від 11 липня 2017 року, виданий в Республіці Польща, [PERSON] здобула науковий ступінь ліценціат(бакалавр) -11 липня 2017 року. Твердження позивачки про те що з 2017 року вона проживала у місті Києві і з 2019 року нею здійснювався догляд за дитиною суд до уваги не бере, оскільки вважає, що такі обставини не перешкоджали звернутись позивачці з заявою про прийняття спадщини. Також, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивачки щодо строку та порядку прийняття спадщини. Таким чином матеріали справи не містять жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивачка вчинила дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини за законом, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1272 ЦК України, суд вважає, що її дії свідчать про фактичне неприйняття спадщини за законом. Причини на які посилається не є поважними та такими, що перешкодили позивачу подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що за змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений без поважних причин, оскільки позивачкою не доведені поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] у передбачений законом строк, які давали б підстави для надання їй додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк, а також, враховуючи, що пропущений позивачкою строк для прийняття спадщини є значним, суд, здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі повного задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed