Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту (початку перебування на військовій службі). Вимогами заяви просить встановити факт початку його перебування на військовій службі у Збройних Силах України з 01 вересня 1999 року з метою вірного обчислення вислуги років проходження військової служби. В обґрунтування заяви зазначається, що з 01 вересня 1999 року [PERSON] прибув на навчання на денний військово-юридичний факультет №6 Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, створеного відповідно до постанови КМУ «Про утворення військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого» від 22.01.1998 р. № 70, при вищому цивільному навчальному закладі - Національна юридична академія України ім. Я.Мудрого. Також, Постановою Кабінету Міністрів України №1410 від 15.12.1997 «Про створення єдиної системи військової освіти» військово-юридичний факультет (військової юстиції) Національної юридичної академії ім. Ярослава Мудрого включений в Перелік вищих навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти, як військовий навчальний підрозділ цивільного вищого навчального закладу. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 25 березня 1992 року) та п. 4 Розділу 1 Тимчасового положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами, затвердженого Указом Президента України від 13 травня 1993 року №174/93, яке втратило чинність лише 01.01.2002 р., чинних в період навчання [PERSON] на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого, початком перебування на військовій службі вважався день прибуття на навчання до військово-навчального закладу, вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних, а згідно частини другої вищезазначеної статті, закінченням перебування на військовій службі вважається день закінчення навчального закладу. За таких обставин заявник вважає, що на час його прибуття на навчання до військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого 01 вересня 1999 року [PERSON] вважався таким, що розпочав проходження військової служби. Вважає, що не врахування у вислугу років періоду навчання в академії з 01 вересня 1999 року по 01 серпня 2003 року є причиною неправильного розрахунку строку (терміну, періоду) його проходження військової служби в Збройних Силах України. Встановлення цього факту (врахування у вислугу років періоду навчання в академії з 01 вересня 1999 року по 01 серпня 2003 року), що має юридичне значення, [PERSON] необхідно у зв`язку зарахуванням до безперервної військової служби та вислуги років періоду навчання. За таких обставин заявник просив встановити факт початку перебування [PERSON] , [INFO] , на військовій службі у Збройних Силах України з 01 вересня 1999 року з метою вірного обчислення вислуги років проходження ним військової служби. [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 24). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника [INFO] , щодо задоволення заяви не заперечив (а.с. 25). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав. Як зазначається у довідці військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого за №55/17 від 04.09.2019р. [PERSON] , [INFO] у період з 30.07.1999 р. по 29.06.2004 р. навчався на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого. 01.08.2003 року [PERSON] був призваний на військову службу в якості курсанта 5 курсу військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого. Також з даної довідки слідує, що Наказом Міністра оборони України від 26.06.2004 року № 382 [PERSON] , у зв`язку із закінченням військово-юридичного факультету Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого присвоєно військове звання «Лейтенант юстиції» (а.с. 6). Про отримання [PERSON] повної вищої освіти за спеціальністю «Правознавство» та здобуття кваліфікації юриста, офіцера військового управління тактичного рівня свідчать дипломи спеціаліста з відзнакою серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 30.06.2004 р. (а.с. 7, 8). З витягу із послужного списку військової прокуратури Західного регіону України щодо службової (трудової) діяльності полковника юстиції [PERSON] вбачається, що період його службової діяльності врахований з 01.09.1999 року (а.с. 9-10). За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт проходження [PERSON] військової служби в період навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визнано іншого порядку їх встановлення. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995року дає роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Крім того, відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», до Збройних Сил України належать з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації. Відповідно до вимог п. 1.7 діючої на той час Інструкції про організацію освітньої діяльності у вищих військових навчальних закладах Міністерства оборони України, яка затверджена наказом Міністра оборони України № 399 від 30.10.1998 року, до військових навчальних закладів відносяться такі військові структури, як військові факультети при цивільних вищих навчальних закладах. Згідно абз. 3 п. 4 Тимчасового положення про проходження військової служби громадянами України, затвердженого Указом Президента України від 13.05.1993 р. № 174/93, відповідно до Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу», початком перебування на військовій службі в Збройних Силах України є день прибуття на навчання до військово-навчального закладу, вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних. Відповідно до п. 1.7 Інструкції про організацію освітньої діяльності у вищих військових навчальних закладах МОУ, затвердженої наказом МОУ № 399 від 30.10.1998 р. до військових навчальних закладів відносяться такі військові структури, як військові факультети при вищих цивільних навчальних закладах і які готують військових фахівців з відповідними освітньо-кваліфікаційними рівнями «магістр, «спеціаліст», «бакалавр», «молодший спеціаліст» Відповідно до п. 1.2. Положення про військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства оборони України від 20.06.2003 року №400/192, передбачено, що військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів є структурними підрозділами цих вищих навчальних закладів. До них відносяться військові інститути, військові коледжі, факультети та кафедри військової підготовки вищих навчальних закладів. В свою чергу, Указ Президента України від 20.11.1996 року №1105/96 «Про заходи щодо підготовки кадрів військової юстиції та організації науково-дослідної роботи у галузі військового законодавства», вказує, що військово-юридичний факультет (військової юстиції) утворений у складі Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого та відноситься до системи військової освіти та перебуває в оперативному управлінні Міністерства Оброни України, тобто має статус військово-навчального закладу. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 25 березня 1992 року) та п. 4 Розділу 1 Тимчасового положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами, затвердженого Указом Президента України від 13 травня 1993 року №174/93, яке втратило чинність лише 01.01.2002, чинних в період навчання заявником на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого, початком перебування на військовій службі вважався день прибуття на навчання до військово-навчального закладу, вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних, а згідно частини другої вищезазначеної статті, закінченням перебування на військовій службі вважається день закінчення навчального закладу. Тобто, на час прибуття заявника на навчання до військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого він вважався таким, що розпочав проходження військової служби. 31 липня 1999 року набрав чинності Закон України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 18 червня 1999 року, яким не передбачено навчання у військово-навчальному закладі перебуванням на військовій службі. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до практики тлумачення Конституційним судом України принципу незворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (Рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року, Рішення у справі №1-16/2001 від 05 квітня 2001 року та Рішення у справі №1- 8/2002 від 02 липня 2002 року), дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, закони та інші нормативно-правові акти України не поширюються на правовідносини, які виникли і не закінчились до набуття чинності тих законів та інших нормативно-правових актів, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, положення ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 18 червня 1999 року не поширюються на заявника, оскільки він прибув до військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого на навчання 30 липня 1999 року, тоді коли діяла норма закону, якою передбачалось початком перебування на військовій службі день прибуття на навчання до військово - навчального закладу і внесення змін до закону, які набрали чинності 31 липня 1999 року, не припиняє проходження ним військової служби у військово - навчальному закладі до моменту його закінчення, так як в даному випадку закон не має зворотної дії в часі. Таким чином, заявник проходив військову службу в період навчання на військово-юридичному факультеті Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого не тільки з 01 серпня 2003 року по 26 червня 2004 року, як зазначено в його послужному списку, а також і з 01 вересня 1999 року по 31 липня 2003 року, включно, тобто у весь період навчання. З огляду на викладене слід дійти висновку, шо при визначенні періодів проходження військової служби [PERSON] повинно було застосовуватись Тимчасове положення про проходження військової служби громадянами України, затверджене Указом Президента України №174/93 від 13 травня 1993 року. Встановлення даного факту саме в судовому порядку заявнику необхідно для реалізації своїх прав, а саме з метою вірного обчислення вислуги років проходження ним військової служби у Збройних Силах України, оскільки законодавством інший порядок не встановлено. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved