Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. Позивач вказує, що на день смерті чоловіка вона була зареєстрована та проживала із померлим за вище вказаною адресою, інші особи не зареєстровані та не проживають у вказаному спадковому домоволодінні. В установлений законом строк позивач звернулася до Черкаської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину, оскільки померлий не зареєстрував у встановленому законом порядку права власності на належний йому будинок та не виготовив правовстановлюючий документ на спадкове майно. Враховуючи неможливість реалізувати свої спадкові права, позивач звернулася до суду з відповідним позовом в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася, проте на адресу суду від її представника адвоката Хмельницької Л.М. надійшла заява про слухання справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, проте від сільського голови Вовк С. через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 19.08.2019 року, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] від 03.10.1992 року, [PERSON] є чоловіком [PERSON] . Відповідно довідки Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області №84 від 21.01.2020 року, що померлий [INFO] [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав у домоволодінні по [ADDRESS] . Крім померлого, була зареєстрована на день смерті [PERSON] , його дружина [PERSON] . Згідно даних погосподарської книги №4 за 2016-2020 роки вказане домоволодіння обліковується за [PERSON] . Інші члени сім`ї у домоволодінні не зареєстровані і не проживають. Згідно довідки КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» №10482о від 18.02.2020 року вбачається, що станом на 01.01.2013 року право власності на домоволодіння [ADDRESS] не зареєстровано. На замовлення позивача, КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт від 10.02.2020 року, на домоволодіння по [ADDRESS] . Згідно даних технічного паспорту, вбачається, що самочинне будівництво відсутнє. Приватним підприємством «ТОВА», на замовлення позивача, було здійснено оцінку ринкової вартості домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] та 03.03.2020 року надано висновок, за яким ринкова вартість домоволодіння становить 140100 грн. без врахування ПДВ. Згідно з листом-роз`ясненням нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори Чуй Н.В. від 29.01.2020 року за №32/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння по [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вказане домоволодіння. Відповідно до відомостей, які надійшли на запит суду з Черкаської районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулася [PERSON] , заведено спадкову справу № 31/2020 від 28.01.2020 року. Інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України позивач відноситься до першої черги на спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме домоволодіння по [ADDRESS] . В матеріалах справи відсутні дані, про наявність спору щодо спадкового майна померлого [INFO] [PERSON] . Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом на домоволодіння по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи той факт, що позивачем не ставиться вимога про стягнення із відповідача на його користь судових витрат, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved