Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, який мотивований тим, що 27 березня 2017 року близько 18:30 год. у м. Трускавець по вул. Симоненка неподалік її будинку собака сусідки [PERSON] несподівано вкусила її за праву ногу, вона перелякалася і відштовхнула собаку. Тоді собака вкусила її повторно в щиколотку ноги. З ран текла кров. Вона перебувала в шоковому стані, тому в перші секунди не відчувала болю. Коли стан шоку пройшов, то вона відчула гострий біль. Вона звернулася до Трускавецької міської лікарні наступного дня у понеділок, 28 березня 2016 року. Лікар [PERSON] оглянув її ногу, промив фізрозчином, щоб знезаразити рану та перестало кровити. 29 березня 2016 року вона перебувала на прийомі у лікаря [PERSON], який повторив процедуру. У подальшому вона обстежувалася лікарем [PERSON] Від лікарів отримала поради щодо лікування, рецепти на купівлю ліків. Після повернення з лікарні вона була змушена сама лікуватися та обробляти рани. Внаслідок стресу у неї порушився сон, в першу ніч після події вона не могла заснути взагалі, до того ж, з рани, де був прокушений м'яз, кровило цілу ніч. Наступні дні вона довго не могла заснути, а коли засинала, то сон був коротким і тривожним. Перебуваючи в стресовому стані, вона не залишила квитанцій про вартість ліків, але відшукала рецепти, тому може вказати, якими ліками вона користувалася і яка ціна на них в аптеках міста Трускавець на сьогоднішній день: тайгерон 500 мт № 5 100,11 грн., хлорофіл натрій, хлорофіліпт (розчин) 48,09 грн., дик лак гель 50 г 104 грн. Крім того, вона купували перекись водню, спирт, бант, вату, лейкопластир, тощо. Тамара, мати відповідача, зрозуміла, що накоїв собака, тому віддала їй 100 грн. на лікування. Хоча дані гроші не покривають вартості всього лікування, але це є підставою того, що вона не просить матеріального відшкодування за лікування і за вартість медичних препаратів. До суду її змусила звернутися відсутність розуміння того, що окрім матеріальної шкоди їй заподіяно і моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона перенесла стрес під час нападу собаки, наслідки цього стресу тривалий час суттєво відбивалися на її особистому житті, тривалий час вона відчувала біль, який півроку змінював свою силу, допоки не залишився у вигляді рубця, який вона відчуває під час ходіння, у неї залишилася фобія у вигляді боязні собак. Тривалий час вона не могла більше години перебувати на ногах, оскільки болів м'яз; коли похолодало і прийшла осінь, вона відчувала дискомфорт у місці укусу. Відповідачка на даний час не вибачилася перед нею. Факт укусу собакою [PERSON] підтверджується постановою Трускавецького міського суду від 15 квітня 2016 року, відповідно до якої суд встановив факт порушення [PERSON] правил тримання собак та врахував, що [PERSON] визнала свою вину. Просить стягнути з [PERSON] в її користь 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Від відповідача [PERSON] надійшло заперечення, у якому вона не визнає заявлений позов з огляду на наступне. Її собака не є джерелом підвищеної небезпеки. Собака Лакі є безпородним, але здоровим та щепленим. У нього добрий характер і до всіх людей він ставиться з радістю та довірою. За весь час, що він живе в неї, скарг на собаку не поступало. Позивачка є її сусідкою. Вона завжди відносилася до неї неприязно, влаштовувала сварки, сама спровокувала собаку. Позивачка постійно за будь-що вимагає у неї гроші. Вона є інвалідом другої групи з дитинства, ніде не працює та отримує пенсію 1130 грн. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовну заяву з наведених у ній підстав, просили його задовольнити у повному обсязі. Також позивачка пояснила, що внаслідок отриманої травми у неї розвинувся панічний страх щодо собак. За психіатричної чи психологічною допомогою не зверталася. За медичною допомогою звернулася наступного дня, тому що перебувала в шоковому стані, за медичною допомогою верталася ще декілька разів, що порушило її звичний ритм життя. Окрім того, ходила на перев'язки, а також звернулася за медичною допомогою у жовтні 2016 року, тому що на її нозі залишився рубець, і їй приписали процедури електрофорезу. Відповідачка та її представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили у повному обсязі та пояснили, що позивачкою не надано доказів того, що їй заподіяно моральної шкоди. Також немає звязку між моральною шкодою, заподіяною позивачці, та укусом собаки. Правопорушення, яке сталося навесні 2016 року є настільки незначним, що суд при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, обмежився усним зауваженням. Собака є доброю, однак позивачка неодноразово приходила до їхнього подвір'я і навмисне провокувала собаку. Ушкодження, заподіяні позивачці, були легкими, оскільки вона не потребувала стаціонарного лікування. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є двоюрідною сестрою позивачки. Вона неодноразово бачила собаку відповідачки. Собака за розміром маленька, нікого на вулиці не чіпає. Позивачка має конфліктний характер, а тому могла сама спровокувати собаку. Раніше собака відповідачки гуляла без повідка і намордника, на людей ніколи не кидалася. Поведінка позивачки після укусу ніяким чином не змінилася. Швидкої, яка б приїжджала до будинку позивачки, в ті дні вона не бачила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що в кінці березня 2016 року до нього за наданням медичної допомоги звернулася [PERSON] У той час у неї на нозі була свіжа рана, яка кровоточила. Зі слів хворої, рана утворилася внаслідок укусу собаки. Після наданої допомоги кровотеча зупинилася. [PERSON] робилися перев'язки у лікарні, деякі з медичних препаратів, наприклад, хлорфіліпт, вона купувала за власні кошти, тому що такого препарату у лікарні немає. Ускладнень при лікуванні не виникло. Якщо б були ускладнення, то це було б відображено у медичній документації. [PERSON] зверталася до нього ще 25 жовтня 2016 року, оскільки на місці рани у неї утворився кілоїдний рубець, однак це дефект косметичного характеру. Після огляду їй було призначено процедури електрофорезу. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вони посилаються як підстави своїх вимог і заперечень. Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З аналізу змісту положень статей 1166 та 1167\~ЦК України\~для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди необхідна сукупність таких обов'язкових умов як наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди. Відповідно до п.п. 2«а» п.7 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР від 17 червня 1980 року підприємства, установи, організації і громадяни власники собак, котів і хижих тварин зобов'язані суворо дотримуватися санітарно-гігієнічних норм і правил їх тримання при умові обов'язкового забезпечення безпеки людей. Внаслідок неналежного утримання собаки відповідачкою [PERSON] її було притягнено до адміністративної відповідальності. Як вбачається з постанови Трускавецького міського суду Львівської області від 15 квітня 2016 року [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а справу провадженням закрито. Цією ж постановою встановлено факт вини [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП /арк. справи 5/. З огляду на встановлені обставини спору суд визнає, що завданню моральної шкоди позивачці передувало перебування собаки, належної відповідачу [PERSON], без належного нагляду, неналежне утримання собаки, відсутність безпосереднього контролю за поведінкою собаки, тобто недотримання останньою вимог правил утримання собаки, що перебуває у причинно-наслідковому зв'язку із заподіяною шкодою і в цьому наявна вина відповідача. З медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] вбачається, що вона зверталася до Трускавецької міської лікарні 28 березня 2016 року, 07 квітня 2016 року, 08 квітня 2016 року. Зокрема, позивачці було завдано наступне ушкодження: укушена рана по внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна, гематома» /арк. справи 3/. Крім того, [PERSON] зверталася ще 25 жовтня 2016 року до Трускавецької міської лікарні, що вбачається з медичної книжки /арк. справи 12 на звороті/ та карти хворого, який лікується у фізіотерапевтичному відділенні /арк. справи 13/. Згідно з листом КП «Трускавецька міська лікарня» від 09 грудня 2016 року № 1759/02 [PERSON] зверталася до лікаря травматолога-рабіолога 28 березня 2016 року об 11:25 год. з приводу укусу собакою; їй було завдано наступні тілесні ушкодження: укушена рана по внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна, гематома розміром 2 ? 0,5 см, н/з правого стегна; було призначено амбулаторне лікування: первинна хірургічна обробка рани, перев'язки з хлоргексидином, ускладнення не зафіксовано; з приводу інших захворювань, які б виникли через укус собакою [PERSON] не зверталася до інших лікарів /арк. справи 70/. Твердження позивачки про те, що на розмір заподіяної моральної шкоди впливає те, що їй було заподіяно шкоду джерелом підвищеної небезпеки, спростовується доказами, що знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до міжнародного ветеринарного паспорта собака під кличкою Лакі, власником якої є [PERSON], є безпородистою /арк. справи 37/. Відповідно до Переліку порід собак, відповідальність власників яких підлягає обовязковому страхуванню за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, що міститься в\~Постанові Кабінету Міністрів України № 944 від 09 липня 2002 року «Про затвердження Порядку і правил проведення обов'язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам», безпородисті собаки до переліку таких собак, власники яких підлягають обов'язковому страхуванню відповідальності за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, а отже собака Лакі не є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до роз'яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови,що дії останньої були неправомірними,між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Вислухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винними діями відповідачки позивачу, була заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних хвилюваннях; спричинило порушення її здоров'я та змусило звернутися за медичною допомогою, істотних вимушених негативних змін у її житті, що також порушило нормальні життєві зв'язки, спричинило переживання та страждання впродовж тривалого періоду часу з приводу стану здоров'я, змусило позивача витрачати час на лікування, звернення до суду. Оскільки у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що фізіологічний стан позивачки погіршився внаслідок тільки дій відповідачки з приводу неналежного утримання собаки (підвищувався тиск, піднімалася температура), то суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково. За таких обставин та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме стягнути з відповідачки на користь позивача 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Згідно ч.ч.1, 2 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до змісту п.п. 35, 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України\~судовий збір у сумі 110,24 грн. (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи /арк. справи 34/, а відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~інваліди 2 групи звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях .

Outcome: partial