Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Токмацького районного\~суду Запорізької\~областіз позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення пені за прострочення сплати аліментів, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2017 по 01.08.2020 у розмірі 14\~700,00 грн., та змінити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , посилаючись на наступне. На підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 16 грудня 2013 року, видано виконавчий лист №2/328/924/13, за яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються на\~утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 350,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 08 листопада 2013 року до повноліття дитини. У зв`язку із несплатою відповідачем аліментів, у нього виникла заборгованість, яка станом на 01.08.2020 складає 14700,00 грн. Крім того, вважає, що з часу присудження аліментів у розмірі 350 грн. на дитину, зріс прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років до 2218 гривень, встановлений розмір аліментів не є достатнім. Тому, посилаючись на\~ст.192 СК України, просить збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки, в твердій грошовій сумі у розмірі 1109,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. Ухвалою від 11.09.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог Токмацький міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, який в подальшому змінив назву на Токмацький міськрайонний відділ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. На розгляд справи в судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи по суті повідомлений належним чином; відзив на позов не надавав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 16 грудня 2013 року по справі №328/4020/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 350,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 08 листопада 2013 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області по справі №328/4020/13-ц, видано виконавчий лист №328/4020/13-ц (№2/328/924/13) від 16.12.2013, за яким з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 350,00 грн. щомісячно, який перебуває на виконанні в Токмацькому міськрайонному відділі ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). У зв`язку із несплатою відповідачем аліментів, у нього виникла заборгованість, яка станом на 01.08.2020, згідно з доданим до позову розрахунком Токмацького міськрайонного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), становить 14700,00 грн. Суд, вирішуючи спірні правовідносини щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів, застосовує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України у\~постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року надані роз`яснення: «відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Статтею 180 Сімейного\~кодексу України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-2 статті 196\~СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Обов`язок,\~щодоспростування своєї вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладено на відповідача. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 по справі №755/10947/17 роз`яснено, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. Таким чином, у даному випадку підлягає застосуванню висновок, викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16 (провадження № 14-616цс18). Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Суд вважає, що розрахунки, викладені позивачем, виконані із застосуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №333/6020/16. Однак даний розрахунок містить арифметичні помилки, в зв`язку з чим розрахунок пені за прострочення сплати аліментів наступний. Місяць/рікСума аліментів, яка підлягають стягненню, грн.Сплачена сума аліментів, грн.Кількість днів прострочення станом на 01.08.2020Нарахована пеня, грн. Лютий 2017 року350012774469,5 Березень 2017 року350012494371,5 Квітень 2017 року350012184263 Травень 2017 року350011884158 Червень 2017 року350011574049,5 Липень 2017 року350011273944,5 Серпень 2017 року350010963836 Вересень 2017 року350010653727,5 Жовтень 2017 року350010353622,5 Листопад 2017 року350010043514 Грудень 2017 року35009743409 Січень 2018 року35009433300,5 Лютий 2018 року35009123192 Березень 2018 року35008843094 Квітень 2018 року35008532985,5 Травень 2018 року35008232880,5 Червень 2018 року35007922772 Липень 2018 року35007622667 Серпень 2018 року35007312558,5 Вересень 2018 року35007002450 Жовтень 2018 року35006702345 Листопад 2018 року35006392236,5 Грудень 2018 року35006092131,5 Січень 2019 року35005782023 Лютий 2019 року35005471914,5 Березень 2019 року35005191816,5 Квітень 2019 року35004881708 Травень 2019 року35004571599,5 Червень 2019 року35004271494,5 Липень 2019 року35003971389,5 Серпень 2019 року35003661281 Вересень 2019 року35003351172,5 Жовтень 2019 року35003051067,5 Листопад 2019 року3500274959 Грудень 2019 року3500244854 Січень 2020 року3500213745,5 Лютий 2020 року3500182637 Березень 2020 року3500153535,5 Квітень 2020 року3500122427 Травень 2020 року350092322 Червень 2020 року350061213,5 Липень 2020 року350031108,5 ВСЬОГО: 96246,50 Під час розгляду справи судом не встановлено поважних причин щодо несплати аліментів у визначеному розмірі, доказів щодо цього відповідач не надав. Доказів утворення заборгованості з незалежних від відповідача причин, зокрема, внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів, відповідачем не надано. Встановивши факт виникнення заборгованості по аліментам та наявність вини відповідача в цьому, суд прийшов до висновку про наявність у позивача права на стягнення неустойки на підставі\~ст.196 СК України. Відповідно до ч.1, 3 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Оскільки розмір\~пені перевищує\~розмір заборгованості\~по сплаті\~аліментів,\~який станом\~на 01.08.2020\~становить 96246,50 грн., виходячи із заявлених позивачем вимог, тобто стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2017 по 01.08.2020 у сумі 14700,00 грн., з урахуванням вимог ч.1 ст.196 СК України, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] пені за прострочення сплати аліментів за період за період з 01.02.2017 по 01.08.2020 у сумі 14700,00 грн., у повному обсязі. Що стосується позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів, суд зазначає наступне. За приписами ч.4 ст.82\~ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8\~Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Відповідно до ч.ч.7, 10\~ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст.51 Конституції України,\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~\~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;\~\~3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення . Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною 2\~статті 182 СК України\~ визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та становити не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до ч.1, ч.2\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ст.ст.183,\~184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181\~СК України). У п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин. Відповідно до\~статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Під час судового розгляду судом встановлено, що з лютого 2017 року відповідачем взагалі аліменти не сплачувалися. В той же час, будь-яких відомостей про стан здоров`я відповідача, сімейного та матеріального стану його, будь-яких зобов`язань іншого характеру, які не дозволяють виплачувати аліменти у збільшеному розмірі, відповідач суду не наддав. Оцінивши надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що стягуються з відповідача на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 16 грудня 2013 року у цивільній справі №328/4020/13-ц. При визначенні зміненого розміру аліментів, суд враховує положення ст.182 СК України, а також те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, але дитина проживає з матір`ю і вона несе основний тягар її утримання, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1109,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, з наступною індексацією згідно з чинним законодавством України, з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку з тим, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 1681,60 грн. (840,80 грн. х 2) слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved