Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам і неустойки за прострочення сплати аліментів, третя особа: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції (далі ВДВС). В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 1998 року по 1999 рік. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. На підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки, яка постійно проживає з нею. Однак останні чотири роки відповідач ухилявся різними способами від сплати аліментів, усі витрати по вихованню, лікуванню і матеріальному забезпеченю доньки за цей період несла тільки вона. З 2010 року вона неодноразово телефонувала відповідачеві і відправляла різні СМС повідомлення, в яких просила оплатити борг по аліментам, а він кожного разу тільки обіцяв це зробити. Вказує на те, що у власності відповідача знаходиться два автомобілі, які приносять йому дохід, за цей період він придбав квартиру, тому він може сплатити заборгованість по аліментам на утримання доньки. Таким чином, у зв'язку з тим, що у відповідача перед нею утворилася заборгованість з оплати аліментів за період з 15 липня 2010 року за 22 вересня 2014 року (1514 днів) у сумі 35 990,54 грн., то вона має право на стягнення з нього неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що згідно з її розрахунками складає 251 034,74 грн., які просить стягнути з відповідача в повному обсязі. В ході розгляду справи позивачка [PERSON] неодноразово уточнювала свої позовні вимоги і в остаточній їх редакції просить суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів за період з липня 2010 року по 01 квітня 2015 року в розмірі 24 581,74 грн. та неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки за період з липня 2010 року по 01 квітня 2015 року у розмірі 283 238,67 грн., а також понесені нею витрати по сплаті судового збору. Позивачка [PERSON] та її представники [PERSON] і [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. [PERSON] пояснила при розгляді справи, що на підставі рішення Жовтневого районного суду відповідач зобов»язаний сплачувати на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки усих видів його заробітку (доходу). Виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у ВДВС, але в 2006 році так як вони дійшли з відповідачем згоди про добровілу сплату аліментів, вона забрала виконавчий лист з примусового виконання. Однак відповідач [PERSON] нерегулярно та в недостатньому обсязі сплачував аліменти на утримання доньки, яка в міру свого віку потребує з кожним роком все більших матеріальних затрат. Тому вона в липні 2013 року і звернулася до ВДВС і пред»явила виконавчий лист для примусового виконання. Навіть на даний час [PERSON] пересилає їй аліменти але в розмірі якого недостатньо для утримання доньки. Наполягала на задоволенні її позовних вимог. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] при розгляді справи позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. [PERSON] пояснив суду, що аліменти на утримання дочки з 2006 року він сплачував добровільно, тому позивачка забрала виконавчий лист і повторно пред»явила його до виконання в липні 2013 року через те, що на її думку він сплачував аліменти не в достатній сумі. Державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості станом на 16 липня 2013 року в сумі 24 673,38 грн., яку він не визнає, так як сплачував аліменти через що до липня 2013 року виконавчий лист і не було пред»явлено до виконання. Доводи позивачки про те, що він на її звернення ухилявся та переховувався не підтверджені нею належним чином. Він сплачує аліменти на утримання доньки по мірі наявності грошових коштів, так як є приватним підприємцем, а через скрутну та воєнну ситуацію в місті його дохід знизився, крім цього він має на утриманні дружину і трьох неповнолітніх дітей. Представник третьої особи - Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції [PERSON] пояснила суду, що на підставі письмової заяви позивачки виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача на її користь в липні 2013 року був прийнятий для подальшого примусового виконання, а виконавче провадження поновлено. Нею зроблено розрахунок заборгованості відповідача по аліментам в межах трирічного строку, який передував пред»явленню виконавчого листа для виконання, розмір якої станом на 16 липня 2013 року склав 24 721 грн. 76 коп. Розмір аліментів відповідачеві нараховувався з урахуванням наданих ним декларацій, за ті періоди, коли такі декларації не пред»явлился аліменти йому нараховувалися як непрацюючому. Розмір заборгованості відповідача нарахований з урахуванням усих наданих ним документів про сплату аліментів та відповідних документів про дохід. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). На підставі рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя та згідно виконавчого листа № 2-1040, виданого Жовтневим районним судом м.Маріуполя 24 березня 1999 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 15 березня 1999 року і до повноліття дитини (а.с.6-10). При розгляді справи встановлено, що вказаний виконавчий лист перебував на виконанні в Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, після чого був повернутий стягувачці [PERSON] за її заявою, а 16 липня 2013 року знову таки за її ж письмовою заявою прийнятий до повторного виконання (а.с.114). Як вбачається з довідки КПП «Західна» від 18 серпня 2014 року за адресою - [ADDRESS] разом з позивачкою проживає [PERSON], [INFO] (а.с.12). Відповідач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 - НО № 141274, актовий запис № 754 (а.с.32). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 038419, виданого 04 червня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації м.Маріуполя, актовий запис № 148, [PERSON] народився 20 травня 1998 року, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] та мати- Демиденко [PERSON] (а.с.33). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО № 239978, виданого 08 січня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 24, [PERSON] народилася 01 січня 2009 року, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.36). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 514167, виданого 16 березня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 207, [PERSON] народився 04 березня 2013 року, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.35). [PERSON] зареєстрований фізичною особою- підприємцем і взятий на облік як платник єдиного податку, який регулярно його сплачує, що підтверджується копіями податкових декларацій (а.с.37-57). На підтвердження своїх доводів щодо сплати аліментів на утримання доньки відповідачем [PERSON] надані суду копії чеків від 02 вересня 2013 року на суму 400 грн., 02 жовтня 2013 року на суму 400 грн., 12 листопада 2013 року на суму 400 грн., 3 грудня 2013 року на суму 570 грн., 27 січня 2014 року на суму 366 грн., 01 березня 2014 року на суму 386 грн., 21 березня 2014 року на суму 386 грн., 25 квітня 2014 року на суму 386 грн., 26 травня 2014 року на суму 386 грн., 27 червня 2014 року на суму 386 грн., 20 серпня 2014 року на суму 386 грн., 11 вересня 2014 року на суму 386 грн., 10 жовтня 2014 року на суму 386 грн., 28 жовтня 2014 року на суму 386 грн., 02 лютого 2015 року (а.с.27-29, 89). Відповідно до вимог ст.195 ч.1,4 СК України, ст.74 ч.3 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку ( доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем а у разі спору судом. За п.7.5.10 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом N 74/5 від 15.12.99 року Міністерства юстиції України, стягнення аліментів провадиться із суми заробітку платника аліментів після утримання з нього обов'язкових податків. Перерахування їх стягувачем проводиться за рахунок боржника. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час провадиться в межах трирічного терміну, що передував пред'явленню виконавчого листа до виконання. Суду державним виконавцем надано довідку - розрахунок про розмір заборгованості відповідача [PERSON] по сплаті аліментів за виконавчим листом №2-1040 від 24 березня 1999 року на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO], згідно якою сума заборгованості станом на 16 липня 2013 року складає 24 721,76 гривень. А після повторного пред»явлення виконавчого листа до виконання [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів не має. Із зазначеною сумою заборгованості відповідач не погодився, вказував на те, що позивачка забрала виконавчий лист з примусового виконання через те, що він повністю сплачував аліменти на утримання доньки, допомагав грошима як міг, разом з позивачкою працювали, а повторно пред»явила виконавчий лист на виконання тільки тоді, коли її почали не влаштовувати суми аліментів. Однак точних дат, сум та часу сплати аліментів пояснити не може, тому суд вважає, що вказане твердження не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду і не може враховуватися під час розрахунку суми заборгованості. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума заборгованості по аліментам за період з липня 2010 року по 01 квітня 2015 року в розмірі, якому просить позивачка в сумі 24 581 грн. 74 коп. Разом з цим в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивачки щодо того, що відповідач [PERSON] всілякими способами переховувався від неї, уникав з метою ухилення від сплати аліментів. Однією з позовних вимог позивачки [PERSON] є стягнення пені (неустойки) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на загальну суму за її розрахунком 283 238,67 гривень. Відповідно до вимог ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно з п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір аліментів може бути зменшено судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. При цьому відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 1 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14, оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв'язку із юридичним фактом порушення нею обов'язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов'язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов'язку зі сплати аліментів. Як було встановлено в судовому засіданні в період з липня 2010 року по 16 липня 2013 року у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів з його вини, оскільки йому було відомо про необхідність сплачувати аліменти, але він офіційно аліменти не сплачував. Тому суд прийшов до висновку що відповідач повинен сплатити її в повному обсязі. Позивачка [PERSON] просить стягнути таку неустойку по 01 квітня 2015 року, свої позовні вимоги в цій частині не уточнювала, а суд не може вийти за межі позовних вимог, тому неустойка підлягає стягненню саме по цей період часу. Таким чином розрахунок неустойки помісячно буде таким: За 2010 рік неустойка складає: Липень: заборгованість - 314,77 гривень, період з серпня 2010 року по 01 квітня 2015 року, 1705 днів прострочки. Неустойка 314,77 :100 x 1705 = 5 366,83 гривень. Серпень: заборгованість 574 гривні, період з вересня 2010 року по 01 квітня 2015 року, 1674 дні прострочки. Неустойка 574 :100х 1674 = 9608,76 грн. Вересень: заборгованість 574 гривні, період з жовтня 2010 року по 01 квітня 2015 року, 1644 дні прострочки. Неустойка 574:100х1644 = 9436,56 грн. Жовтень: заборгованість 574 гривні, період з листопада 2010 року по 01 квітня 2015 року, 1613 днів прострочки. Неустойка 574:100х 1613 =9 258,62 грн. Листопад: заборгованість 574 гривні, період з грудня 2010 року по 01 квітня 2015 року, 1583 дні прострочки. Неустойка 574: 100х1583 =9086,42 грн. Грудень: заборгованість 574 гривні, період з січня 2011 року по 01 квітня 2015 року, 1552 дні прострочки. Неустойка 574:100х1552=8 908,48 грн. Усього за період з липня по грудень 2010 року розмір неустойки складає 51 665,67 грн. За 2011 рік неустойка складає: Січень: заборгованість 574 гривні, період з лютого 2011 року по 01 квітня 2015 року, 1521 день прострочки. Неустойка 574:100х1521 = 8730,54 грн. Лютий: заборгованість 574 гривні, період з березня 2011 року по 01 квітня 2015 року, 1493 дні прострочки. Неустойка- 574:100х1493 =8 569,82 грн. Березень - заборгованість 649,25 грн., період з квітня 2011 року по 01 квітня 2015 року, 1 462 дні прострочки. Неустойка- 574:100х1 462 =9 492,04 грн. Квітень заборгованість 649,25 грн., період з травня 2011 року по 01 квітня 2015 року, 1 432 дні прострочки. Неустойка - 649,25:100х 1432=9 297,26 грн. Травень заборгованість 649,25 грн., період з червня 2011 року по 01 квітня 2015 року, 1401 день прострочки. Неустойка - 649,25:100х1401=9095,99 грн. Червень заборгованість 649,25 грн., період з липня 2011 року по 01 квітня 2015 року, 1371 день прострочки. Неустойка - 649,25:100х1371=8901,22 грн. Липень заборгованість 649,25 грн., період з серпня 2011 року по 01 квітня 2015 року, 1340 днів прострочки. Неустойка -649,25:100х1340=8699,95 грн. Серпень заборгованість 649,25 грн., період з вересня 2011 року по 01 квітня 2015 року, 1 309 днів прострочки. Неустойка -649,25:100х1309=8498,68 грн. Вересень заборгованість 649,25 грн., період з жовтня 2011 року по 01 квітня 2015 року, 1 279 днів прострочки. Неустойка - 649,25:100х1279=8303,91 грн. Жовтень заборгованість 649,25 грн., період з листопада 2011 року по 01 квітня 2015 року, 1248 днів прострочки. Неустойка -649,25:100х1248=8102,64 грн. Листопад заборгованість 743,75 грн., період з грудня 2011 року по 01 квітня 2015 року, 1218 днів прострочки. Неустойка 743,75:100х1218=9058,88 грн. Грудень заборгованість 743,75 грн., період з січня 2012 року по 01 квітня 2015 року, 1187 днів прострочки. Неустойка 743,75:100х1187=8 828,31 грн. Усього за період з січня по грудень 2011 року розмір неустойки складає 105 579,23 грн. За 2012 рік неустойка складає: Січень - заборгованість 743,75 грн., період з лютого 2012 року по 01 квітня 2015 року, 1 156 днів прострочки. Неустойка- 743,75:100х1156=8597,75 грн. Лютий заборгованість 764,75 грн., період з березня 2012 року по 01 квітня 2015 року, 1127 днів прострочки. Неустойка -764,75:100х1127=8618,73 грн. Березень заборгованість 764,75 грн., період з квітня 2012 року по 01 квітня 2015 року, 1096 днів прострочки. Неустойка -764,75:100х1096=8381,66 грн. Квітень заборгованість 764,75 грн., період з травня 2012 року по 01 квітня 2015 року,1066 днів прострочки. Неустойка -764,75:100х1066=8152,24 грн. Травень заборгованість 764,75 грн., період з червня 2012 року по 01 квітня 2015 року,1035 днів прострочки. Неустойка -764,75:100х1035=7915,16 грн. Червень заборгованість 777 грн., період з липня 2012 року по 01 квітня 2015 року,1005 днів прострочки. Неустойка 777:100х1005=7808,85 грн. Липень заборгованість 777 грн., період з серпня 2012 року по 01 квітня 2015 року,974 дні прострочки. Неустойка 777:100х974=7567,98 грн. Серпень заборгованість 777 грн., період з вересня 2012 року по 01 квітня 2015 року, 943 дні прострочки. Неустойка 777:100х943=7327,11 грн. Вересень заборгованість 849,75 грн., період з жовтня 2012 року по 01 квітня 2015 року,913 днів прострочки. Неустойка -777:100х913=7758,22 грн. Жовтень заборгованість 849,75 грн., період з листопада 2012 року по 01 квітня 2015 року, 882 дні прострочки. Неустойка 849,75:100х882=7494,80 грн. Листопад заборгованість 849,75 грн., період з грудня 2012 року по 01 квітня 2015 року, 852 дні прострочки. Неустойка 849,75:100х852=7239,87 грн. Грудень заборгованість 849,75 грн., період з січня 2013 року по 01 квітня 2015 року,821 день прострочки. Неустойка 849,75:100х821=6976,45 грн. Усього за період з січня по грудень 2012 року розмір неустойки складає 93 838,81 грн. За 2013 рік неустойка складає: Січень заборгованість 655,10 грн., період з лютого 2013 року по 01 квітня 2015 року, 790 днів прострочки. Неустойка -655,10:100х790=5175,29 грн. Лютий заборгованість 655,10 грн., період з березня 2013 року по 01 квітня 2015 року, 762 дні прострочки. Неустойка -655,10:100х762=4991,86 грн. Березень заборгованість 655,10 грн., період з квітня 2013 року по 01 квітня 2015 року, 731 день прострочки. Неустойка -655,10:100х731=4788,78 грн. Квітень заборгованість 655,10 грн., період з травня 2013 року по 01 квітня 2015 року, 701 день прострочки. Неустойка 655,10:100х701=4592,25 грн. Травень заборгованість 655,10 грн., період з червня 2013 року по 01 квітня 2015 року, 670 днів прострочки. Неустойка 655,10:100х670=4389,17 грн. Червень заборгованість 655,10 грн., період з липня 2013 року по 01 квітня 2015 року, 640 днів прострочки. Неустойка -655,10:100х640=4192,64 грн. Липень заборгованість 473,02 грн., період з серпня 2013 року по 01 квітня 2015 року, 609 днів прострочки. Неустойка 473,02:100х609=2880,69 грн. Серпень заборгованість 73,02 грн., період з вересня 2013 року по 01 квітня 2015 року, 578 днів прострочки. Неустойка 73,02:100х578=422,06 грн. Вересень - заборгованість 73,02 грн., період з жовтня 2013 року по 01 квітня 2015 року, 548 днів прострочки. Неустойка 73,02:100х548=400,15 грн. Жовтень заборгованість 73,02 грн., період з листопада 2013 року по 01 квітня 2015 року, 517 днів прострочки. Неустойка 73,02:100х517=377,51 грн. Листопад - заборгованість відсутня. Неустойка -0,00 грн. Грудень заборгованість 107,02 грн., період з січня 2014 року по 01 квітня 2015 року, 456 днів прострочки. Неустойка 107,02:100х456=488,01 грн. Усього за період з січня по грудень 2013 року розмір неустойки складає 32 698,42 грн. Таким чином загальний розмір неустойки складає 283 782 грн.13 коп. з відрахуванням 543 грн.46 коп. переплати в 2014 році, що становить 283 238 грн. 67 коп. Даний порядок нарахування неустойки узгоджується із положеннями ст.197 СК України та роз'ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». В судовому засіданні представник відповідача [PERSON]- [PERSON] заявляла про те, що позивачкою пропущено строк позовної давності до вимог щодо стягнення пені по аліментам. Згідно зі ст. 20 СК України, до вимог що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу а тому на правовідносини, які регулюються ст.196 СК, не поширюється дія норм ЦК про позовну давність. Тоб то законодавець не обмежує права стягнення неустойки (пені) якимось часом (строком позовної давності). Підсумовуючи наведене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню неустойка за прострочення сплати аліментів у розмірі 283 238,67 гривень, встановленому та доведеному під час розгляду справи. Разом із тим, відповідно до ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідач [PERSON] є приватним підприємцем, перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: сина своєї дружини - [PERSON], [INFO] та двох спільних дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], який народився 04 березня 2013 року. За таких обставин, зважаючи на матеріальний та сімейний стан відповідача [PERSON] суд вважає необхідним зменшити розмір нарахованої за час прострочення сплати аліментів неустойки, але не менше суми існуючої у нього заборгованості, стягнувши з нього на користь [PERSON] неустойку в розмірі 24 000 грн., тим самим частково задовольнивши позовні вимоги. Крім того, позивачкою у справі понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 243,60 грн., які відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: partial