Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з неї суму боргу в розмірі 35000,00 грн., спричинену моральну шкоду в сумі 10000,00 грн. та судові витрати в сумі 2750,00 грн. Позивач в позовній заяві вказала, що 01 жовтня 2012 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики. Згідно даного договору позичальник отримав від позикодавця, а позикодавець передав у власність позичальнику гроші готівкою в національній валюті Україні у сумі 35000,00 (тридцять п'ять тисяч) грн. Сторони за цим договором домовились про те, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 01.04.2013 року. У встановлений згідно договору позики строк відповідачка свої зобов'язання повернути грошові кошти перед позивачем не виконала, на усні та письмові вимоги [PERSON] не реагувала та продовжувала володіти вище вказаним майном як власним, незаконно утримуючи належні позивачу грошові кошти, у зв'язку з чим позивачка була вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача [PERSON], діюча за довіреністю від 28.11.2013 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, при цьому пояснила що позивачу та її сім'ї, внаслідок порушення відповідачкою взятого на себе зобов'язання, було завдано моральну шкоду. Відповідачка в судовому засіданні суму боргу визнала, але не погодилася з відшкодуванням судових витрат. Вислухавши сторони, дослідивши та перевіривши матеріали справи та представлені докази суд задовольняє позов частково з наступних підстав. 01 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримала від [PERSON] 35000,00 грн., про що свідчить розписка відповідача (а.с. 6). Сторони за цим договором домовились про те, що остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 01.04.2013 року. Саття 509 ЦК України вказує, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, судом встановлено, що між позивачем і відповідачем був укладений договір позики відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У строк, який визначений договором позики від 01.10.2012 року, відповідачем [PERSON] не була повернута сума позики в розмірі 35000,00 грн. На письмові вимоги [PERSON] від 10.10.2013 року та від 23.10.2013 року, щодо повернення суми боргу, [PERSON] ніяк не відреагувала, на теперішній час заборгованість не погашена (а.с. 7-10). Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., суд задовольняє частково, а саме в розмірі 5000,00 грн., так як вважає що ця сума буде достатньою для відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди. В порядку ст. 88 ЦПК України, суд, розглянувши питання про сплату судових витрат, вважає, що вказані витрати необхідно стягнути з відповідача [PERSON] Відповідно із ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду позивачем надані договори про надання правової допомоги (договір про ведення справи в суді та договір про надання юридичних послуг), товарні чеки, якими підтверджена сплата 2300,00 грн., а також квитанція про сплату [PERSON] судового збору в сумі 450,00 грн. На підставі зазначеного,

Outcome: partial