Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Попівської сільської ради Миргородського району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 2,34 га., розташовану на території Попівської сільської ради призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту серії ЯЛ №088002, кадастровий номер 5323286000:00:004:0206. В позові посилається на те, що вона є спадкоємицею після смерті [PERSON] по заповіту, прийняла спадщину, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, тому що в державному акті на право власності на земельну ділянку невірно вказано кадастровий номер земельної ділянки і внести виправлення в державний акт неможливо в звязку зі смертю особи, на імя якої він виданий. Дійсний номер спірної земельної ділянки 5323286000:00:004:1130. Крім того, спадкодавець не зареєстрував за життя право власності на дану земельну ділянку. В звязку цим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину і вона звернулася до суду з вказаним позовом. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи по суті в підготовчому судовому засіданні у її відсутності, позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. Представник відповідача Попівської сільської ради Миргородського району в підготовче судове засідання не зявився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду, направила на адресу суду лист з якого вбачається, що позов сільською радою визнається, а справу вона просить розглянути у відсутності представника. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не зявився. З установи на адресу суду надійшли пояснення на позов в яких зазначено, що Головне управління розпоряджається тільки вільними землями сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів. Спірна земельна ділянка перебуває у приватній власності, зважаючи на що при розгляді справи установа покладаються на розсуд суду. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає за можливе провести розгляд справи в підготовчому судовому засіданні з винесенням рішення по суті спору. Встановлено, що [PERSON] помер 26 жовтня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). За свого життя [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №088002 мав у власності земельну ділянку площею 2,3400 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер:5323286000:00:004:0206, але в державному акті кадастровий номер земельної ділянки 5323286000:00:004:0206 вказаний невірно. На земельну ділянку громадянину [PERSON] відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, Державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у Миргородському районі виправлено помилку в кадастровому номері шляхом присвоєння земельній ділянці за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру нового кадастрового номеру 5323286000:00:004:1130 та про це надано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Спадкодавець [PERSON] за життя не здійснив державної реєстрації права власності на земельну ділянку. В звязку з цим, позивачка, яка прийняла спадщину відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку і нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 9, 28-29). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], що вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, то вона успадкувала і належну померлому [PERSON] земельну ділянку (а.с. 28-29). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки вищезазначені обставини перешкоджають позивачеві оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved