Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , який продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. Також просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається, [PERSON] [INFO] за минулий час, починаючи з 01.09.2020 року по 30.04.2021 року в твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн., щомісячно. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] старшому сину сторін [PERSON] виповнилося 18 років, однак син продовжує навчання та є студентом Рівненського державного гуманітарного університету. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно довідки з начального закладу від 14.12.2020 року №72-29/296 син сторін [PERSON] є студентом 1 курсу художньо-педагогічного факультету, спеціальності 028 «Менеджмент соціокультурної діяльності» денної платної форми навчання Рівненського державного гуманітарного університету. Згідно договору про надання освітніх послуг та договору про навчання від 07.09.2020 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 67600 грн., вартість першого семестру навчання склала 8450 грн. В подальшому оплата за навчання сина, згідно договору вноситься що семестрово. Доходу позивача не вистачає для повноцінного соціального забезпечення двох дітей та допомоги у лікуванні мами позивача. Позивач зазначає, що відповідач офіційно не працює, часто їздить за кордон на заробітки, інших аліментів крім утримання меншої дитини сторін він не платить, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. Від відповідача до суду надійшов відзив від 19.08.2021 року. Вимоги позивача про стягнення аліментів у розмірі 3000 грн. вважає безпідставними та необґрунтованими. Позовні вимоги визнає в частині стягнення аліментів у розмірі 1000 грн., щомісячно на утримання сина, який продовжує навчання. На підставу заперечень відповідач зазначає, що позивач після розлучення не спілкувалася з ним, та не зверталася з приводу надання матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням сина. Спростовує доводи позивача, що матір позивача перебуває на утриманні останньої. Зазначає, що також надає матеріальну допомогу своїй матері [PERSON] , у жовтні 2020 року ним було переказано кошти позивачу на навчання сина у сумі еквівалентній 600 євро. Також відповідач зазначає, що долучені позивачем докази, а саме фіскальні чеки на купівлю солодощів, харчів, алкогольних напоїв не стосуються витрат пов`язаних з навчанням сина. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повність. Просила позов задовольнити з підстав та мотивів, які у ньому наведені. Представник відповідача у судовому засіданні вимоги позивача визнав частково, підтримав заперечення наведені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, доводи сторін викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 28.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне. Також у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 10.03.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16.02.2021 року, у справі №569/9217/20 шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27.11.2020 року у справі №569/10630/20 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей. Відповідно до довідки від 14.12.2020 р. №72-79/296 виданої [PERSON] , дійсно є студентом 1 курсу художньо-педагогічного факультету, спеціальності 028 менеджмент соціокультурної-діяльності, денної, платної форми навчання. Згідно договору про надання освітніх послуг та договору про навчання від 07.09.2020 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 67600 грн., вартість першого семестру навчання склала 8450 грн. Оплата послуг за навчання підтверджується квитанцією №29 від 10.09.2020 року на суму 8450 грн., квитанції №40 від 10.02.2021 року на суму 8450 грн., квитанції №44 від 10.03.2021 р. на суму 845 грн.., квитанціює №45 від 06.09.2021 року на суму 4000 грн., та квитанцієї №7 від 06.09.2021 р. на суму 4450 грн. Так, відповідно до\~статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно зі\~статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, суд враховує позицію позивача, щодо способу стягнення аліментів, а саме у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, суд враховує часткове визнання відповідачем позову на сплату аліментів на повнолітнього сина. Суд приймає до уваги, що [PERSON] досяг повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, оскільки навчаючись на денній форі навчання не працевлаштований, оскільки набуває відповідних фахових знань. Натомість позивачем не обґрунтовано жодними належними доказами розмір аліментів в 3000 грн. щомісячно. Надані суду квитанції та фіскальні чеки суд не може прийняти до уваги як належні докази, оскільки вони не містять інформацію про платника та ідентифікуючі дані. Зокрема наданий суду рецепт на окуляри на суму оплати 500 грн. замовлений на ім`я [PERSON] . Загалом суд зауважує, що у позивач не надає доказів щодо свого працевлаштування та доходу. Також, суд звертає увагу, що позивач зазначає, що на її утриманні перебуває матір, однак суду на підтвердження даного факту надано лише лікарські документи. Аналогічно, відповідач зазначив у відзиві про перебування на його утриманні матері, однак надані суду лікарські документи не є належними доказам цього факту. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, те що відповідач, є працездатного віку, інших утриманців немає, частково позов визнає, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає достатнім стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 12.05.2021 року, до закінчення [PERSON] навчання, але не більш ніж до досягнення сином 23 років. Відповідно до ч.2\~ст.191 СК України\~аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Оскільки позивачем не надано доказів звернення до відповідача з вимогою щодо одержання аліментів в період з 01.09.2020 року по 30.04.2021 року, в задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час необхідно відмовити. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~статті 141\~ЦПК України\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial