Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 11 травня 1996 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі у них народилося троє дітей: син, який на даний час є повнолітнім - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітні - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають разом з нею. На перших порах спільного життя у них були хороші сімейні взаємини, але поступово їхні гарні стосунки переросли у постійні конфлікти та сварки. Вони не знаходять точок дотику у жодних питаннях, у них різні цінності і життєві пріоритети. Вони припинили шлюбні стосунки з відповідачем і перестали вести спільне господарство. Вона впевнена, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Вважає, що вжиття заходів для примирення неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 11 травня 1996 року. Позивачка у судове засідання не з`явилася. Відповідач через канцелярію суду подав заяву, у якій вказав, що позов визнає повністю, просить розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони 11 травня 1996 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 40, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим 11 травня 1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області. У шлюбі у сторін народилося троє дітей: син, який на даний час є повнолітнім - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітні - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області. З позовної заяви встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально, а його існування суперечить інтересам позивачки. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім`ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати. При зверненні до суду позивачкою долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 908 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved