Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кутьківської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті його дядька [PERSON] , який помер [INFO] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у грудні 2019 року йому стало відомо, що його померлий дядько [PERSON] склав заповіт, визнавши його спадкоємцем. До грудня 2019 року [PERSON] не знав про існування заповіту. 23 грудня 2019 року йому було видано дублікат заповіту, після чого він звернулася до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини та видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дядька, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком 2 місяці. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу в його відсутність. Представник відповідача Кутьківський сільський голова Харківської області Остапенко В. Л. в підготовче засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, не заперечує проти їх задоволення, просила справу розглянути за відсутності представника сільської ради. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним і витребуваних ухвалою суду за його клопотанням доказів, встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно паспорта громадянина України [NUMBER] від 26 лютого 1999 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Старий Чизвик Шевченківського району Харківської області (а. с. 7- 12). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00025797207 від 28 лютого 2020 року. За життя [PERSON] склав заповіт від 15 грудня 2004 року, зареєстрований в реєстрі за № 158, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кутьківської сільської ради Дворічанського районну Харківської області Киричок Т. В., яким заповів все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також все те, що буде йому належати на день його смерті та на що він по закону матиме право своєму племіннику [PERSON] (а. с. 14). Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області Зашивайко Н. Г. № 41/02-31 від 28.01.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його дядька [PERSON] , у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини (а. с. 15). Згідно з інформацією Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 164/01-16 від 11.03.2020, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа в Дворічанській державній нотаріальній конторі Харківської області не заводилась. Заяви про прийняття або відмову від спадщини до держнотконтори не надходили. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд враховує посилання позивача на те, що він не міг своєчасно звернутися із заявою до держнотконтори з об`єктивних причин, оскільки до грудня 2019 року не знав про існування заповіту, тобто до грудня 2019 року позивач не знав, що є спадкоємцем за заповітом після смерті свого дядька, а тому і не звертався до держнотконтори для прийняття спадщини після його смерті. У зв`язку з цим, суд визнає поважними причини пропуску позивачем 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. На підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює представнику відповідача Кутьківської сільської ради Дворічанського району Харківської області наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи позовні вимоги [PERSON] , суд вважає, що 2 (два) місяця буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved