Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона, на підставі договору про поділ спільного сумісного майна подружжя, від 21.09.2016 року, є власником квартири №9, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Також, в ній зареєстрований відповідач, який є її колишнім чоловіком, але до цього часу він в добровільному порядку з реєстрації у вказаному жилому приміщенні не знімається, що позбавляє позивачку права вільно розпоряджатись своїм майном та покладає на неї тягар по сплаті комунальних послуг за відповідача. Позивачка у судове засідання не з'явилася, у своїй письмовій заяві просила її позовну заяву задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте, до судового засідання надав письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглядати в свою відсутність. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], на підставі договору про поділ спільного сумісного майна подружжя від 21 вересня 2016 року, належить на праві приватної власності квартира № 3, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується наявною в матеріалах справи ксерокопією вказаного вище договору НВА 464746, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.09.2016 року, № 68908335. З акту, складеного депутатом міської ради [PERSON] від 09.11.2016 року, вбачається, що [PERSON] з серпня 2015 року у спірній квартирі не мешкає, але з реєстрації з вказаного жилого приміщення він добровільно не знімається. З системного аналізу норм ЦК України, що регулюють право власності особи на житло, вбачається, що власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла, оскільки є від нього похідним. Враховуючи, що відповідач позов визнав, таке визнання є безумовним і не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд

Outcome: approved