Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в якій уточнивши позовні вимоги 04.08.2014 року просить суд: 1) встановити факт не проживання спадкоємця за законом [PERSON] разом з її чоловіком - спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], на момент відкриття спадщини; 2) встановити факт неприйняття спадщини спадкоємцем за законом [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]; 3) встановити факт прийняття [PERSON] всього складу спадщини у вигляді ? частки домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], та автомобіля марки ВАЗ, модель 2115, 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що залишилися після смерті померлого [INFO] її батька [PERSON]; 4) зобов'язати Шосту Дніпропетровську державну нотаріальну контору Дніпропетровської області внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТМ № 594122, зареєстрованого в реєстрі за № 1-950 та посвідченого 25 жовтня 2013 року державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Кардовою Т.Г., шляхом видачі нового свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] (сім), що в цілому складається з: А-1 - житловий будинок, житловою площею 33.6 кв.м, В - гараж, Г - сарай, Д - убиральня, № 1-12,1 - споруди, мостіння, позивачці [PERSON], [INFO]; 5) зобов'язати Шосту Дніпропетровську державну нотаріальну контору Дніпропетровської області внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТМ № 594123, зареєстрованого в реєстрі за № 1-953 та посвідченого 25 жовтня 2013 року державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Карловою Т.Г., шляхом видачі нового свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль марки ВАЗ, модель 2115, 2002 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номерний знак (реєстраційний) [NUMBER], що зареєстрований Дніпропетровським ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 28.11.2009 року [PERSON]; 6) усунути від права на спадкування за законом [PERSON] після смерті [PERSON], як таку, що ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем першої черги, після померлого [INFO] [PERSON] на спадкове майно: 1/2 частку домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], що в цілому складається з: А-1 - житловий будинок, житловою площею 33,6 кв.м, В - гараж, Г - сарай, Д - убиральня, № 1-12,1 - споруди, мостіння; автомобіль марки ВАЗ, модель 2115, 2002 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номерний знак (реєстраційний) [NUMBER], що зареєстрований Дніпропетровським ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 28.11.2009 року; усі судові витрати покласти на відповідача. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначає, що її батько - [PERSON] помер [INFO] у віці 57 років та вона, як дочка померлого є спадкоємцем першої черги за законом. У межах строку визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України вона подала до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до виданого нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину за законом, серії ВТМ № 594122, зареєстрованого в реєстрі за № 1-950 та посвідченого 25 жовтня 2013 року державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Кардовою Т.Г., спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON]. 1956 року народження, який помер [INFO], є вона в 1/2 частці - та дружина померлого - [PERSON] в 1/2 частці. Спадщина, на яку в зазначених частках видано свідоцтво складається з 1/2 частки домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], що в цілому складається з: А-1 - житлового будинку, житловою площею 33,6 кв.м, В - гаражу, Г - сараю, Д - убиральні, № 1-12,1 - споруд, мостіння. Зазначена частка домоволодіння належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.06.2005 р. Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за р. № 2-671; право власності зареєстровано 27.07.2005 року КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 9620036, в реєстровій книзі № 117 за реєстровим № 70а. Оцінка 1/2 частки домоволодіння - 67350,00 грн. Згідно Витягу № 11580144 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, серія ЕАК № 644792, від 25.10.2013 р., наданого їй державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Карловою Т.Г., останньою, як державним реєстратором, 25.10.2013 р. здійснена державна реєстрація права приватної власності у розмірі 1/2 частки за нею на об'єкт нерухомого майна - домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТМ № 594123, зареєстрованого в реєстрі за № 1-953 та посвідченого 25 жовтня 2013 року державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Карловою Т.Г., спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] є вона в 1/2 частці та дружина - [PERSON] в 1/2 частці. Спадщина, на яку у вказаних частках видано свідоцтво серія ВТМ № 594123, складається з: автомобіля марки ВАЗ 2115, 2002 року випуску, номерний знак (реєстраційний) [NUMBER]. Оцінка 1/2 частки автомобіля - 17985,00 грн. Як зазначено в свідоцтвах про право на спадщину за законом, серії ВТМ, № 594122 та № 594123, зареєстрованих і посвідчених 25 жовтня 2013 року державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], що не відповідає дійсності, оскільки зазначена особа до смерті її чоловіка [PERSON] вже не проживала за цією адресою на протязі біля чотирьох років та вивезла з зазначеного будинку всі свої речі. Отже, із заявою про прийняття спадщини [PERSON] до нотаріальної контори не зверталася у встановлений законом строк, а відтак не прийняла спадщину. [PERSON] на момент відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем та факт неприйняття нею спадщини має юридичне значення і підлягає встановленню, оскільки від нього залежить виникнення, зміна та припинення її майнових прав та [PERSON] Також підлягає встановленню факт прийняття всього складу спадщини [PERSON], яка виконала всі передбачені законом дії для прийняття спадщини. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. До моменту смерті [PERSON] його дружина [PERSON] вже не проживала за адресою реєстрації на протязі біля чотирьох років, фактично припинила зі своїм чоловіком шлюбні стосунки, зі слів батька позивачки вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями та вивезла з зазначеного будинку всі свої речі та частину речей [PERSON] Після смерті [PERSON] відповідачка також не проживала та не проживає за місцем реєстрації по теперішній час. З огляду на вищенаведене до свідоцтв про право на спадщину за законом, серії ВТМ. № 594122 та № 594123, зареєстрованих і посвідчених 25 жовтня 2013 року державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори необхідно внести зміни шляхом вилучення інформації про [PERSON], як спадкоємця та внесення інформації про [PERSON], як єдиного спадкоємця на зазначене в свідоцтвах майно в цілому. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили пред'явлену заяву задовольнити у повному обсязі, посилалися на обставини викладені у позові. Відповідач заперечень проти позову не надала, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причин не повідомила, свого представника до суду не направила, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України, справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Позивачка є рідною донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], на ім'я [PERSON], що народилася [INFO], свідоцтвом про одруження [PERSON] і [PERSON], серії [NUMBER], згідно з яким прізвище дружини після одруження - Макуріна; свідоцтвом про одруження [PERSON] і [PERSON], серії [NUMBER], згідно з яким прізвища чоловіка і дружини після одруження - [PERSON]; паспортом серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], копії яких наявні в матеріалах справи. З 20 грудня 2003 року по [INFO] [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (актовий запис № 1045), що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. За життя [PERSON] набув у власність ? частку домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], та яке складається з: А-1 - житлового будинку, житловою площею 33,6 кв.м, В - гаражу, Г - сараю, Д - убиральні, № 1-12,1 - споруд, мостіння. Дане домоволодіння належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.06.2005 р. Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-671. Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстроване за [PERSON] 27.07.2005 року Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 9620036, в реєстровій книзі № 117 за реєстровим № 70а. [PERSON] помер [INFO], та після його смерті відкрилася спадщина на належне йому рухоме та нерухоме майно, а саме на вищевказану частку у домоволодінні та на автомобіль марки ВАЗ 2115, 2002 року випуску, номерний знак (реєстраційний) [NUMBER], що був зареєстрований за ним на праві власності. У встановлений законом строк позивачка звернулася до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою від 12.03.2013 року про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, серія ВТМ № 594122, зареєстрованого в реєстрі за № 1-950 та виданого 25 жовтня 2013 року державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Кардовою Т.Г., спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна [PERSON], який помер [INFO], є його дочка [PERSON] в 1/2 частці, та його дружина [PERSON] в 1/2 частці. Спадщина на яку позивачці було видано вказане свідоцтво складається з 1/4 частки спірного домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину на ? частку вказаного домоволодіння видано не було. 25.10.2013 року державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Кардовою Т.Г. позивачці було видано друге свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку автомобіля ВАЗ 2115, 2002 року випуску, номерний знак (реєстраційний) [NUMBER]. Свідоцтва про право на спадщину на іншу ?? частку автомобіля видано не було. При цьому, як видно з матеріалів спадкової справи № 150/2013 заведеної Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою відповідачка упродовж встановленого законом строку до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка не зверталася. За життя [PERSON] заповіту не складав. Будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка позивачка [PERSON], а також свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтвердили, що [PERSON] не проживала останні декілька років із [PERSON] за адресою [ADDRESS], до моменту його смерті оскільки фактично за декілька років до його смерті вони припинили подружні стосунки і їхня сім'я розпалася. Про [PERSON] піклувалася його донька [PERSON], надавала йому допомогу, здійснювала догляд, забезпечувала продуктами харчування та допомагала у побуті, проживала із батьком. Натомість, [PERSON] допускала нечемну поведінку стосовно [PERSON], неодноразово, протиправно, вже фактично не проживаючи із останнім, проникала у будинок і вивозила із домоволодіння [PERSON], поки той був у лікарні, речі, що представляли хоч будь-яку матеріальну цінність. Відповідачка ухилялася від надання допомоги чоловікові, який через похилий вік і наявність тяжких захворювань був у безпорадному стані. На момент смерті [PERSON] - [PERSON] не проживала із ним та за декілька років до його смерті взагалі не переймалася його долею. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як зазначено у свідоцтвах про право на спадщину за законом, серії ВТМ, № 594122 та № 594123, зареєстрованих і посвідчених 25 жовтня 2013 року державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], що не відповідає дійсності, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що на момент відкриття спадщини вона із [PERSON] не проживала та вивезла з зазначеного будинку свої речі. Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до 4.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] постійно із ним проживала, здійснювала догляд за ним, а також доглядала і користувалася спадковим майном. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відповідно до ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Отже, наявність реєстрації особи за певною адресою, не є тотожним проживанню цієї особи за адресою реєстрації, в той час, як ст.1268 ЦК України нерозривно пов'язує факт прийняття спадщини з фактом постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується наявною у справі копією домової книги, але до моменту смерті [PERSON] його дружина [PERSON] вже не проживала за адресою реєстрації на протязі декількох років та фактично припинила зі своїм чоловіком шлюбні стосунки. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що відповідачка декілька років назад, приблизно у 2010 році, вивезла усі свої речі з будинку та більше ніхто з сусідів не бачив, щоб вона там з'являлася для постійного або тимчасового проживання. Після смерті [PERSON] відповідачка також не проживала та не проживає за місцем реєстрації по теперішній час. Відповідно до ч.1,2 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів прав судом, який не с вичерпним. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, зокрема, в судовому засіданні з досліджених доказів знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] не проживала разом з чоловіком - спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], на момент відкриття спадщини, після його смерті у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, отже, в силу ст. 1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину. Окрім того, відповідачка ухилялася від надання допомоги чоловікові, який через похилий вік і наявність тяжких захворювань був у безпорадному стані, не проживала із ним та за декілька років до його смерті взагалі не переймалася його долею. Також, в судовому засіданні належними допустимими та достатніми доказами підтверджено, що рідна донька спадкодавця - [PERSON] фактично опікувалася спадковим майном у виді ? частки домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], та автомобілем марки ВАЗ, модель 2115, 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що залишилися після смерті її батька [PERSON] Разом із тим, в судовому засіданні не встановлено поважних причини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для [PERSON] саме на вчинення дій із прийняття спадщини після смерті чоловіка, але таких дій вона не вчинила. За таких обставин, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги позивачки, усунути від права на спадкування за законом [PERSON] після смерті [PERSON], як таку, що ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві знаючи про його хворобливий і безпорадній стан, і визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно спіну - 1/4 частку домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] (на яку свідоцтво про право на спадщину видано не було після смерті [PERSON].), а також на ? частку автомобіля марки ВАЗ, модель 2115, 2002 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] (на яку також свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] видано не було), в порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем першої черги, після смерті її батька [PERSON] померлого, [INFO]. Оскільки позивачка вже отримала в Шостій Дніпропетровській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку спірного домоволодіння та на ? частку спірного автомобіля, додаткового захисту її право власності на вказані частки майна не потребує, оскільки ніким не оспорюється та не порушується, у зв'язку з чим, для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно в цілому немає підстав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: partial