Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до КС «Злагода» про стягнення коштів за договорами про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №8095д від 14.10.2014 року зі змінами та №8284д від 04.12.2014 року зі змінами, укладеними між нею та відповідачем. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що згідно умов зазначених договорів нею було внесено 20\~000,00 грн. та 50 000,00 грн. відповідно. Сторони змінювали процентну ставку за користування внеском протягом дії договору. Строки договорів закінчилися. Позивач звернулася до КС «Злагода» із заявами про повернення коштів, однак кошти повернуті не були, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. За даними звірки сума заборгованості за вказаними договорами складає 73 831,66 грн., яку позивач просила стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Спірні правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст. 1058, 1060, 1061 ЦК України, положеннях Законів України «Про кредитні спілки», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист прав споживачів». Згіно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. П. 4 ч.1 ст. 4 Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобовязанням щодо наступного його повернення. Водночас ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» визначає кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх обєднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок обєднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності.\~Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14.10.2014 року між відповідачем КС «Злагода» та позивачем [PERSON] було укладено договір № 8095д про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до якого Додатковими угодами від 24.02.2015 року та від 02.06.2015 року вносились зміни, зокрема щодо процентної ставки та визначено її розмір в період з 01.02.2015 по 30.04.2015 року - 2,5% річних, а з 01.05.202015 року до 14.10.2015 року -21% річних, а також встановлений строк повернення внеску -14 жовтня 2015 року. Відповідно до умов цього договору відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 20 000,00 гривень. 04.12.2014 року між відповідачем КС «Злагода» та позивачем [PERSON] було укладено договір № 8284д про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до якого Додатковою угодою від 24.02.2015 року вносили зміни щодо процентної ставки та строку дії договору. Процентна ставка в період з 01.02.2015 по 30.04.2015 року становить 2,5% річних, а з 01.05.202015 року до 04.06.2015 року - 21% річних. Строк дії договору 4 червня 2015 року. Відповідно до умов якого відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 50 000,00 гривень Внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок, у виконання умов договорів, підтверджується\~записами в членській книжці КС «Злагода» за ОР №5194, виданій на імя [PERSON], актом-звірки розрахунку за депозитом, складеного 18.06.2015 року між [PERSON] та КС «Злагода»( а.с. 09-11, 16 ). Позивач звернулася з вимогою про повернення вкладів. Однак, відповідач КС «Злагода» не повернув позивачу вклади та не сплатив проценти. Згідно акту-звірки розрахунку за депозитом при наявності договорів, підписаним сторонами, станом на 18 червня 2015 року основна сума по договору №8095д від 14.10.2014 року становить 20000,00 грн., відсотки 1079,10 грн., по договору №8284д від 04.12.2014 року: основна сума 50 000,00 грн., відсотки 2752,56 грн. Всього сума до виплати становить 73 831,66 грн. Вказана сума відповідачем не повернута, не повернута вона і на день розгляду справи. Доказів щодо протилежного відповідач не надав. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобовязань, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, а позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. В разі якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Зважаючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а позов задоволений, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved