Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про зняття арешту з майна. В поданій до суду заяві зазначає, що 29 березня 2016 року помер її дід [PERSON]. Протягом шестимісячного строку вона звернулася до Кобеляцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], згідно з якою було заведено спадкову справу №558/2016. Крім неї, інших спадкоємців після смерті діда немає. Спадщина складається з земельної ділянки площею 2,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №061283, виданого 26.01.2005 р. Кобеляцькою райдержадміністрацією. У березні 2017 року під час оформлення спадкових прав позивач дізналася від державного нотаріуса про арешт майна, належного [PERSON] Так, на підставі постанови Кобеляцького відділу державної виконавчої служби від 15.09.2004 р. серії АЕ №548058 Кобеляцькою державною нотаріальною конторою було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 16.09.2004 р. за №1309570 про арешт майна [PERSON]. Також на підставі постанови Кобеляцького відділу державної виконавчої служби від 21.07.2003 р. № 8454 Кобеляцькою державною нотаріальною конторою було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 30.03.2005 р. за №1825210 про арешт (архівний запис) майна [PERSON]. Ці арешти на майно [PERSON] були накладені за результатами розгляду цивільної справи №2-92/2004 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про розділ майна подружжя, про що свідчить рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.01.2004р. На звернення позивача до Кобеляцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області з проханням зняти арешт з майна [PERSON], їй було повідомлено про відсутність будь-яких виконавчих документів про стягнення із [PERSON] Оскільки, без зняття арешту з майна [PERSON], позивач не може оформити своє право на спадкове майно, що залишилося після його смерті, то [PERSON] прохала суд зняти арешт з майна [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності та підтримали заявлені вимоги. Представник відповідача Кобеляцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області - [PERSON] надав суду заяву, в якій прохав справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення заяви. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій прохала справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 29 березня 2016 року помер [PERSON] (а.с.6). Він доводився [PERSON] дідом (а.с.7,8,9). Протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, [PERSON] звернулася до Кобеляцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], згідно з якою було заведено спадкову справу №558/2016. Крім неї, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Це підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.03.2017 р. та довідкою Кобеляцької державної нотаріальної контори від 15.03.2017 р. №249/02-14 (а.с.10,11). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належала йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №061283, виданого 26.01.2005 р. Кобеляцькою райдержадміністрацією (додаток 12). Згідно постанови Кобеляцького відділу державної виконавчої служби від 15.09.2004 р. серії АЕ № 548058, Кобеляцькою державною нотаріальною конторою було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 16.09.2004 р. за № 1309570 про арешт майна [PERSON]. Також на підставі постанови Кобеляцького відділу державної виконавчої служби від 21.07.2003 р. № 8454, Кобеляцькою державною нотаріальною конторою було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 30.03.2005 р. за № 1825210 про арешт (архівний запис) майна [PERSON] ( а.с. 13-14). Вказані арешти на майно [PERSON] були накладені за результатами розгляду цивільної справи № 2-92/2004 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про розділ майна подружжя, про що свідчить рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.01.2004 р. (а.с.15). Згідно довідки Кобеляцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 15.03.2017 р. №1349 вбачається відсутність, на дату її видачі, будь-яких виконавчих документів про стягнення із [PERSON]М.( а.с.16). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, діючій станом на 2001 рік), у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», діючого на цей час, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно з роз'ясненнями п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Відповідно до ч.2 ст.114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). При розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно зясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті 58, 59 ЦПК). На позовні вимоги про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна поширюється передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про арешт (опис) належного їй майна. Вирішуючи питання про належність описаного та арештованого майна, суди повинні керуватися нормами цивільного та сімейного законодавства, які діяли на час придбання майна, що регулюють право власності та його захист. Таким чином, коли вимоги позивача знайшли своє підтвердження в суді належними та допустимими доказами, відповідачі визнали заявлені вимоги, то позов підлягає задоволенню. Тому, необхідно зняти арешт з майна [PERSON], РНОКПП [NUMBER], [INFO], який помер 29 березня 2016 року, - виключивши із Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна: - запис про арешт нерухомого майна [PERSON], внесений Кобеляцькою державною нотаріальною конторою 16.09.2004 р. за №1309570 на підставі постанови Кобеляцького відділу державної виконавчої служби від 15.09.2004 р. серії АЕ №548058; - запис про арешт (архівний запис) майна [PERSON], внесений Кобеляцькою державною нотаріальною конторою 30.03.2005 р. за №1825210 на підставі постанови Кобеляцького відділу державної виконавчої служби від 21.07.2003 р. № 8454.

Outcome: approved