Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля», Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дзигівська сільська рада Ямпільського району Вінницької області про стягнення коштів за користування земельною ділянкою. До закінчення підготовчого засідання позивач збільшила позовні вимоги, просила: стягнути на її користь солідарно з Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» та Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержання орендної плати за землю за період з 2016 року по 2019 рік) у розмірі 8675 гривень 78 копійок, а також солідарно стягнути з Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» та Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області на її користь судові витрати по справі. Свої вимоги мотивувала тим, що\~за життя, її батькові [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] , виданого Ямпільською РДА 15 липня 1997 року, належала земельна частка (пай), розміром 1.92 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі на місцевості, яка розташована на території Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Після смерті батька [PERSON] вона прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. 04.03.2019 вона отримала нотаріально посвідчене Свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), розміром 1.92 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі на місцевості, яка належала спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] 0295082, виданого Ямпільською РДА 15 липня 1997 року та право власності на майновий пай. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.10.2019 вона зареєструвала за собою право власності на вищезазначену земельну ділянку площею 1,7432 га., кадастровий номер 0525682200:03:001:0603, у реєстрі речових прав, набувши таким чином юридичного статусу власника цієї земельної ділянки, яка перейшла їй у спадок. Зазначила, що коли вона займалась оформленням документів на вищезазначену земельну ділянку, їй стало відомо, що належна земельна ділянка з 2012 року перебувала в оренді у відповідача, що підтверджується Додатковою угодою від 07.12.2017 про поновлення Договору оренди землі від 19.11.2012 (державна реєстрація від 27.12.2012 №052560004010670), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 27.07.2018 та з невідомих для неї причин в якості Орендодавця виступала не вона, як спадкоємець земельної ділянки, а Ямпільська районна державна адміністрація Вінницької області. З`ясувавши ці обставини вона почала пред`являти претензії до посадових осіб Ямпільської РДА Вінницької області, які незаконно розпорядились її земельною ділянкою передавши в оренду відповідачеві та почала збирати документи, щоб визнати недійсним договір оренди землі від 19.11.2012 та додаткову угоду від 07.12.2017 про поновлення Договору оренди землі від 19.11.2012, який укладався між Ямпільською РДА та відповідачем. Після цього, 21.10.2019 між Ямпільською РДА та відповідачем була укладена додаткова угода до договору оренди землі, якою розірвано вищезазначений договір оренди землі щодо її земельної ділянки. 24.10.2019 Додаткова угода до договору оренди землі від 21.10.2019 про розірвання договору оренди землі зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису 27226516, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 24.10.2019. Таким чином, відповідач користувався належною їй земельною ділянкою з 2012 року по 21 жовтня 2019 року та не сплачував жодної копійки за користування її землею. Вважає,\~що навіть\~за наявності\~укладеного договору\~оренди землі\~між Ямпільською\~РДА та\~відповідачем,\~не звільняє\~останнього від\~обов`язку сплатити\~саме їй,\~як спадкоємцеві\~орендну плату\~за користування\~її землею. Розуміючи і знаючи про поняття позовної давності, вона звертається до суду про стягнення із відповідача на її користь орендної плати за користування землею за 2016-2019 роки. При розрахунку розміру стягнення із відповідача за користування її земельною ділянкою, нею беруться до уваги вимоги податкового законодавства України, що регулюють розмір та умови внесення орендної плати за землю, який не може бути меншим 3% нормативної грошової оцінки. Зазначила, що оскільки між\~нею та\~відповідачем договору\~оренди на\~користування земельною\~ділянкою укладено\~не було,\~тому вона\~виходить із\~мінімально розміру\~орендної плати\~за землю\~визначеного нормами\~Податкового Кодексу\~України. Згідно підпункту 288.5.1. пункту 288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Вказала, що із п.5 Додаткової угоди від 07.12.2017 про поновлення Договору оренди землі від 19.11.2012 року чітко вбачається, що нормативно-грошова оцінка її земельної ділянки із кадастровим номером [NUMBER] :03:001:0603 становить 73\~046,02 грн., що також відображено у двох Витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 27.07.2018 та від 24.10.2019. Таким чином, вважає, що відповідач має сплатити їй збитки у виді неодержаної орендної плати за землю, який за визначенням\~статті 22 ЦК\~є збитками у вигляді упущеної вигоди, за останні чотири роки (2016-2019 р.