Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. На обґрунтування своїх вимог вона вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У 2009 році шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Після розлучення, відносини між ними погіршилися, [PERSON] не проявляв ніяких батьківських почуттів відносно їх дітей, не допомагав їй виховувати і утримувати їх. Фактично повністю вихованням сина [PERSON] та доньки [PERSON] займалася вона сама та за допомогою своїх батьків, з якими проживає. [PERSON] жодного разу не проявляв будь-якого інтересу до своїх дітей, не цікавився їх життям, потребами. Викладені нею обставини підтверджуються довідками - характеристиками, виданими спеціалізованою загальноосвітньою школою І-ІІІ ст. №29 м.Хмельницького від 26.09.2018 року. Крім того, вищевикладені обставини підтверджуються також письмовою нотаріально посвідченою заявою [PERSON], в якій останній надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій і (або) натуральній формі. [PERSON] добровільно кошти на утримання дітей, станом на момент подання позовної заяви до суду, не сплачує, а тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні вказав, що позов вважає таким, що підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення учасників процес, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що у 2009 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до письмової нотаріально посвідченої заявою [PERSON], останній надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а тому в силу ст.164 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно дійтей. Відповідно до ст.. ст.180, 184 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 вересня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved