Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування вимог зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.01.2010 з [PERSON] стягнуті аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до [INFO]. Просить збільшити розмір аліментів в частині визначення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановивши його не менше 50%. Розмір стягнених аліментів, а саме часток від доходів відповідача, змінити не просила. Крім того, просить стягнути 50% понесених додаткових витрат на утримання та лікування дитини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги підтримала, суду пояснила, що в зв'язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку необхідно збільшити мінімальний розмір аліментів на одну дитину, з 30% до 50 %. Крім того, дитина часто хворіє, на придбання ліків витрачаються кошти. Також донька навчається у секторі народних інструментів, клас бандури. Дитина є лауреатом міжнародних, всеукраїнських та обласних конкурсів. Участь у конкурсах потребує також матеріальних витрат. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного судум. Кіровограда від 29.01.2010 з [PERSON] стягнуті аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до [INFO]. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесені зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач вважає, що зазначена обставина є підставою для збільшення розміру аліментів. З таким твердженням погодитися неможна. Оскільки збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не є підставою для збільшення розміру аліментів передбаченою ст. 192 СК України. Крім того, згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення та збільшення їх розміру. За таких обставин позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 50% документально підтверджених витрат до повноліття дитини. На підтвердження своїх вимог надала суду довідку з КЗВО «Кіровоградський музичний коледж» про те, що [PERSON] навчається у секторі народних інструментів, клас бандури та є лауреатом міжнародних, всеукраїнських та обласних конкурсів та довідку з КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кіровограда» з якої вбачається, що дитина перебуває під наглядом АЗПСМ № 10 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кіровограда» та хворіла в 2017 році ГРВІ - 3 рази, у 2018 році ГРВІ - 1 раз. Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред'явила такий позов. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо. Також, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження понесених або передбачуваних витрат. За таких обставин, позов задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст. 182, 185, 192 СК України,

Outcome: dismissed