р.), всього у розмірі 8675 гривень 78 копійок. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Вітвіцький О.Ю., який діє на підставі ордеру серії ВН №133803 від 21.12.2019 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що земельна ділянка з кадастровим номером 0525682200:03:001:0603, площею 1,7432 га за період з 2016 по 2019 роки перебувала в оренді відповідача ПрАТ «ПК Поділля» на підставі договору оренди землі від 19.11.2012 та додаткової угоди від 07.12.2017, в якому Орендодавцем виступала Ямпільська РДА Вінницької області. 24.10.2019 між відповідачами була укладена додаткова угода про розірвання договору оренди землі. Тому встановлено, що відповідач ПрАТ «ПК Поділля» користувалося земельною ділянкою позивача з листопада 2012 по 24.10.2019. 17.03.2003 відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), яка належала батьку позивача. 04 березня 2019 року позивачка отримала Свідоцтво про право на спадщину. Тому фактичним власником земельної ділянки, яка перебувала в оренді відповідача була позивачка. Вважає договір про оренду землі незаконним так як він укладений не з тим орендодавцем, так як на той час власником земельної частки (паю) була позивачка. Матеріали справи не містять жодного доказу, що земельна ділянка є не витребуваним паєм. Землекористувач ПрАТ «ПК Поділля» не сплатити позивачці жодної копійки за користування землею за вказаний період. Позивачка вважає, що має право на отримання плати за користування землею за період з 2016 по 2019 роки. Вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» - адвокат Бартко О.І., який діє на підставі ордеру серії ВН №106317 від 20.12.2019 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що лише у 2019 році позивачка зареєструвала право власності на земельну ділянку, тобто саме з того часу вона стала власником земельної ділянки з кадастровим номером 0525682200:03:001:0603, площею 1,7432 га. Позивачці належало лише право на земельну частку (пай) без виділення її частки в натурі на місцевості в умовних кадастрових гектарах. Укладений договір є правомірним у розумінні ст..13 ЗУ «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Договір оренди було розірвано до моменту оформлення позивачкою права власності на земельну ділянку. Договір оренди не був визнаний недійсним, тому ПрАТ «ПК Поділля» користувалося земельною часткою (паєм) на законний підставах. Свідоцтво про право на спадщину за законом надавало позивачці лише право на земельну частку (пай), а не право власності на земельну ділянку. Земельна частка (пай) в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі на місцевості не дає підстав вважати, що в оренді була саме ця земельна ділянка, право власності на яку оформила позивачка. Просив суд у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «ПК Поділля» та до Ямпільської РДА відмовити у повному обсязі. Представник відповідача Ямпільської РДА Вінницької області - Стариш С.А., який діє на підставі довіреності №01-01.18/505 від 26.03.2019 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що у матеріалах справи є написана ним власноручно розписка (а.с.171). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву за вхід.№2845 від 06.05.2020, в якій просив справу розглянути у відсутність представника. Дзигівська сільська рада не проти позитивного вирішення питання за позовом [PERSON] . Крім цього, 11.12.2019 за вхід.№8869 представником відповідача Ямпільської РДА Вінницької області подано відзив на позовну заяву. Зазначила, що позовну заяву не визнають, проти її задоволення заперечують. Позивач до 04.03.2019 володів тільки правом на отримання земельної частки (паю) згідно Сертифікату, а не правом власності на земельну частку (пай). Згідно ст.3 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставою для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради, який вступив в дію з 01.01.2019 до цього періоду такими повноваженнями були наділені і районні державні адміністрації. До моменту реєстрації права власності на земельну частку (пай) дана частка рахується невитребуваною. Згідно ст.13 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської рад (до 01.01.2019, районної державної адміністрації) можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки. Відповідно до позовної заяви, позивачка набула право власності на зазначену земельну ділянку 31.10.2019, тому до цього часу земельна ділянка рахувалась як не витребувана, а позивачка не мала юридичного права розпоряджатися даною земельною ділянкою. В результаті чого, за заявою Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» дана земельна ділянка була передана Ямпільською РДА Вінницької області із не витребуваних земельних часток (паїв), які знаходяться за межами населеного пункту в оренду згідно договору оренди від 19.11.2019. Даний договір відповідно до додаткової угоди від 21.10.2019 укладеної між Ямпільською РДА Вінницької області та ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» було розірвано у зв`язку із набуттям права власності на не витребувану земельну частку (пай) [PERSON] . Представник відповідача вважає, що Ямпільською РДА Вінницької області не порушено жодних прав та інтересів позивача. Просив у задоволенні позову відмовити. Заяви, клопотання: клопотання позивача про витребування доказів (а.с.13); відзив на позовну заяву (а.с.31-33); клопотання представника відповідача ПрАТ «ПК «Поділля» про перенесення розгляду судової справи (а.с.50); заява позивача про збільшення розміру позовних вимог (а.с.73); клопотання представника ПрАТ «ПК «Поділля» про перенесення розгляду судової справи (а.с.100); заява представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із карантином (а.с.138, 150, 161); заява представника третьої особа яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору Дзигівської сільської ради про розгляд справи у відсутність представника (а.с.140, 160); клопотання представника відповідача ПрАТ «ПК Поділля» про відкладення розгляду справи (а.с.141, 151, 162). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Інші процесуальні\~дії у\~справі:\~відкриття провадження\~у справі\~та призначення\~підготовчого засідання\~(а.с.15-18);\~витребування доказів\~(а.с.20-23);\~витребування доказів,\~відкладення підготовчого\~засідання на\~ 23\~січня 2020\~року на\~13\~годину 00\~хвилин (а.с.55-59);\~продовжено строк\~підготовчого провадження\~на 30\~днів та\~відкладено підготовче\~засідання на\~19\~лютого 2020\~року на\~13\~годину 00\~хвилин (а.с.108-111),\~прийнято до\~провадження заяву\~позивача про\~збільшення розміру\~позовних вимог,\~закрито підготовче\~провадження та\~призначено справу\~до розгляду\~по суті\~(а.с.131-135), відкладення судового засідання за клопотаннями сторін (а.с.153-156), відмовлено у задоволенні клопотанні сторін про відкладення розгляду справи (а.с.165-170), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. \~Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії посвідки на постійне проживання (а.с.4) судом встановлено, що позивач народилася [INFO] та зареєстрована у селі Підлісівка Ямпільського району Вінницької області. Із копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.2019 (а.с.6) судом встановлено, що позивачка успадкувала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності правонаступника КСП «Україна» села Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, в розмірі 1.92 га., в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, яка належала спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] 0295082 виданого Ямпільською РДА 15.07.1997 та майновий пай члена ТОВ «АФ Україна» села Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, вартістю 509,10 грн. Із копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №186939720 від 31.10.2019 (а.с.7) судом встановлено, що позивачка 29 жовтня 2019 року стала власником земельної ділянки, площею 1.7432, кадастровий номер 0525682200:03:001:0603, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із копії Додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі від 19.11.2012 (державна реєстрація від 27.12.2012 №052560004010670) від 07.12.2017 (а.с.8) судом встановлено, що між Ямпільською РДА Вінницької області та ПрАТ «ПК «Поділля» поновлено договір оренди землі від 19.11.2012 на п`ять років. Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 27.07.2018 (а.с.9) судом встановлено, що 27.07.2018 Додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі від 19.11.2012 (державна реєстрація від 27.12.2012 №052560004010670) від 07.12.2017 зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.07.2018. Із копії Додаткової угоди до договору оренди землі від 21.10.2019 (а.с.10) судом встановлено, що між Ямпільською РДА Вінницької області та ПрАТ «ПК Поділля» укладено вказану додаткову угоду про розірвання договору оренди землі на земельну ділянку, кадастровий номер 0525682200:03:001:0603 у зв`язку із набуттям права власності на орендовану земельну ділянку, яка знаходиться на території Дзигівської сільської ради. Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 24.10.2019 (а.с.11) судом встановлено, що 24.10.2019 внесено відомості до реєстру про припинення додаткової угоди до договору оренди землі від 21.10.2019. Із копії листа МЮУ від 12.03.2012 №113-0-2-12/13.1 «Щодо розгляду звернення» (а.с.12) встановлено, що у випадку смерті орендодавця для належного виконання зобов`язань орендар має право внести грошові суми в депозит нотаріуса для подальшої їх передачі спадкоємцям такого кредитора-орендодавця. Із дослідженого судом оригіналу реєстраційної справи (копія реєстраційної справи а.с.38-45) встановлено, що 19.11.2012 між Ямпільською РДА Вінницької області та ПрАТ «ПК «Поділля» укладено договір оренди землі, загальною площею 1,7432 га., кадастровий номер 0525682200:03:001:0603, нормативно грошова оцінка становить 48038,43 грн. Вказаний договір укладено на п`ять років. Договір укладено до моменту оформлення права власності на земельну ділянку, щодо якої укладено даний договір (а.с.39-42). 28.12.2012 між сторонами укладено акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду до договору оренди землі від 19.11.2012, а також 19.11.2012 визначено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.43-45). Із дослідженого судом оригіналу додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі від 19.11.2012 (державна реєстрація від 27.12.2012 №052560004010670) від 07.12.2017 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 27.07.2018 (а.с.46-47) судом встановлено, що між Ямпільською РДА Вінницької області та ПрАТ «ПК «Поділля» поновлено договір оренди землі від 19.11.2012 на п`ять років. Вказана додаткова угода зареєстрована 27.07.2018. Із копії Рішення Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області №706 від 25.06.2019 (а.с.69) судом встановлено, що позивачці затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) № [NUMBER] загальною площею 1,7432 га ріллі кадастровий номер земельної ділянки 052568220:03:001:0603 та передано у власність вказану земельну ділянку з визначенням цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. \~Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Згідно зі ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Згідно положень ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~частини першої\~статті 81\~зазначеного вище\~Кодексу кожна\~сторона зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи (ч.5\~ст.81\~ЦПК України). \~ Указ Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 передбачив програму поступового реформування КСП шляхом надання їхнім дійсним і колишнім членам земельних часток (паїв), тобто прав на землю у формі часток (паїв) усіх земель КСП, визначених у кількості гектарів, але без зазначення конкретного фізичного розташування або визначених меж. Указ передбачав, що частки (паї) мали бути розподілені між дійсними та колишніми членами КСП, а також певними категоріями працівників, зайнятими у соціальній сфері (освіта, медицина, тощо) у сільських місцевостях. Хоча Указ надав членам КСП можливість виходу з КСП разом зі своїми частками (паями), масовий процес ліквідації КСП шляхом видачі часток (паїв) фактично розпочався лише у 1999 році. Указ Президента України № 1529/99 від 03 грудня 1999 року прискорив земельну реформу, встановивши вимогу щодо ліквідації всіх КСП до квітня 2000 року шляхом розподілу земельних часток (паїв) та іншого майна між його членами. У процесі ліквідації КСП значна частина сільського населення набула права на земельні частки (паї). Потім було організовано масовий процес виділення часток (паїв) у земельні ділянки в натурі (визначені на місцевості). У результаті цього процесу мільйонам нових власників були видані акти на право власності на конкретні земельні ділянки. Разом з тим, судом встановлено, що земельна ділянка, власником якої є позивачка, не пройшла вказаний вище процес, а тому позивачка успадкувала після смерті свого батька лише право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності правонаступника КСП «Україна» с. Дзигівка, яке належало йому на підставі Сертифіката про