Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою, зазначивши, що вона є дружиною [PERSON], який помер 8 жовтня 2018 року в м. Донецьк. Причиною його смерті став рак шлунку з переходом на стравохід, стан після комплексного лікування. Вона (заявник) не може отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у звязку з тим, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». [PERSON] просила встановити факт смерті 8 жовтня 2018 року в м. Донецьк [PERSON], [INFO]. Суд розглядає справу у відсутності заявника та представник заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідвши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що з 28 липня 1979 року заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], жителем [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 9) та копією паспорта громадянина України серії ЕК № 852866 (а.с 5-7). З матеріалів справи вбачається, що 8 жовтня 2018 року [PERSON] помер в м. Донецьку, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видане відділом записів актів громадянського стану Перевальського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки (а.с. 10). Факт смерті [PERSON] у м. Донецьк підтверджується також копією лікарського свідоцтва про смерть № 269 від 29 жовтня 2018 року, яке видане РОЦ ім. професора [PERSON] (а.с. 11), з якої вбачається, що датою смерті [PERSON] є 8 жовтня 2018 року, причиною смерті: рак шлунку з переходом на стравохід, стан після комплексного лікування. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 12), зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS], а фактичним місцем проживання (перебування) м. Носівка Чернігівської області, вул. Ніжинський шлях, 11. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Таким чином, медичні документи, що підтверджують факт смерті особи на території ДНР, видані діючими сьогодні медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Частинами 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть [PERSON] у м. Донецьк, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров'я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Заявник позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначений факт. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть [PERSON] та оформити спадщину після його смерті. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява є обгрунтованою, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved