Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання [PERSON] однією сімєю разом із [PERSON], яка померла 24.10.1995 року, з серпня 1986 року до часу відкриття спадщини. Вимоги заяви обгрунтовуються тим, що 24.10.1995р. померла [PERSON], після якої відкрилася спадщина на дві земельні ділянки загальною площею 2,96 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області (№5260889300:04:001:0110 та №5620889300:04:007:0234). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. [PERSON] вважає, що вона, як спадкоємець четвертої черги, прийняла спадщину після [PERSON], оскільки з серпня 1986р. до моменту відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем. Заявник звернулася в нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак для неї було відмовлено, оскільки [PERSON] не може підтвердити належними документами факт прийняття спадщини. В заяві покликається [PERSON], що із серпня 1986р. і по даний час вона постійно проживає у квартирі №6 будинку №18 м-ну Перемоги у м. Вараш (колишня назва - Кузнецовськ) (далі квартира №6). В той же час у період з 03.11.1984р. до 14.04.2000р. [PERSON] формально була прописана в сусідній квартирі №9 того ж будинку. Квартира №6 перебувала у власності, в тому числі, батьків чоловіка заявника, - [PERSON], який помер 13.06.2003р. У квартирі №6 також постійно проживала [PERSON] та батьки чоловіка заявника. Заявник зазначає, що особливої та постійної допомоги потребувала [PERSON], вона була похилого віку, хворіла, в серпні 1986 року зазнала лівобічного паралічу, перенесла оперативне лікування в липні 1987 року. [PERSON] була одинокою, родичів не мала, а батьки чоловіка заявника не мали можливості допомагати [PERSON], оскільки вони самі за станом здоровя та по віку потребували сторонньої допомоги. Посилається [PERSON], що вона особисто в усьому допомагала для [PERSON] Допомога полягала в особистому фізичному піклуванні, матеріальній підтримці, допомозі в побуті: готувала їсти, прибирала, доставляла продукти харчування та речі з магазинів. Зазначає заявник, що всі вони були в хороших відносинах, жили однією сімєю. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала повністю. Давала пояснення про те, що оскільки будинок батьків чоловіка заявника йшов під знос, то для переселення надавалося дві двокімнатні квартири. Із 1984 року вона з чоловіком і дитиною [PERSON] стали проживати в квартирі №9 на третьому поверсі будинку №18 м-ну Перемоги у м. Кузнецовськ, а батьки чоловіка заявника та [PERSON] переселилися в квартиру №6 другого поверху того ж будинку. Заявник пояснює, що із 1984р. і до смерті [PERSON] вони проживали у різних квартирах, але однією сімєю. За [PERSON] необхідно було щодня доглядати, годувати, купати її, робити процедури. За життя [PERSON] склала заповіт на свою частку квартири №6 в користь чоловіка заявника, але він не приймав тієї спадщини, доки були живі його батьки. Чому заповіт не був складений [PERSON] на все майно не відомо. Згодом, за наполяганням батька чоловіка, який побоювався, що після його смерті квартиру можуть забрати, [PERSON] теж прописалася в квартирі №6. Після смерті чоловіка [PERSON] прийняла спадщину. Заінтересовані особи приватний нотаріус Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області [PERSON] та представник Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області в судове засідання не зявилися. Заслухавши та проаналізувавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши інші докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви [PERSON] Відповідно до норми ст.256 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] із копії державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ №601920, виданого 17.05.2006р., встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок загальною площею 2, 96 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Старорафалівської ради Володимирецького району Рівненської області. З копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №193219 вбачається, що [PERSON] померла 24.10.1995 року. Згідно із довідкою від 14.11.2016р. №3493, виданою відділом реєстрації виконкому Кузнецовської міської ради, [PERSON] була зареєстрована в [INFO] з 17.10.1984р. до дня смерті 24.10.1995р. До складу сімї [PERSON] на день її смерті входили [PERSON] та [PERSON] Із довідки ЖЕД №3 м.Кузнецовськ від 10.11.2016р. №7052 видно, що [PERSON] була зареєстрована в [INFO] з 03.11.1984р. до 14.04.2000р. З показань свідків [PERSON] та [PERSON] слідує, що [PERSON] та [PERSON] проживали у різних квартирах, але [PERSON] допомагала для [PERSON], піклувалася про неї, доглядала за нею, приносила їжу. Приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу [PERSON] в листі від 02.12.2016р. зазначено про те, що із наявних у [PERSON] документів не вбачається належно підтвердженого факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] При вирішенні справи за заявою [PERSON], враховуючи правові підстави обгрунтування заяви, суд виходить із такого. З обставин справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не є між собою родичами за походженням. Зазначені в заяві земельні ділянки, як спадкове майно, не були охоплені заповітом [PERSON] у користь [PERSON] від 05.10.1994р. В обґрунтування заяви [PERSON] покликається на положення норми ст.1264 ЦК України, яка визначає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до норм п.п.1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України регламентується, що цей Кодекс набирає чинності з 01.01.2004р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. В п.1 постанови Пленуму Верхового [PERSON] України від 30.05.20008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Отже, із наведеного слідує висновок, що немає підстав для застосування до відносин щодо спадкування [PERSON] після [PERSON] положень ЦК України, що набрав чинності із 01.01.2004р., оскільки спадщина після [PERSON] відкрилася 24.10.1995р. і визначений законом шестимісячний строк для її прийняття закінчився до 01.01.2004р. Це означає, що факт, про встановлення якого просить [PERSON] не має юридичного значення, оскільки не призводитиме до виникнення права на спадкування за законом, так як відповідно до правил Розділу VI Спадкове право ЦК Української РСР, що застосовуються до спадкування після [PERSON], не передбачено як самостійної підстави для спадкування проживання претендента на спадщину зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Крім того, відмовляючи в задоволенні заяви суд враховує і те, що здобутими доказами не було доведено обставин проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю не менш як пять років до відкриття спадщини, оскільки із досліджених даних видно, що ці особи проживали окремо у різних квартирах, а обставини піклування з боку [PERSON] про [PERSON] не дають підстав для твердження про проживання їх як одна сімя.

Outcome: dismissed