Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-25 00:00:00

[PERSON], звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], про визнання права власності на будинок в порядку набувальної давності. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 31 липня 1948 року її дідусь [PERSON] уклав договір на право забудови земельної ділянки, та побудував на ній будинок. [INFO] він помер. 18 березня 1972 року бабуся позивача - [PERSON], отримала свідоцтво про право власності на частину у спільному майні подружжя, а саме право власності на ? частину житлового будинку по [ADDRESS]. Інша ? частина даного житлового будинку в рівних частинах була успадкована спадкоємцями першої черги: дружиною [PERSON], донькою - [PERSON] та сином [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини вказаного житлового будинку. Після її смерті єдиними спадкоємцями першої черги стали її діти - [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не звертались, фактично спадщину не приймали. Дядько позивача [PERSON] [INFO] помер. Після його відкрилася спадщина на 1/6 частину житлового будинку. Єдиним спадкоємцем після його смерті стала його сестра, мати позивача - [PERSON] Відповідач до нотаріуса з заявою про прийняття чи відмову від спадщини не зверталася, фактично спадщину не приймала. Позивач з 2002 року проживає у даному будинку та з цього часу добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується житловим будинком. Враховуючи, що Позивач вже більше ніж 10 років добросовісно володіє вказаним будинком, а інші особи не заявляють вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, і визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідач надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 31.07.1948 року дідусь позивача, [PERSON], уклав договір на право забудови земельної ділянки (а.с. 9). Житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], 23.08.1971 року був зареєстрованим в реєстрову книгу за № 69 на ім'я [PERSON] відповідно до архівної копії договору на право будівництва будинку та безтермінового користування земельною ділянкою, посвідчений Чугуївською державною нотаріальною конторою 5 серпня 1948 року по реєстру № 3515. [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], місце реєстрації - Есхарівське бюро ЗАГС Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 29 (а.с.10). 18.03.1972 року бабуся позивача - [PERSON], отримала свідоцтво про право власності на частину у спільному майні подружжя, а саме право власності на ? частину житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.11). Інша ? частина даного житлового будинку в рівних частинах була успадкована спадкоємцями першої черги: дружиною [PERSON], донькою - [PERSON] та сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим 18 березня 1972 року (а.с. 14). [INFO] померла бабуся позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], місце реєстрації - Есхарівська селищна рада Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 65 (а.с. 15). Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно частини 1 статті 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Після її смерті єдиними спадкоємцем першої черги стали її діти - Відповідач [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не звертались, фактично спадщину не приймали. Дядько позивача [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 08 грудня 2005 року, місце реєстрації - Есхарівська селищна рада Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 86 (а.с.16). Після смерті дядька позивача - [PERSON], відкрилася спадщина на 1/6 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем після його смерті стала його сестра, мати позивача - [PERSON] Відповідач у строки, передбачені ч. 1 ст. 1270 ЦК України до нотаріуса з заявою про прийняття чи відмову від спадщини не зверталася, фактично спадщину не приймала. Позивач, з 2002 року проживає у даному будинку та з цього часу добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідач хоча й зареєстрована у даному будинку, але в ньому не проживає. Ніхто крім позивача не здійснює витрати по утриманню будинку, не цікавиться будинком та не сплачує комунальні послуги. Всі витрати по утриманню та догляду за вказаним будинком здійснювала та продовжує здійснювати [PERSON], що підтверджується квитанціями (а.с.17-19). За свої кошти позивач здійснює ремонт будинку та господарських будівель, тримає його в чистоті. Крім того доказом того, що позивач володіє цим будинком є знаходження у неї технічного паспорту, будинкової книги, договору на право забудови земельної ділянки, свідоцтва на спадщину. Отже, позивач фактично відкрито та безперервно володіє цим нерухомим майном, не порушуючи права та інтереси будь-яких інших осіб. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 4 цієї статті, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Враховуючи, що Позивач вже більше ніж 10 років добросовісно володіє будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відкрито, безперервно здійснює обслуговування будинку, доглядаючи за ним, здійснюючи необхідні ремонтні роботи, добросовісно користується нерухомим майном, а інші особи не заявляють вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, і визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за позивачем право власності на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку набувальної давності. На підставі викладеного й у відповідності до ст.ст. 325, 328, 344 ЦК України, ст.ст. 6, 9, 11, 209, 214, 215, 216 ЦПК України, суд -

Outcome: approved