право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] 0295082. Судом встановлено, що батько позивачки помер [INFO] , і саме з того часу позивачка мала право на успадкування, і могла успадкувати право на земельну частку (пай) та оформити право власності на земельну ділянку. Відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», а саме ст..3, підставою для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради (в редакції Закону із змінами, внесеними згідно Законом №2498-VІІІ від 10.07.2018), який втупив в дію з 01.01.2019, до цього періоду такими повноваженнями були наділені і районні державні адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради (до 01.01.2019 року і до районної державної адміністрації) заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено положеннями Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», статтею 3 якого передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Відповідно до Закону у разі подання заяв про виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Відповідно до ст.11 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Частиною 2 статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Тобто, на момент укладення Договору оренди землі від 19.11.2012 між ПрАТ «ПК Поділля» та Ямпільською РДА Вінницької області, земельна частка (пай), на яку мала право позивачка, не була виділена в натурі (на місцевості). Тому, до моменту реєстрації права на земельну частку (пай) та виділення її в натурі (на місцевості) дана частка рахується не витребуваною. Разом із тим на відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначено в умовних кадастрових гектарах. Отже, земельні ділянки державної або комунальної власності та земельні частки (паї) є різними об`єктами земельних відносин і мають різний правовий режим; у випадку оренди земельної частки (паю) встановлюються орендні відносини щодо права на земельну частку (пай), не визначену в натурі земельну ділянку, посвідчену сертифікатом. Орендні відносини повинні оформлюватися договором, як у разі оренди земельної частки (паю), так і у випадку земельної ділянки. Статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження. Судом встановлено, що за Договором оренди землі від 19.11.2012 відповідачу ПрАТ «ПК Поділля» Ямпільською районною державною адміністрацією Вінницької області в оренду як невитребуваний земельний пай на території Дзигівської сільської ради було надано 1,7432 га. Вказаний договір було поновлено строком на п`ять років. Проте, лише 29.10.2019 позивачка зареєструвала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0525682200:03:001:0603, яка знаходиться на території Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та була орендована відповідачем. Разом з тим, на виконання умов п.8 Договору оренди землі від 19.11.2012, вказаний договір було розірвано. Посилання представника позивача на те, що посадові особи Ямпільської РДА Вінницької області незаконно розпорядилися її земельною ділянкою передавши її в оренду відповідачеві ПрАТ «ПК Поділля», та на те, що Договір оренди є незаконним з тих підстав, що він укладений не з тим орендодавем суд оцінює критично, так як вони є голослівними і не підтвердженні жодним письмовим доказом, позивачка до моменту реєстрації права власності на земельну ділянку не мала юридичного права розпоряджатися не витребуваною земельною часткою. На момент укладення і дії договору оренди, позивачка не була власником земельної ділянки, а у відповідності із чинним цивільним процесуальним законодавством особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст.ст.2, 4 ЦПК України). Тому, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що ПрАТ «ПК Поділля» та Ямпільською районною державною адміністрацією Вінницької області не було порушено жодних прав та інтересів позивачки [PERSON] , а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки дізнавшись про виникнення прав на земельну ділянку у позивача, відповідачами було розірвано договір оренди, з метою не порушення прав позивача. У суду немає законних підстав для захисту прав позивача, оскільки вони не були порушені, та і не могли бути порушенні, так як ще не існували, оскільки позивач не була власником земельної ділянки, а лише заявила про намір успадкувати спадкове майно, що залишилося після смерті батька (у тому числі право на земельну частку (пай). Тому, суд приходить до висновку, що у задоволенні заявлених позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із того, що відповідно до ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed