Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно - квартира [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є позивач, відповідач [PERSON] і третя особа - [PERSON], які звернулися з заявами про прийняття спадщини і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних долях по 1/3 частини квартири кожному. Позивач з 2009 року по день смерті [PERSON] проживала разом з нею в спірній квартирі, де доглядала за нею через поганий стан її здоров'я. Після смерті [PERSON], позивач продовжує проживати в спірній квартирі та доглядати за нею. За життя її матері [PERSON] за її згоди, нею було поліпшено спадкове майно - квартира [ADDRESS], а саме: 16.07.2006 року у ПП [PERSON] придбано 2 водяних лічильника на загальну суму 120 гривень, які знаходяться в квартирі; 31.10.2007 року у ПП [PERSON] було придбано пральну машину автоматичну придбано пральну машину автоматичну LG WD-80490 NP вартістю 1680 гривень, водонагрівач Term-80 1 655 вартістю 640 гривень, які знаходяться в квартирі; 25.05.2009 року у ПП [PERSON] було замовлено вхідні металеві двері в квартиру вартістю 1200 гривень; 02.08.2011 року у ТОВ «Віконда» було замовлено металопластикові вікна і двері вартістю 4716,00 грн.; 19.08.2011 року на ринку м.Дніпрорудне придбано матеріали для ремонту каналізації на суму 455,30 грн. Крім того, в липні 2014 року під'їздом будинку, де знаходиться квартира, прийнято рішення про заміну каналізаційних труб та труб холодної води, 12.07.2014 року на ринку м.Дніпрорудне нею було придбано шланг на суму 19 грн., монтажну піну на суму 50 грн., 18.07.2014 року та 20.07.2014 року придбана труба , з'єднувачі та інші матеріали на суму 634,00 грн., 21.07.2014 року сплачено особі, яка виконувала роботи по заміні труб, їх вартість в сумі 830 грн. Крім того, позивач проводила поховання спадкодавця [PERSON]. Так, 06.06.2012 року ПП [PERSON] було замовлено обряд поховання матері на суму 3540 грн., 07.06.2014 року ПП [PERSON] було замовлено поминальний обід на 40 осіб на суму 1680 грн. Загальна суму витрат на поховання спадкодавця, з урахуванням отриманої державної допомоги на поховання в сумі 2646,56 грн., допомоги ЗЗРК в сумі 605,00 гривень, складає 1968,44 грн. 21.03.2013 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири [ADDRESS], проте ніякої участі в її утриманні, в тому числі оплаті комунальних платежів, не приймає. За період з 21.03.2013 року по 23.07.2014 року за квартиру сплачено 1859,00 грн. квартплати та 4382,74 грн. вартості опалення, всього 6241,74 грн. На підставі ст.ст.356, 357, 360, 1232 ЦК України, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь вартість поліпшення спадкового майна в сумі 3448,10 грн., витрати на поховання спадкодавця [PERSON] в сумі 656,15 грн., витрати на утримання частки майна, що належить відповідачу, в сумі 2080,58 грн., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі з зазначених в ньому підстав. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, мотивуючи тим, що поліпшення спадкового майна, а саме: квартири [ADDRESS], були зроблені на кошти та при житті спадкодавця [PERSON], вважають, що норми ст.357 ЦК України не підлягають застосуванню до цих правовідносин, оскільки регулює відносини між співвласниками майна, а [PERSON] не була власником квартири. Вимоги про стягнення витрат на поховання спадкодавця вважають безпідставними у зв'язку з тим, що позивач отримала державну допомогу на поховання з Пенсійного фонду України та за місцем роботи. Вимоги про стягнення витрат на оплату комунальних платежів вважають необґрунтованими у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі, а відповідно і не є споживачем комунальних послуг. Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно - квартира [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], відповідач [PERSON] і третя особа - [PERSON], які звернулися з заявами про прийняття спадщини і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних долях по 1/3 частини квартири кожному. Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Зважаючи на зазначені положення діючого законодавства, суд враховує, що виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до витрат на поховання можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Отже, витрати на проведення поминального обіду на загальну суму 1680 грн., який проводився після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодувати які зобов'язаний відповідач, а відтак стягненню не підлягають. Разом з тим, суд приходить до висновку, що витрати на проведення обряду поховання в сумі 3540,00 грн. відносяться до таких, що підлягають відшкодуванню спадкоємцями. Як встановлено з досліджених в судовому засіданні матеріалів позивач [PERSON] 05.06.2012 року отримала в Управлінні пенсійного фонду України в Василівському районі допомогу на поховання [PERSON] в розмірі 2646,56 грн. (а.п.51), також в червні 2012 року ЗАТ «ЗЗРК» їй було виплачено допомогу на поховання [PERSON] в сумі 605 грн. З урахуванням сум допомоги на поховання, витрати на проведення обряду поховання, що залишилися не відшкодованими складають 288,44 грн., а з урахуванням 1/3 частки спадкоємця [PERSON] у спадщині, з нього на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на поховання спадкодавця [PERSON] в сумі 96,15 грн. Відповідно до статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. З наведеної норми вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у чому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов'язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов'язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України). Згідно зі ст.179 Житлового кодексу РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підп. 2 п. 7 Правил власники квартири зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Згідно із ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування затверджують ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Відповідач [PERSON], як співвласник квартири, має солідарний обов'язок нести витрати по утриманню і ремонту зазначеного житлового приміщення, а оскільки вказаний обов'язок він не виконував і оплату за нього здійснювала позивач, на підставі ст. 64 ЖК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 360 ЦК України, вимоги позивача являються обґрунтованими. Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов'язує, а відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи той факт, що відповідачу [PERSON] належить 1/3 частини спірної квартири, останній повинен брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Відповідач [PERSON] у зазначеній вище квартирі не проживає, витрати на її утримання не несе, допустимих доказів на підтвердження того, що саме він, а не позивач сплачував витрати на утримання будинку і прибудинкової території за спірний період часу суду не надав. Викладене свідчить про те, що відповідач як співвласник квартири входив до складу суб'єктів користування послугами з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, отже мав обов'язок по їх оплаті. Зважаючи на те, що оплата вказаних послуг проводилась тільки позивачем, остання вправі вимагати відшкодування понесених нею витрат відповідачем пропорційно його частці у спільному майні. Позивач [PERSON] за період з 21.03.2013 року по 23.07.2014 року сплатила за квартплату грошові кошти у розмірі 1859,00 грн.; за опалення в сумі 4382,74 грн. Разом за вищезазначені комунальні послуги позивачем було сплачено грошові кошти у сумі 6241,74 грн. Вказані обставини не заперечуються сторонами, підтверджуються відповідними доказами, тому суд вважає їх встановленими. За змістом ст.ст. 541, 543 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Так як, за весь період за житлово-комунальні послуги сплачувала тільки позивач, суд вважає, необхідним стягнути з [PERSON] 1/3 частку витрат на житлово-комунальні послуги в сумі 2080,58 грн., як з співвласника квартири та солідарного боржника, за вирахуванням частки, яка припадає на позивача та іншого співвласника [PERSON] Ст.151 ЖК України визначені обов'язки власника по забезпеченню схоронності житлового будинку (квартири), а саме громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати у порядку прибудинкову територію. Як встановлено в судовому засіданні в липні 2014 року позивачем [PERSON] в спільній квартирі проведена заміна каналізаційних труб та труб холодної води, у зв'язку з чим вона понесла витрати на придбання шлангу на суму 19 грн., монтажної піни на суму 50 грн., що підтверджується відповідними товарними чеками від 12.07.2014 року; витрати на придбання труб, з'єднувачів та інших матеріалів на суму 634,00 грн., що підтверджується відповідними товарними чеками від 18.07.2014 року та 20.07.2014 року, оплачені роботи по заміні труб вартість 830 грн., що підтверджується відповідною розпискою від 21.07.2014 року. Зазначені витрати, пов'язані з заміною каналізаційних труб та труб холодної води, на загальну суму 1533 грн. також відносяться до витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, тому з [PERSON] підлягає стягненню 1/3 частка зазначених витрат в сумі 511 грн. Таким чином, загальна сума витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] складає 2591,58 грн. Посилання відповідача на те, що позивач перешкоджає йому потрапити до спірної квартири і в провадженні суду перебуває цивільна справа про усунення перешкод в користуванні квартирою, вищевказані доводи позивача не спростовують. Згідно ст.356 ЦК України власність двох або більш осіб з зазначенням часток кожного з них у праві власності являється спільною частковою власністю. Відповідно до положень ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. З матеріалів справи та пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що поліпшення квартири [ADDRESS] були виконані до того часу, коли вона стала власником частини спірної квартири, тобто не набула права вимог як власник майна. З урахуванням наведеного вимоги позивача [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних з поліпшенням спадкового майна в розмірі 2937,10 гривень задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог (43,5%) в сумі 105,97 грн. Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] 02.06.2014 року укладено угоду про надання правової допомоги, на виконання якої [PERSON] сплатив за квитанцією до приходного касового ордеру №2 від 09.06.2014 року 600 грн. за правову допомогу. Право [PERSON] на зайняття адвокатською діяльністю підтверджується свідоцтвом [NUMBER] від 10.11.2006 року. Проте, на підтвердження виконаних робіт згідно вимог п.3.1. Угоди, акт виконаних робіт та розрахунок фактичних витрат робочого часу адвоката на вчинення тих чи інших дій та із зазначенням конкретно наданих послуг на зазначену суму при розгляді справи в суді не надані, а відтак витрати на оплату правової допомоги представнику відповідача не підлягають задоволенню.

Outcome: partial