Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03.05.2015 року, актовий запис №03, оскільки подружні стосунки між ними не склалися, виявилося що в них різні характери та погляди на життя. Позивач вказує, що між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, а тому вважає, що зберегти сім`ю неможливо. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 03.05.2015 року виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області, актовий запис №03, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 03.05.2015 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Згідно з частиною 3 статті 105СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони не проживають з лютого 2019 року. Спору між сторонами відносно місця проживання дитини не має. Відповідно до частини 1 статті 24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved