Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом 13 січня 2014 року мотивуючи свої вимоги тим, що з 03 листопада 2001 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Оскільки сімейні стосунки припинилися та відповідач припинив матеріальне забезпечення дітей, просила стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не з'явилися, про місце, дату та час розгляду справи сповіщені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому позивачка вимоги підтримає, а відповідач вимоги визнає, у зв'язку із чим, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України справа розглянута без участі сторін. Цивільна справа розглядається у порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши усі наявні по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З цієї норми Закону випливає, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини, обов'язком особистим, індивідуальним. Судом встановлено, що відповідач у справі є рідним батьком дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], про що свідчать наявні в матеріалах справи копії свідоцтв про народження дітей (а.с.8-9). На теперішній час відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку із чим позивачка не в змозі утримувати сина та доньку і забезпечувати для них нормальний життєвий рівень. При визначенні розміру аліментів, які повинні стягуватися з відповідача на утримання дітей, суд вважає за необхідне, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. При цьому, погоджується із обраним позивачкою способом визначення аліментів на утримання дітей у частці від заробітку (доходу), оскільки це відповідає обставинам справи та не суперечить підставам його призначення які зазначені у ст.184 СК України, оскільки відповідач має постійне місце роботи - працює за наймом у [PERSON] на посаді торгівельного представника, та має регулярний дохід у вигляді заробітної плати (а.с.22-23). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом пошти позивачка позовну заяву відправила до суду 28 грудня 2013 року. Таким чином, з огляду на вищевказану норму закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 28 грудня 2013 року. Суд не вирішує питання про негайне виконання судового рішення у частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів - у межах суми платежу за один місяць, оскільки позивачка такі вимоги не заявляла і письмової заяви про це не надавала. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат і вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі вищенаведеного, статей 180-183, 191 ч. 1 СК України,

Outcome: approved