Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому вказує, що 06 листопада 2007 року рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 18 липня 2007 року і до досягнення нею повноліття. Вказує, що її сімейне та матеріальне становище змінилося, стан здоров`я дочки погіршився. Стверджує, що вона ніде не працює, жодних доходів не має, дочка перебуває на її утриманні, а відповідач крім стягнутих аліментів їй ніякої допомоги не надає. А тому просить суд збільшити розмір аліментів до 643 грн. щомісячно і до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала з аналогічних мотивів та просить задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він не може сплачувати щомісячно ніж 500 грн. у зв'язку з тим, що має незначний дохід та є інвалідом ІІІ групи, змушений лікуватися. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до часткового задоволення по слідуючих підставах. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2007 року [PERSON] зобов'язано сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Згідно копії довідки від 26.02.2015 року виданої Здовбицькою амбулаторією, [PERSON] хворіє та перебуває на «Д» обліку з приводу діагнозу: гастродуденіт з частими загостреннями. Дискинезія жовчо - вихідних шляхів на тлі перегину жовчного міхура, недостатність підшлункової залози. Потребує постійного дієтичного харчування; амбулаторного лікування - 4 рази на рік; санаторно курортного лікування - 1 раз на рік. Відповідно до копії довідки МСЕК серії АВ № 0312501, [PERSON] є інвалідок ІІІ-групи по причині інвалідності - інвалід дитинства по зору, інвалідність встановлена на строк до 01.03.2017 року. Згідно довідки про доходи № 3 від 18 травня 2015 року, виданої ПП [PERSON] про те, що [PERSON] працює на посаді підсобного працівника та отримав загальну суму доходу за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року за винятком аліментів у розмірі 7 308 грн. З довідки вбачається, що відповідач щомісячно отримує платню у розмірі 1 218 грн. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено чи збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких підстав суд, приходить до висновку, що позивачу слід збільшити розмір аліментів, які стягуються рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06.11.2007 року у розмірі 200 грн. у зв'язку з тим, що її матеріальне становище погіршилося, вона ніде не працює, дочка [PERSON] хворіє та потребує лікування, однак аліменти у розмірі 643 грн. є завищеними виходячи з того, що відповідач отримує мінімальну заробітну плату, є інвалідом ІІІ - групи та потребує лікування. Тому позивачу слід визначити аліменти у розмірі 500 грн. Тому позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved