Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON]\~звернулася до\~суду із\~позовом у\~якому просить\~визначити,\~що їїчастка у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS], становить 133/2000 часток, які складаються з 1/2 частини житлової кімнати площею 22,0 кв.м; 133/2000 часток коридорів - 1,24,23; 133/2000 часток туалету - 25; 133/2000 часток кухні 26; 1/2 частини підсобного приміщення 26; 1/2 частини коридору -13, що в цілому є 1/2 частиною у праві спільної власності у відповідності до договору купівлі-продажу від 05.03.1998 року, посвідченого у філії Центрального району Одеської універсальної біржі «Вітязь». Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 05.03.1998 року у філії Центрального району Одеської універсальної біржі «Вітязь» між [PERSON], яка діяла як від свого імені так й від імені позивачки та [PERSON], [PERSON], [PERSON], який діяв від свого імені та імені [PERSON] було укладено договір купівлі продажу №98-281 Ц. За умовами вказаного договору, позивач та [PERSON] набули право власності на 133/1000 часток квартири [ADDRESS] (нині Преображенська) в м. Одесі, які складаються з однієї житлової кімнати площею 22,0 кв.м; 133/1000 часток коридорів - 1,24,23; 133/1000 часток туалету - 25; 133/1000 часток кухні 26; підсобного приміщення 26; коридору -13. Вказувала на те, що їй та [PERSON] належить по 133/2000 (133/1000 : 2 = 133/2000) часток квартири [ADDRESS] (нині Преображенська) в м. Одесі на праві спільної власності. 05.03.1998 року зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований в КП «МБТІ та РОН» за №347 стр.167 кн.247пр, про що на договорі зроблено відповідну відмітку від 13.03.1998 року., згідно з якою позивач та [PERSON] набули право приватної власності на придбану квартиру. 01.04.2008 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №429277 від 15.12.2015 року, виданим ВДРАЦС у Приморському районі ОМУЮ, актовий запис №2992 від 02.04.2008 року. Єдиним спадкоємцем прав та обовязків після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який у встановлені законом строки звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16.02.2017 року договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (нині Преображенська) в м.Одеса за №98-281 Ц від 05 березня 1998 року визнано дійсним. Позивач виявила бажання подарувати [PERSON] належну їй частку квартири [ADDRESS] (нині Преображенська) в м. Одесі в звязку з чим, звернулася до того самого нотаріуса із відповідною заявою. \~ \~ \~ \~Розглянувши подану позивачем заяву та надані до заяви документи, нотаріус повідомила про те, що вона не зможе провести правочин дарування частки квартири так як належна позивачу частка фактично не визначена та не виділена в натурі. \~ \~ \~ \~Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №328/02-31 від 23.11.2017 року, позивачу було відмовлено у посвідченні договору дарування та розяснено право на звернення до суду з позовом про визначення частки у праві спільної власності. \~ \~ \~ \~Оскільки в позасудовому порядку вирішити питання про визначення частки у праві спільної власності позивач не змогла, вона звернулася до суду з цим позовом. Сторони в судове засідання не зявились, на адресу суду спрямували заяви у яких просять проводити розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач позов визнав. Відповідно до вимог\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини третьої\~статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вимогами\~статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приймає визнання відповідачем позову згідно\~статті 206 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Статтею 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Судом встановлено, що 05.03.1998 року у філії Центрального району Одеської універсальної біржі «Вітязь» між [PERSON], яка діяла як від свого імені так й від імені позивачки та [PERSON], [PERSON], [PERSON], який діяв від свого імені та імені [PERSON] було укладено договір купівлі продажу №98-281 Ц. За умовами вказаного договору, позивач та [PERSON] набули право власності на 133/1000 часток квартири [ADDRESS] (нині Преображенська) в м. Одесі, які складаються з однієї житлової кімнати площею 22,0 кв.м; 133/1000 часток коридорів - 1,24,23; 133/1000 часток туалету - 25; 133/1000 часток кухні 26; підсобного приміщення 26; коридору -13. Згідно вищеназваного договору частки у праві спільної власності є рівними, тобто по 133/2000 (133/1000 : 2 = 133/2000) часток квартири [ADDRESS] на праві спільної власності. 05.03.1998 року зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований в КП «МБТІ та РОН» за №347 стр.167 кн.247пр, про що на договорі зроблено відповідну відмітку від 13.03.1998 року., згідно з якою позивач та [PERSON] набули право приватної власності на придбану квартиру. 01.04.2008 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №429277 від 15.12.2015 року, виданим ВДРАЦС у Приморському районі ОМУЮ, актовий запис №2992 від 02.04.2008 року. Єдиним спадкоємцем прав та обовязків після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який у встановлені законом строки звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16.02.2017 року договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за №98-281 Ц від 05 березня 1998 року визнано дійсним. В звязку з тим, що позивач вирішила подарувати [PERSON] належну їй частку квартири [ADDRESS] вона звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса, який відкрив спадкову справу. \~ \~ \~ \~Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №328/02-31 від 23.11.2017 року, позивачу було відмовлено у посвідченні договору дарування та розяснено право на звернення до суду з позовом про визначення частки у праві спільної власності. Зі змісту\~статті 357 ЦК України\~вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до\~статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільної сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Outcome: approved