Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, [PERSON] про встановлення юридичного факт родинних відносин та про визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, а саме встановити юридичний факт родинних відносин між мною, [PERSON] (уродженою [PERSON], [INFO], та моєю матір'ю [PERSON], [INFO], визнати за нею, [PERSON], право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1», 1966-1975 років забудови, загальною площею 66,60 кв.м, житловою площею 33,80 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня літ. «Б», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «Е», погріб літ. «Ж», вбиральня літ. «З», літній душ літ. «И», огорожа «№1» - «№4», свердловина літ. «к», що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті моєї матері [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що житловий будинок за [ADDRESS] проінвентаризований, але право власності на нього до 31.12.2012 року ні за ким в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» не було зареєстровано. гр. [PERSON] є спадкоємицею майна гр. [PERSON] (на 1/2 частину житлового будинку № [ADDRESS]), а [PERSON] є спадкоємицею майна гр. [PERSON] (на 1/2 частину житлового будинку № [ADDRESS]).Однак, ніхто із співвласників цього житлового будинку після набуття права власності на нього своє право власності на його частки в бюро технічної інвентаризації так і не зареєстрував. В подальшому відповідач [PERSON] 24.10.2014 року зареєструвала своє право власності на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS]. За своє життя [PERSON] ніяких заповітів не залишала. [PERSON] (уроджена [PERSON], донька померлої є її спадкоємицею першої черги за законом. Інших спадкоємців за законом першої черги [PERSON], крім позивача немає, бо вона є її єдиною донькою, її батька, а її чоловіка, та її батьків також вже давно немає. Взагалі єдиною найближчою родичкою матері позивача є тільки відповідач [PERSON], її племінниця, а її двоюрідна сестра. Після смерті [PERSON] позивач спадщину прийняла, оскільки в шестимісячний строк, а саме 15.10.2014 року звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського району із заявою про прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено в оформленні спадкових прав. Встановлення юридичного факту родинних відносин необхідно позивачу для оформлення права на спадщину після померлої [PERSON]. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2018 року витребувано докази по справі. 22 жовтня 2018 року через канцелярію Харківського районного суду Харківської області представником [PERSON], долучено до матеріалів справи витребувані ухвалою суду відомості з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області. 14 листопада 2018 року на підставі ч. ч.1,4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані судом без його проголошення за неявкою усіх учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, її представник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час дату та місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12 лютого 1972 року Руськотишківською сільською радою 12.02.1972 року [INFO] народився [PERSON], батьками останньої зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Адміністрацією с.Знаменка Орловського району Орловської області, РФ, 16 вересня 2006 року [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 26.06.1992 року, реєстр № 2-2986, згідно якого гр. [PERSON] (двоюрідна сестра позивача) є спадкоємицею майна гр. [PERSON] (на 1/2 частину житлового будинку № [ADDRESS]); копії свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 24.08.1979 року, реєстр № 1-3567, згідно якого гр. [PERSON] є спадкоємицею майна гр. [PERSON] (на 1/2 частину житлового будинку № [ADDRESS]). Згідно матеріалів інвентаризації станом на 20.06.2018 року на земельній ділянці за вищевказаною адресою розташовано: житловий будинок літ. «А-1» (стіни - дерево, обкладено цеглою), 1966-1975 років забудови, загальною площею 66,60 кв.м, житловою площею 33,80 кв.м, господарські будівлі та споруди: літня кухня літ. «Б», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «Е», погріб літ. «Ж», вбиральня літ. «З», літній душ літ. «И», огорожа «№1» - «№4», свердловина літ. «к». Самочинно зведених будівель, споруд та самочинного переобладнання за вищевказаною адресою не виявлено. Загальна вартість цього майна становить 239 021,00 гривень, відповідно вартість 1/2 його частини складає 119 510,50 гривень (239 021 : 2). Так, довідці КП «ХРБТІ» № 169 від 11.07.2014 року було зазначено про те, що згідно Інформації виконкому Русько-Тишківської сільської ради № 1795 від 06.11.2013 року колишні номера вищевказаного будинку були № 37 та № 29а. Рішенням V сесії VІІ скликання Циркунівської селищної ради Харківського району Харківської області від 20.08.2018 року в зв'язку з упорядкуванням найменувань вулиць, нумерації житлових будинку і земельних ділянок житловому будинку № [ADDRESS] та земельній ділянці, на якій він розташований, змінено поштову адресу та присвоєно нову: [ADDRESS] Відповідно до Інформації виконавчого комітету Циркунівської сільської ради № 587 від 20.07.2018 року житловий будинок, розташований в [ADDRESS], разом зі службовими будовами та спорудами зареєстровано в погосподарській книзі Русько-Тишківської сільської ради по с. Черкаські Тишки під № [NUMBER], рік забудови житлового будинку 1966, головою господарства значиться [PERSON] - 1/2 частина та [PERSON] - 1/2 частина, земельна ділянка площею 1600 кв.м.. Однак, ніхто із співвласників цього житлового будинку після набуття права власності на нього своє право власності на його частки в бюро технічної інвентаризації так і не зареєстрував. В подальшому відповідач [PERSON] 24.10.2014 року зареєструвала своє право власності на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку [ADDRESS] в Реєстраційній службі Харківського районного управління юстиції Харківської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 29339506 від 11.11.2014 року. [PERSON], [INFO], яка постійно мешкала в [ADDRESS] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 23.04.2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, за [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 24.08.1979 року, реєстр № 1-3567. 1/2 частина спірного житлового будинку фактично належала [PERSON], тому як була отримана нею у спадщину після смерті її матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та була зареєстрована в погосподарській книзі сільської ради, навіть у випадку відсутності правової реєстрації її права власності. Позивач [PERSON] (уроджена [PERSON], донька померлої, відповідно до ст. 1261 ЦК України (в ред. 2003 року), є її спадкоємицею першої черги за законом. Інших спадкоємців за законом першої черги [PERSON], крім неї немає, бо вона є її єдиною донькою, її батька, а її чоловіка, та її батьків також вже давно немає. Взагалі єдиною найближчою родичкою моєї матері є тільки відповідач [PERSON], її племінниця, двоюрідна сестра позивача. Після смерті [PERSON] позивач спадщину прийняла, згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, оскільки в шестимісячний строк, а саме 15.10.2014 року звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського району із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу 38641069 від 15.10.2014 року, про реєстрацію спадкової справи за № 872/2014, номер якої у Спадковому реєстрі: 56656082, місце зберігання якої Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 2888/02-31 від 24.09.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне майно. Оскільки правовідносини щодо виникнення права власності на 1/2 частину спірного житлового будинку виникли в 1979 році, то вони регулюються відповідно до норм Цивільного кодексу України у редакції 1963 року і іншого законодавства, яке діяло на час їх виникнення. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном Законом України «Про власність» від 07.02.1991 року, а саме ст.ст. 12, 13 були встановлені підстави виникнення права приватної власності, де зазначено, що серед інших підстав громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом, об'єктами права приватної власності є жилі будинки. Відповідно до діючої на той час (до 13.12.1995 року) Інструкції про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах и селищах міського типу Української РСР, затвердженої замісником міністру комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, п. 6 ч. 2 - будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації. Крім того, з Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР від 31.10.1975 року також вбачається, що підтвердженням належності будинку, інших відомостей, що необхідні для вчинення угод, в сільській місцевості є довідка виконкому відповідної ради народних депутатів, видана на підставі запису в погосподарській книзі. Таким чином, відповідно до діючого на той час законодавства 1/2 частина спірного житлового будинку, який був збудований в 1966-1975 роках та отримана в спадщину в 1979 році, знаходиться в сільській місцевості, якою є с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, є об'єктом власності [PERSON], належить їй. Оскільки спірні правовідносини щодо спадкування після її смерті виникли в 2014 році, то вони регулюються відповідно до норм Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, яке діяло на час їх виникнення. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Все належне спадкодавцю майно, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входить до складу спадщини, є об'єктом спадкування після його смерті. За своє життя моя мати [PERSON] ніяких заповітів не залишала, тому у разі відсутності заповіту, право на спадкування одержують спадкоємці за законом, згідно вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. [PERSON] (уроджена [PERSON], донька померлої, відповідно до ст. 1261 ЦК України (в ред. 2003 року), є її спадкоємицею першої черги за законом. Після смерті матері [PERSON] позивач спадщину прийняла, згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, оскільки в шестимісячний строк, а саме 15.10.2014 року звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського району із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу 38641069 від 15.10.2014 року, про реєстрацію спадкової справи за № 872/2014, номер якої у Спадковому реєстрі: 56656082, місце зберігання якої Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області. Оскільки 1/2 частина спірного житлового будинку є об'єктом спадкування (майном померлої) після її смерті, входить до складу спадщини згідно приписів ст. 1218 ЦК України (в ред. 2003 року), позивач має право претендувати на право власності на це майно в цілому в порядку спадкування за законом у разі прийняття мною спадщини при відсутності інших спадкоємців, які її також прийняли. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 розділу І Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22.02.2012 року за N 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується в судовому порядку. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, при цьому відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до листа МЮ України № 19-32/319 від 21.02.2005 року «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. В цьому конкретному випадку окрім відсутності реєстрації права власності відсутній і оригінал свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 24.08.1979 року, реєстр № 1-3567, на підставі якого [PERSON] набула право власності на спірне нерухоме майно. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові в позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності підлягають задоволенню.

Outcome: partial