Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою у якій просить встановити факт смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року в м. Кіровськ, Луганської області. Вимоги мотивує тим, що [INFO] року у м. Кіровськ Луганської області помер її батько [PERSON] Смерть її батька не була зареєстрована у встановленому порядку у зв'язку із тим, що на території м. Кіровськ Луганської області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник зазначає, що з метою державної реєстрації смерті батька вона звернулася до Дніпровського районного у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ в м. Києві, де їй було відмовлено у проведенні такої реєстрації на підставі пред'явлених нею документів. Встановлення даного факту їй необхідно для внесення відомостей про смерть батька до Державного реєстру актів цивільного стану. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки представника заінтересованої особи суд повідомлено не було. Від заявника до суду надійшла заява у якій просить розглянути справу у її відсутності, вказує, що вимоги заяви підтримує та просить її задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається із свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу, батьком заявника [PERSON]. є [PERSON] (а.с. 8 зв., 10). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз'яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. [INFO] року в м. Кіровськ, Луганської області помер [PERSON], на підтвердження цього факту надано копію довідки про смерть № 153 від 25.07.2015 року та копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Луганській області 25.07.2015 року (а.с. 11, 12). За нормою ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Надані заявником довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть видані Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Луганській області, тобто на території внесену до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 року № 428-р. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. [PERSON] подавала документи про державну реєстрацію смерті [PERSON] до Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, проте у реєстрації було відмовлено листом від 04.07.2017 року за № 2007/16.6-73, оскільки надане заявником свідоцтво про смерть [NUMBER] від 25.07.2015 року видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Луганській області, тобто та території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому підстави для здійснення реєстрації смерті відсутні (а.с. 13). Отже, з матеріалів справи убачається, що реєстрація смерті батька заявника у органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати смерть батька на підставі вищезазначених довідки про смерть та свідоцтва про смерть у заявника не має, так як вони видані на території на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті заявнику необхідне для внесення відомостей про смерть [PERSON], який помер [INFO] року у м. Кіровськ Луганської області до Державного реєстру актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть. З урахуванням зазначеного суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved