overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на поховання, вказуючи, що [INFO] помер [PERSON], з яким вони проживали однією сім»єю з 2007 року. Вважаючи себе спадкоємцем після смерті [PERSON] - 04.11.2014р. звернулася до П»ятихатської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також дізналася, що 27.11.2014р. з заявою про прийняття спадщини пісоля смерті [PERSON] звернулася сестра померлого [PERSON], а батьки померлого [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] на користь доньки [PERSON]. Просить стягнути на її користь з [PERSON] ? частину витрат на поховання [PERSON] в сумі 3 819 грн. та 243.60 грн. сплаченого нею судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному об»ємі, зазначивши, що нею подано до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, постанова про відмову у видачі свідоцтва про вступ у спадщину ні свідоцтва про вступ у спадщину не отримувала. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що дійсно подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право власності на спадщину не отримувала. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с. Чумаки П»ятихатського району Дніпропетровської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть./а.с.14,43/. 04.11.2014. позивач подала до П»ятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] / а.с.40/. 27.11.2014р. відповідач подала до П»ятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] брата [PERSON]/ а.с.48/. Позивач та відповідач заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не подавали, що визнано ним в судовому засіданні. Після смерті [PERSON] позивачем відповідно до наданих розрахунків сплачені кошти на поховання [PERSON], а саме ритуальні послуги - 2 838 грн. /а.с. 12/, кошти на проведення поминального обіду - 4 800 гривен /а.с.13/. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності та примаючи до уваги те, що позивач та відповідач подали заяви про прийняття спадщини, при цьому заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину до ноторіальної контори не подавали, у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті спадкодавця останнім не відмовлено, тому суд вважає, що між сторонами на теперішній час відсутній предмет спору, що дає підстави суду для відмови в задоволенні позову. На підставі ст.ст. 322, 1216, 1268, 1297, 1299 ЦК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь борг у розмірі 25000 грн. та повернення судових витрат. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 05 червня 2013 року відповідач зайняв у неї в борг 25000 грн. Борг зобов'язувався повернути 05.06.2014 року, про що було укладено договір позики. До теперішнього часу відповідач борг не повернув. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Справа розглянута у відсутності позивача [PERSON] на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Справа розглянута у відсутності відповідача [PERSON] на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Договір позики від 05 червня 2013 року свідчить про те, що [PERSON] взяв в борг у [PERSON] гроші у сумі 25 000 грн. строком до 05.06.2014 року. (а.с.3) Відповідно до п. 5 вказаного договору, у разі, коли позичальник не поверне позику у встановлений строк, позикодавець вправі стягнути заборгованість в примусовому порядку. Вказаний договір ніким не оспорений і вважається законним. Він відповідає вимогам ст.ст.1046-1047 ЦК України, оскільки він укладений в письмовій формі. Відповідач борг не повернув у повному обсязі. Відповідач повинен повернути суму боргу позивачу у розмірі 25 000 грн, на підставі ст.ст.625, 1046-1047, 1049-1050 ЦК України. Таким чином, суд позов задовольняє у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, сплачені при подачі позову у вигляді судового збору у розмірі 250 грн. 00 коп. На підставі ст.ст.12, 16, 625, 1046-1047, 1049-1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Враховуючи, що виготовлення повного тексту рішення вимагає значного часу, суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України проголошує лише його вступну та резолютивну частини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, зазначивши, що в них з відповідачем є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач проживає окремо та сплачує аліменти на дочку в розмірі ? частини заробітку щомісячно. Відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину, що пов'язані із: хворобою дитини, що потребує додаткових витрат на лікування, придбання лікарських засобів, лікувальну фізкультуру; та розвитком здібностей дитини, яка навчається у музичній школі. Відповідач має постійне місце роботи, регулярно отримує заробітну плату, а тому спроможний нести додаткові витрати на дитину. Тому позивач звернулась до суду із даним позовом і, згідно збільшених позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину в розмірі 2366,7 грн., що становлять половину всіх понесених витрат - 4733,37 грн. В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні збільшені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Визнання відповідачем зміненого позивачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Суд встановив що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та сплачує аліменти на неї. У зв'язку із лікуванням дитини та розвитком її здібностей, позивач понесла витрати на загальну суму 4733,37 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи товарними чеками, довідкою Ладижинської музичної школи. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо). Відповідач не заперечує проти позову, визнає свій обов'язок як батька нести додаткові витрати на дочку, пов'язані із її лікуванням та розвитком здібностей. Тому суд, враховуючи, що спору щодо розміру витрат між сторонами немає, вважає, що змінені позовні вимоги позивача про стягнення додаткових витратах на дитину підлягають задоволенню. З відповідача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати: витрати на правову допомогу та судовий збір. На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 212-215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірваний. Дитина проживає з матір`ю. Позивач вказує, що відповідач надає добровільно допомогу на утримання сина, однак коштів не вистачає. В той же час, дитина відвідує гуртки спортивно-бальних танців та іноземних мов, що тягне додаткові витрати. Позивач зазначає також, що дитина має захворювання, що вимагає також додаткових коштів, зокрема в листопаді-грудні 2018 року на лікування сина нею було витрачено 2425,11 грн. Кошти в сумі 2250,00 грн. витрачено нею на оплату гуртків. Враховуючи викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 2342,00 грн. Свої позовні вимоги арґументує тим, що від шлюбу, який в подальшому був розірваний у них з відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Чугуївського міського суду від 23 березня 2011 року змінений розмір аліментів, що стягується із [PERSON] на користь [PERSON] з твердої грошової суми 200 грн на ј частину всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Донька перебуває на диспансерному обліку в медичному закладі та потребує лікування, яке позивач їй забезпечила та витратила 4684,00 грн, просить з відповідача стягнути половину витрачених коштів на лікування дитини. Ухвалою Чугуївського міського суду від 20 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що отримує невелику заробітну платню, часто хворіє, надає посильну матеріальну допомогу на утримання доньки, тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Ухвалою Чугуївського міського суду від 20 лютого 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позивного провадження. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач будучі своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованності по аліментам та пені у порядку ст. 196 СК України, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 30 квітня 2013 року відповідач повинен був сплачувати на користь позивачки 500 грн. щомісяця на кожну дитину. Рішенням апеляційного суду Луганської області дане рішення було змінено в частині розміру аліментів з 500 грн. на 400 грн. щомісяця на кожну дитину. Відповідач сплачує аліменти несвоєчасно та не в повному обсязі, тому позивачка просить стягнути з нього пеню за весь час несвоєчасної сплати аліментів. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання 22 жовтня 2014 року, 29 жовтня 2014 року та 07 листопада 2014 року не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. 07.11.2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Апеляційного суду Луганської області від 24 липня 2013 року відповідач повинен сплачувати на користь відповідачки аліменти у розмірі 400 грн. щомісяця на кожну дитину.(а.с.21) Згідно довідки ВДВС Білокуракинського РУЮ № 2298 відповідач сплачує аліменти несвоєчасно та не в повному обсязі. (а.с.6) Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 425000 гривень. На обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що 01.02.2016 року до неї звернувся відповідач з проханням позичити йому 425000 гривень. Враховуючи, що вона добре знала відповідача і на той час у неї була така сума грошей вона погодилася позичити йому 425000 гривень, за умови повернення їй зазначеної вище суми до 25.05.2016 року. Саме на таких умовах вони і уклали усний договір позики. На підтвердження передачі грошей за цим договором відповідач власноруч в присутності двох свідків написав їй розписку і отримав гроші. Однак відповідач свої зобовязання не виконав, гроші їй не повернув. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти постановлення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 01.02.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 425000 гривень, що підтверджується власноручно складеною відповідачем розпискою. Вказані кошти [PERSON] зобовязувалася повернути до 25 травня 2016 року. Відповідач взятих на себе зобовязань не виконав та кошти не повернув позивачу. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 425000 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 6300 грн., а також попросила стягнути з відповідачки судовий збір та сплачені нею судові витрати по справі, позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та відповідачкою був укладений договір позики, згідно якого відповідачка взяла в борг у позивачки 6300 грн., про що надала розписку від 22.04.2015 року, але повертати вказані кошти за договором позики відповідачка у добровільному порядку не бажає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та попросила суд задовольнити їх. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, по невідомій суду причині. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог, враховуючи наступне. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою був укладений договір позики від 22.04.2015 року, згідно якого [PERSON] взяла в борг у [PERSON] кошти в сумі 6300 гривень, відповідачка зобовязалась згідно договору позики повернути вказані кошти до 15.05.2015 року. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні [PERSON] підлягають повному задоволенню, так як між сторонами дійсно було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] всі умови договору виконала, а [PERSON] ухиляється від добровільного повернення боргу, в судове засідання не зявляється, тим самим демонструючи свою байдужість до наслідків розгляду справи . Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 03.10.2014р. в сумі 5100,00 доларів США. Просить стягнути борг в сумі 129744 грн., а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився про дату слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд розглядає справу в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 03.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 5100 дол. США на підтвердження даного факту відповідачем власноруч була складена розписка (а.с.35). За умовами договору відповідач зобовязався повернути грошові кошти до 30.12.2014 року. Станом на 02.02.2016 року у відповідача виникла заборгованість розмір якої складає 5100,00 дол. США, що на підставі довідки ПАТ «ПриватБанк» по курсу Національного Банку України становить129744 грн.(а.с.25). Оскільки до теперішнього часу борг не повернутий, то він підлягає стягненню. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1297 грн. 44 коп. (а.с.1,22).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 07.02.2013 року, згідно розписки у розмірі 898482 (вісімсот девяносто вісім чотириста вісімдесят дві) гривні 81 копійку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] у поданій до суду належним чином оформленій заяві просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Черкаська Лозова, вул. Мічуріна № 75, який на праві приватної власності належить відповідачу, у звязку з тим, що сума боргу занадто велика і відповідач в будь-який час на стадії розгляду справи зможе вчинити відчуження будинку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заява [PERSON] підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Все зазначене дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Тому на домоволодіння, що розташоване за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Черкаська Лозова, вул. Мічуріна № 75, необхідно накласти арешт. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 27.07.2016р. в сумі 5190,00 грн. зобов'язуючись повертати кошти 27.11.2016 року. До теперішнього часу [PERSON] борг не повернула. Просить стягнути борг, а також судові витрати. У судове засідання позивач не з'явився, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився про дату слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд розглядає справу в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 27.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримала від позивача грошові кошти в сумі 5190,00 грн. на підтвердження даного факту відповідачем власноруч була складена розписка (а.с.23). За умовами договору відповідач зобов'язався повернути грошові кошти до 27.11.2016 року. Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав у строк передбачений у договорі суму коштів не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість яка складається з: сума основного боргу у розмірі 5190,00 грн., відсотки за використання коштів у розмірі 12,98 грн. Оскільки до теперішнього часу борг не повернутий, то він підлягає стягненню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с.1).

Outcome: approved