Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання малолітньої сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем, який уклали 30.10.2009 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON]. Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач спершу надавав кошти дитині, однак протягом останніх місяців матеріально не допомагає їй утримувати сина, хоча дитина потребує коштів. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, покликалась на мотиви наведені в ньому, при цьому зазначила, що вони з відповідачем близько року фактично припинили шлюбні відносини, однак шлюб не розірвано. Дитина залишається проживати з нею, в ому просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав, проте заперечив в частині розміру аліментів, які просить стягувати позивач. При цьому пояснив, що позивач проживає з сином в квартирі, яка належить їй на праві власності, потреби в оренді житла вона не має, оскільки він працює та має незначний дохід в розмірі 4500 грн. він може сплачувати на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу). Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається із розяснень, даних в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Як встановлено судом, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 30.10.2009 року у міському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2979 /а.с.4/, в якому в них народився син [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Судом встановлено, що малолітній син сторін [PERSON] проживає разом з матірю на вул. Колоскова, 11/23 у м. Львові, та, що відповідач несе не регулярні витрати на утримання сина, хоча може надавати кошти на утримання своєчасно і систематично, оскільки працює та інших утриманців немає. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема, що [PERSON] отримує середню заробітну плату в розмірі 4500 грн., що підтвердив в судовому засіданні. Виходячи з наведеного та враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст.182 СК України і розяснення дані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати, а також з врахуванням встановленого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати 1378 грн. та прожитковий розмір для дитини певного віку /дітей віком до 6 років/ в розмірі 1167 грн., що є наближеним до мінімальної заробітної плати, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, тобто 08.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із [PERSON] слід стягнути 487,20 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

Outcome: partial