Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки, яку було уточнено, посилаючись на те, що [PERSON] [INFO] досягла пенсійного віку та має намір оформити пенсію згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Трудовий стаж вона почала 12.07.1983 року в «Будівельному управлінні № 11» тресту «Павлоградпромжитлобуд», м. Павлоград Дніпропетровської області. При прийомі на роботу в «Будівельному управлінні № 11» на неї було заведено «Трудову книжку» [NUMBER] . Прізвище в трудовій книжці було зазначено згідно паспорта гр. СРСР - [PERSON] . 22.06.1984 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] та взяла його прізвище - [PERSON] . Про зміну прізвища з [PERSON] на [PERSON] вона повідомила до відділу кадрів «Будівельного управління № 11» тресту «Павлоградпромжитлобуд», м. Павлоград Дніпропетровської області, для внесення відповідних змін до кадрової та бухгалтерської документації. В трудовій книжці [NUMBER] посадовими особами відділу кадрів «Будівельного управління № 11» тресту «Павлоградпромжитлобуд» було закреслено її дівоче прізвище [PERSON] та записано [PERSON] (російською). Проте, на 1 сторінці трудової книжки відсутня печатка підприємства «Будівельного управління № 11» тресту «Павлоградпромжитлобуд», що на сьогоднішній день ставить під сумнів відповідність зазначеної трудової книжки вимогам Закону. Відповідно Наказу N 58 від 29.07.93 р. Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників»: П. 2.12. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Раніше вона не звертала уваги, навіть не придавала особливого значення відсутності печатки підприємства, що вперше заповнило її трудову книжку. Проте, при зверненні у вересні 2019 року до Покровського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, вона отримала усну консультацію, що її трудова книжка не відповідає вимогам закону по причині відсутності печатки підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Оскільки «Будівельне управління № 11» тресту «Павлоградпромжитлобуд», м. Павлоград Дніпропетровської області з роками ліквідовано, єдиним засобом довести належність їй зазначеної трудової книжки - є звернення до суду із цією заявою. Докази ліквідації підприємства зазначені в архівній довідці Павлоградської РДА. Встановлення факту належності їй трудової книжки [NUMBER] , виданою 11.07.1983 року необхідно їй для оформлення пенсії згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В зв`язку з чим, заявниця просить встановити факт належності громадянину України [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] - Трудової книжки серії [NUMBER] . В судове засідання представник заявниці [PERSON] - [PERSON] не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи: Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направив до суду пояснення, в обґрунтування яких зазначив, що під час оформлення пенсійної справи заявника виявилась відсутність на першій сторінці трудової книжки [NUMBER] печатки підприємства, на якому заявник вперше працював. За таких обставин, у заявника дійсно існують перешкоди щодо реалізації ним права на оформлення пенсійної справи. Розгляд справи просить провести без участі представника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з копії трудової книжки [NUMBER] , дата заповнення 11.07.1983 рік, [PERSON] , [INFO] почала свій трудовий стаж 12.07.1983 року в «Будівельному управлінні №11» тресту «Павлоградпромжитлобуд». (а.с.7-13). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 22.06.1984 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 22.06.1984 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] ». (а.с.15). Зміна прізвища була внесена в трудову книжку заявниці, шляхом закреслювання дівочого прізвища [PERSON] та записом прізвища [PERSON] . (а.с.7). З копії архівної довідки №541-К від 20.11.2019 року виданої архівним сектором Павлоградської РДА Дніпропетровської області встановлено, що Будівельне управління №11 тресту «Павлоградпромжитлобуд» ліквідовано. (а.с.16). Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Судом встановлено, що на титульному аркуші у трудовій книжці виданої на ім`я [PERSON] є підпис особи відповідальної за видачу трудових книжок, однак відсутній відтиск печатки підприємства або печатки відділу кадрів. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт належності документу про який зазначає [PERSON] . Судом з`ясовано, що метою встановлення факту являється оформлення заявницею пенсії згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до п. 2.11. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 (Інструкція не застосовується на підставі Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993), першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, та після цього проставляється печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка. Оскільки підприємство, яке видало трудову книжку заявнику на теперішній час припинило свою діяльність, можливість проставити печатку на титульному листі трудової книжки відсутня. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності трудової книжки, оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації права на отримання пенсії, та [PERSON] позбавлена можливості підтвердити належність їй трудової книжки в позасудовому порядку. Таким чином, встановлення факту належності правовстановлюючих документів не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved