Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 16 лютого 2002 року Токмацький міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 20. В обґрунтування позовних вимог вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини припинені з часу переїзду відповідача на інше місце проживання з 10 березня 2004 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ спільного майна не має. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Між позивачем та відповідачем досягнуто згоди про спільне виховання та утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16.02.2002 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Токмацький міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 20. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 12.09.2002 року. Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Позивач і відповідач дійшли згоди про спільне виховання та утримання дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved