Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаною позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, щоїй відповідно до договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Вказує, що її мати [PERSON] - відповідач у справі, яка була громадянкою України, проживала у вищевказаному будинку, а також по даний час зареєстрована у ньому. У 2015 році відповідач виїхала на постійне місце проживання до своєї доньки (сестри позивача) - [PERSON] , яка її доглядає, до [ADDRESS] ), де на даний час проживає. У грудні 2018 року відповідач отримала громадянство Російської Федерації. З часу виїзду до Російської Федерації відповідач у будинку [ADDRESS] не проживає. Позивач зазначає, що за весь час несе додаткові трати по утриманню будинку, сплачує кошти за користування комунальними послугами за всіх осіб, які зареєстровані у будинку, не дивлячись на те, що відповідач у ньому не проживає. Крім цього, не може у повному обсязі реалізувати своє право на власність, а саме розпорядитися ним. Позивач вважає усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження її майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, належним способом захисту своїх порушених прав. Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 28.04.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалося на адресу місця реєстрації. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала. Дослідивши надані позивачем у підтвердження позовних вимог письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 11.04.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 1982, та інформацією КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 15.04.2021 року № 21863 о. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.04.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 1285, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2386 га за адресою [ADDRESS] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26.02.2021 року, комісією у складі депутата Степанківської сільської ради Клименко І.І., сусідів [PERSON] , [PERSON] , за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , але не проживає більше 6 років. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім`ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але більше шести років фактично не проживає, а тому втратила право користування житловим приміщенням в даному будинку, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення. На підставі вище вказаних обставин, суд вважає, що відповідач має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку по [ADDRESS] . Суд вирішує судовові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, однак позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 317, 386, 391, 405 ЦК України, ст.71 ЖК України,

Outcome: approved