Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Мукачівської міської ради, [PERSON], третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, про скасування рішень виконавчого комітету Мукачівської міської ради. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 63 від 22.03.2016 року «Про укладення договорів житлового найму та взяття на облік» дозволено ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» укласти з [PERSON] договір житлового найму на квартиру № 17 на вул. Індустріальна, 31 в м. Мукачево. При цьому в позові зазначає, що підставою для прийняття цього рішення було рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.05.2008 року відповідно до якого її було визнано такою, що втратила право на користування квартирою № 17 на вул. Індустріальна, 31 в м. Мукачево. Разом з тим, на час прийняття оскаржуваного рішення, судове рішення від 19.05.2008 року було скасовано. Також вказує на те, що в подальшому [PERSON] було проведено приватизацію квартири № 17 на вул. Індустріальна, 31 в м. Мукачево на підставі рішення виконавчого Мукачівської міської ради № 284 від 25.10.2016 року «Про приватизацію». При цьому вважає, що оскаржувані рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради порушують її житлові права на квартиру № 17 на вул. Індустріальна, 31 в м. Мукачево, оскільки приватизація була проведена без її згоди та участі. Враховуючи наведене, із врахуванням уточнених позовних вимог, просить суд скасувати п. 13 рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 63 від 22.03.2016 року «Про укладення договорів житлового найму та взяття на облік» та п. 14 рішення виконавчого Мукачівської міської ради № 284 від 25.10.2016 року «Про приватизацію». Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник виконавчого комітету Мукачівської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради є законні, прийняті в межах, наданих виконавчому комітету повноважень. Додатково пояснила, що квартира по суті з 2007 року до укладення договору найму жилого приміщення з [PERSON] була опечатана, оскільки в такій ніхто не проживав. Представник [PERSON] в судовому зсіданні проти позову заперечив та пояснив, що жодних прав та інтересів [PERSON] при прийнятті оскаржуваних рішень виконавчого комітету Мукачівської міської ради не порушено, оскільки така право користування квартирою № 17 на вул. Індустріальна, 31 в м. Мукачево втратила у 2006 році. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представників відповідачів, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 22.03.2016 року виконавчим комітетом Мукачівської міської ради було прийнято рішення № 63 «Про укладення договорів житлового найму, взяття на квартирний облік». Відповідно до п. 13 цього рішення ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» було дозволено укласти договір житлового найму з [PERSON], особою з числа дітей-сиріт[ADDRESS] на вул. Індустріальна, 31 в м. Мукачево на підставі ст.ст. 71, 72, 106 ЖК України. При цьому в рішенні виконавчого комітету Мукачівської міської ради зазначається, що основний квартиронаймач дід [PERSON] помер 04.07.2001 року, мама [PERSON] померла 30.07.2007 рок, сестра [PERSON]О, позивач у справі, визнана такою, що втратила право користування квартирою № 17 на вул. Індустріальна, 31 в м. Мукачево згідно з рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.05.2008 року. Підставою для прийняття вказаного вище рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради передувало наступне. Так, служба у справах дітей виконавчого комітету Мукачівської міської ради звернулася до заступника міського голови з листом № 217 від 02.03.2016 року № 217, з метою захисту житлових прав особи з числа дітей-сиріт [PERSON], а саме з проханням вирішити питання укладення договору житлового найму квартири № 17 на вул. Індустріальна, 31 в м. Мукачево, в якій [PERSON], як неповнолітній, проживав до смерті батьків. Відповідно до рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 09.10.2007 року № 206 «Про влаштування дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» було вирішено влаштувати на повне державне утримання в Чинадіївський дошкільний навчальний заклад (дитячий будинок) інтератного типу для дітей дошкільного та шкільного віку [PERSON], який після смерті батьків залишився сиротою, та такий перебував перебував на первинному обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Мукачівської міської ради з 09.10.2007 року по 23.12.2015 року як дитина-сирота. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім?ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Також, як передбачено п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім?ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім?ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім?ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях. Таким чином встановлено, що протягом вказаного вище періоду, тобто з часу смерті батьків відповідача [PERSON] до моменту його звернення із заявою від 21.01.2016 року про укладення договору житлового найму за ним зберігалося право користування квартирою № 17 на вул. Індустріальна, 31 в м. Мукачево. В подальшому виконавчим комітетом Мукачівської міської ради було прийнято рішення № 284 від 25.10.2016 року «Про приватизацію квартир (будинків)», відповідно до п. 14 якого вирішено приватизувати квартиру № 17 на вул. Свято-Михайлівська (Індустріальна), 31 за [PERSON] При цьому встановлено, що відповідно до довідки № 3-017975, виданої ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» 16.09.2016 року, [PERSON] зареєстрований в [INFO] на вул. Свято-Михайлівська, 31/17 з народження. Також відповідно до довідки № 3-016978, виданої ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» 17.05.2016 року, [PERSON] в квартирі зареєстрований один. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Як встановлено судом, на підставі рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 63 «Про укладення договорів житлового найму, взяття на квартирний облік» від 22.03.2016 року між ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» та [PERSON] 07.04.2016 року був укладений договір найму жилого приміщення квартири в м. Мукачево на вул. Свято-Михайлівська, 31/17. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих [PERSON] народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. В ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації. Відповідно до ст. 47 Конституції України та ст. 1 ЖК України кожному гарантується право на житло. Згідно з ст. 9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. При цьому ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, вказує на те, що як укладення договору найму жилого приміщення, так і приватизація квартири № 17 на вул. Свято-Михайлівська (Індустріальна), 31 в м. Мукачево, відбулися без її згоди, а тому це порушує її житлові права, так як вважає, що також має право користування цією квартирою. У зв?язку з цим судом встановлено наступне. Дійсно, суд погоджується з твердженням сторони позивача про те, що заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.05.2008 року відповідно до якого [PERSON] було визнано такою, що втратила право на користування квартирою № 17 на вул. Свято-Михайлівська (Індустріальна), 31 в м. Мукачево, скасовано та в результаті перегляду справи ухвалою суду від 13.10.2008 року позов залишено без розгляду (матеріали цивільної справи № 2-2866/08 були оглянуті в ході судового розгляду), зазначено в оскаржуваному рішенні виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 63 «Про укладення договорів житлового найму, взяття на квартирний облік» від 22.03.2016 року. Також встановлено, що в паспорті громадянина України [PERSON] міститься відмітка про її зареєстроване місце проживання з 13.04.2000 року за адресою квартира № 17 на вул. Свято-Михайлівська (Індустріальна), 31 в м. Мукачево. Одночасно судом також встановлено і таке. Відповідно до акту № 29 від 18.07.2017 року [PERSON] фактично не проживає квартирі № 17 на вул. Свято-Михайлівська (Індустріальна), 31 в м. Мукачево з 2006 року. Вказану обставину підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які проживають по сусідству. Більше того, вказану обставину також підтвердила безпосередньо [PERSON], даючи пояснення в ході судового розгляду. При цьому зазначила, що жодних перешкод для проживання в квартирі їй не чинилося, оскільки добровільно змінила постійне місце проживання. Згідно з ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім?ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім?я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім?ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Додатково суд враховує також те, що в силу ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім?ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім?ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. У вказаній нормі також визначені випадки зберігання жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім?ї понад шість місяців у випадках. В той же час жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] вимушено покинула квартиру № 17 на вул. Свято-Михайлівська (Індустріальна), 31 в м. Мукачево чи існують обставини, що би свідчили про поважність причини її відсутності, суду не представлено. Крім того суд також враховує і те, що аналізуючи зазначені вище норми Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у поєднанні з нормами ст.ст. 1, 9 ЖК України, ст. 47 Конституції України, місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сімї. Таким чином право особи на приватизацію слід повязувати саме з її правом на житло та фактом проживання у квартирі, а не з фактом її реєстрації у цій квартирі, яка здійснюється на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України в постанові від 30.01.2013 року (справа № 6-125цс12). При цьому, як роз?яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім?ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. З огляду на зазначене суд приходить до висновку про те, що в розумінні зазначених норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ЖК України позивач не вважається тимчасово відсутнім, за яким зберігається право на житло, а відтак і не має права на укладення договору найму жилого приміщення та в подальшому приймати участь в приватизації квартири № 17 на вул. Свято-Михайлівська (Індустріальна), 31 в м. Мукачево. Додатково суд вважає за необхідне також звернути увагу на те, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2007 року [PERSON] було визнано такою, що втратила право користування квартирою № 17 в будинку № 31 на вул. Індустріальній в м. Мукачево (матеріали цивільної справи № 2-1857/07 були оглянуті в ході судового розгляду). Зазначене судове рішення на цей час набуло законної сили та є чинним. При цьому також встановлено, що про таке судове рішення [PERSON] було відомо ще у 2008 році, оскільки серед документів цивільної справи № 2-2866/08 міститься її заява від 19.09.2008 року про скасування рішення суду від 16.07.2007 року. Таким чином із вразуванням рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2007 року в будь-якому випадку слід вважати [PERSON] такою, що не має права користування квартирою № 17 на вул. Свято-Михайлівська (Індустріальна), 31 в м. Мукачево. Підсумовуючи наведене вище, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, враховуючи, що як п. 13 рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 63 від 22.03.2016 року «Про укладення договорів житлового найму та взяття на облік», так і п. 14 рішення виконавчого Мукачівської міської ради № 284 від 25.10.2016 року «Про приватизацію» жодних прав [PERSON] не порушує, оскільки, як встановлено судом, така в квартирі № 17 на вул. Свято-Михайлівська (Індустріальна), 31 в м. Мукачево не проживає з 2006 року, втратила інтерес до житлової площі у спірній квартирі, жодних поважних причин не проживання в квартирі стороною позивача не наведено і відповідно судом не встановлено, та більше того, сторона позивача взагалі вказувала на те, що така обставина взагалі не має правового значення для вирішення цього спору, а також із врахуванням того, що реєстрація позивача в квартирі жодним чином не підтверджує її права користування такою, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, у звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed