Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області, посилаючись на те, що шлюб виявився невдалим. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та зловживанням ним алкогольних напоїв, що призводило до частих суперечок та непорозумінь і, що в свою чергу призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON], 23.07.2010 року та дочка [PERSON], 23.04.2015р.; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин із квітня місяця 2018 року, збереження сімї неможливе, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити, оскільки за наданий судом строк для примирення вони не примирилися і відповідач надалі продовжує зловживати спиртними напоями, не вживає жодних заходів для примирення та збереження сімї; позивач однозначно наполягала на питанні розірвання шлюбу. Відповідач у попередніх судових засіданнях позов заперечував, посилаючись на відзив, кожного разу запевняв суд, що налагодить відносини із дружиною, а в останнє судове засідання, будучи належним чином повідомленим, не зявився. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області; від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON], 23.07.2010 року, дочка [PERSON], 23.04.2015р., котрі на даний час неповнолітні та проживають із матірю; спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя та зловживанням відповідачем алкогольними напоями, що призводило до частих суперечок та непорозумінь і, що в свою чергу призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин; шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом шести місяців. Судом уживались заходи для збереження сімї та сторонам надавався строк для примирення, однак вони не примирились; позивач [PERSON] наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в звязку з чим вважає, що із [PERSON] вже не повернуться до нормального їх подружнього життя, відповідач заперечував розірвання шлюбу та неодноразово просив суд надати термін для примирення, на що судом тричі надавався строк для примирення, однак між сторонами у відносинах нічого не змінилося і позивач надалі наполягала на власній позиції про розвід. Зясувавши обставини під час розгляду справи, суд приходить до висновку про зайве черговий раз вживати заходи для збереження сімї та надавати сторонам строк для примирення, оскільки відповідач самостійно не вживав жодних реальних кроків для дійсного збереження сімї. Тому суд вважає, що сімя розпалася, оскільки із пояснень позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються більше півроку. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у звязку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сімї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх неповнолітніх дітей, які залишаються проживати із матірю, котрій слід залишити прізвище «Легуцька». Відтак, позов підставний і підлягає задоволенню. Судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, зокрема слід присудити стягнути з відповідача в користь позивача суму сплаченого судового збору при зверненні до суду в розмірі 704,8грн.

Outcome: approved