Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2013 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №126. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO] Спору майнового характеру між ними немає. Спільне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Збереження шлюбу не можливе, оскільки вони припинили шлюбні відносини та перестали вести спільне господарство. За таких умов вважає, що збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, тому позивачка просить розірвати шлюб. Разом з цим, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], 27.10.2014р.н., у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Оскільки матеріальну допомогу відповідач на утримання дитини надає лише тоді, коли вважає за потрібне, та в тій сумі яку встановлює сам. Вона на даний час знаходиться в дуже скрутному матеріальному становищі, оскільки змушена самотужки забезпечувати існування її та дитини. Дитина на даний час проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Згоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги підстав, зазначених в позові та пояснила, що вже майже рік і три місяці вони з відповідачем не проживають разом, примиритись не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Просить розірвати шлюб між ними, після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на дошлюбне «Повод». А також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, та пояснив, що кохає дружину та дитину і не може силоміць утримувати дружину, яка не бажає з ним жити. аліменти сплачувати згоден. Заслухавши пояснення сторін, оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 18.10.2013 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 126, було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-КГ № 083062. Сторони по справі є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КГ № 189723 від 04.11.2014 року. Згідно довідки №81, виданої директором колективного житлово-експлуатаційного підприємства «Таврійське 3» від 20.08.2016 року, [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом зі своєю донькою [PERSON], [INFO], яка знаходиться на повному її утриманні. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірванню шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до норм ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. В судовому засіданні позивач заявила бажання залишити за нею дошлюбне прізвище «Повод», тому суд вважає необхідним змінити її прізвище після розірвання шлюбу. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд врахує матеріальне становище сторін, наявність у відповідача інших утриманців і те, що розмір аліментів не може бути менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дитини. У відповідності до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 551грн. 20 коп. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved