Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, посилаючись на те, що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 02.09.2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, актовий запис №215. Від даного шлюбу 25.08.2008 року народився син [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначила, що протягом останніх 3 років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, зловживає спиртовими напоями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає син, що негативно впливає на його психічний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивач вказує, що на даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання подружжя припинено, за її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. [PERSON] вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Позивач також зазначає у позові, що майнового спору у сторін на теперішній час немає. Позивач надала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Від відповідача також надійшла заява до суду про розгляд справи за його відсутності та про те, що він визнає позовні вимоги, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних\~ заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3, ч. 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано між ними 02.09.2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, актовий запис №215, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №311783 (а.с.17). Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №134766, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області 05.09.2008 року (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що родина фактично розпалася, майнова суперечка не виникла, з питання проживання спільної дитини досягнута згода, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та їх дитини інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно\~\~ до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~інтересам їхніх\~дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. У відповідності до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивачкою оплачено судовий збір у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи (а.с.1). При цьому, суд відмовляє позивачці в задоволенні вимог про стягнення на її користь з відповідача суми сплаченого нею судового збору, оскільки судом вирішувалось питання про розірвання шлюбу, а не про поновлення порушених прав позивачки. Крім того, відсутні обґрунтування даної вимоги та докази того, що саме з вини відповідача розпався шлюб і що позивачка була вимушена подати позов про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене та

Outcome: approved