Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] третя особа: Роменський МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області про збільшення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що має неповнолітню дочку [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON] Дитина проживає разом з нею, знаходиться на повному її утриманні. Рішенням Роменського міськрайоного суду Сумської області з [PERSON] стягнені аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. В даний час вона працевлаштуватися не може через необхідність постійного стороннього догляду за дитиною-інвалідом. Натомість відповідач є працездатним, має задовільний стан здоровя, має стабільну достатню, оскільки з 17.09.2018 р. офіційно працевлаштований у ТОВ «АВІС» Зернотрейд в с. Біловодське Роменського району Сумської області. Таким чином, після винесення рішення змінився їх матеріальний стан . Добровільно приймати участь у належному утриманні неповнолітньої дитини відповідач не бажає, а сума стягнених судом аліментів у розмірі 300 грн є недостатньою та значно меншою за встановлений Законом мінімум. Тому просила збільшити розмір аліментів і стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що з нього стягуються ще аліменти та заборгованість по аліментах на користь [PERSON] на утримання ще однієї дитини в розмірі 1/ 4 частини заробітку за виконавчим листом № 2-2900, виданий 19.07.2010 Добропільським міськрайонним судом Донецької області. Представник Роменського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просив справу розглядати без його участі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася 07 серпня 2012 р., батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 23 квітня 2015 р. [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 10). На виконання вказаного рішення Роменським міськрайонним судом Сумської області 13.05.2015 р. видано виконавчий лист (а.с. 11) Як вбачається з посвідчення, виданого 24.03.2017 р., [PERSON] є дитиною-інвалідом. (а.с. 5) Відповідно до довідки Біловодської сільської ради № 02-27/808 від 12.09.218 р. [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO] разом зі своєю дочкою [PERSON] і здійснює за нею догляд. (а.с. 9). Відповідно до копії заяви [PERSON], поданої до Роменського МРВ ВДВС ГТУЮ у Сумській області , він повідомляє про своє працевлаштування 17.09.2018 р. (а.с. 12). З копії супровідних листів та копій постанов державного виконавця вбачається, що у Роменському МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області на виконанні перебуває виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2900, виданим 19.07.2010р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області, згідно якого з [PERSON] стягуються аліменти та заборгованість по аліментах на користь [PERSON] в розмірі ? частини (а.с. 27-38, 47) Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дітей. У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.1 ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 7 Закону України\~«Про Державний\~бюджет на\~2018рік» з 01 липня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі 1944 грн.. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч. 2 ст.182\~СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач має задовільний стан здоровя, офіційно працевлаштований, а також з нього стягуються аліменти на утримання ще однієї неповнолітньої дитини; позивач в даний час здійснює догляд за дитиною-інвалідом. Враховуючи викладене та виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд вважає, що позовні слід задовольнити частково, змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Роменського міськрайонного суду від 23 квітня 2015 р. і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того позивач в позовній заяві просить стягувати аліменти в новому розмірі починаючи з дня предявлення заяви, проте в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді спав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. … У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.». Тому стягувати з відповідача аліменти розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку необхідно не з дня предявлення позивачем позову про зміну розміру стягнення аліментів, а з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області у справі №585/938/15-ц (провадження 2/585/432/15), про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] , в розмірі 300 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial