Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що 02 липня 2013 року вона уклала з [PERSON] договір позики, згідно з яким вона передала їй суму коштів у розмірі 9600 гривень, а [PERSON] повина була повернути гроші в строк до 13 липня 2013 року. Факт передачі підтверджується розпискою [PERSON] До теперішнього часу [PERSON] борг не повернула, тому просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 9600 гривень та суму судового збору. Відповідачка [PERSON] у судові засідання 22 квітня 2014 року на 09 годину 30 хвилин, 29 квітня 2014 року на 09 годину, 26 травня 2014 року на 09 годину не з'явилась, за невідомих суду обставин про дату, час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення про отримання судової повістки на ім'я відповідачки. Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 26 травня 2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена протягом тридцяти днів від дня пред'явлення вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначенної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до розписки від 02 липня 2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] суму в розмірі 9600 гривень, яку зобов'язалась повернути в строк до 13 липня 2013 року (а.с. 5). Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що між сторонами було укладено договір позики, відповідачем умови договору не виконанні, тому суд вважає що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу є законим, обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судових збір.

Outcome: approved