Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області (далі - Горожанська сільська рада) про визнання права власності на спадкове майно, уточнивши позовні вимоги, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,36 га, розташовану на території Горожанської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] . У обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на вищевказане майно, яку позивач прийняла, фактично вступивши в управління спадковим майном, оскільки проживала з спадкодавцем. Однак не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, що підлягає спадкуванню. Просить визнати за нею право власності на вказане вище спадкове майно. Позивач [PERSON] , представник позивача Гнатишин В.В. у судове засідання не з`явилися, представником позивача подано заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач Горожанська сільська рада не забезпечили в судове засідання явку представника, про розгляд справи у відсутності їхнього представника подали суду письмову заяву, проти позову не заперечили. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.05.1963 року батьками позивача [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . При укладенні 4.07.1969 року шлюбу з [PERSON] позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 4.07.1969 року. Згідно ксерокопії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 16.12.1996 року [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Горожанка» розміром 1,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Встановлено, що 10.09.2004 року на вказану земельну частку (пай) виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , про що зазначено позивачем у позовній заяві. Згідно ксерокопії державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,36 га у межах згідно з планом, розташована на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до якої входять земельні ділянки площею 0,89 га, 0,42 га, 0,05 га. На час розгляду справи даний державний акт втрачено, про що позивачем поданого у районну редакцію газети «Вісті Придністров`я» (№26 (7311) від 14.06.2019 року) оголошення про те, що вважати загублений державний акт недійсним. Як слідує з даних акта № 165 від 4.07.2019 року, складеного комісією в складі сільського голови [PERSON], депутата сільської ради [PERSON], сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті та здійснила її поховання. Відповідно до інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №432/01-16 від 24.07.2019 року, згідно даних спадкового реєстру після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заведена. Як вбачається зі змісту позовної заяви, спадкоємцями спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є її діти [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.11.1994 року [PERSON]. помер [INFO] , актовий запис №1179. У зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на зазначене вище спадкове майно, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що вбачається зі змісту інформаційного листа приватного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори №399/01-16 від 9.07.2019 року. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (16.01.2003), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У силу ст. 529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,36 га, розташована на території Горожанської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , який видано після смерті спадкодавця, позивач є спадкоємцем за законом, спадщину прийняла, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на вищевказане спадкове майно.

Outcome: approved