Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона являється власницею житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] на підставі договору дарування від 28 лютого 2003 року. Але в даному будинку зареєстрована [PERSON], [INFO], яка за місцем реєстрації декілька років не проживає, не користується даним житлом, не несе ніяких витрат по утриманню квартири, але добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає. Просить суд визнати відповідачку по справі [PERSON] такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її без поважних причин більше двох років у будинку [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON] являється власницею житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] на підставі договору дарування від 28 лютого 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Варзагер Л.Ф. за № 602 (а.с.5-6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області від 04 лютого 2019 року № 660 за вищевказаною адресою зареєстрована відповідачка [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно акту обстеження від 06 січня 2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідачка, але остання за даною адресою не проживає, а мешкає в [ADDRESS] (а.с.8). Стаття 71 ЖК України вказує, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності. У відповідності до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідачка [PERSON] зареєстрована, але не проживає в [ADDRESS] не користується даним житлом, не несе ніяких витрат по утриманню будинку. Натомість остання мешкає в [ADDRESS]. Наявність реєстрації відповідачки у будинку, власницею якого є позивачка, порушує права останньої на вільне володіння та користування власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Враховуючи вищевказане та те, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності відповідачки без поважних причин у вищевказаному житловому будинку протягом декількох років, суд приходить до висновку про наявність передбачених підстав для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. На підставі вимог ст. 141 ч.1 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved