Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно (земельну ділянку), мотивуючи свої вимоги тим, що 10 вересня 2003 року в с. Піски Буринського району Сумської області померла - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, площею 1,92 га. що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 730083 від 30.08.2002 року. Спадкоємцем її майна другої черги за законом став її брат - [PERSON], який у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину, оскільки на час смерті сестри постійно проживав разом з нею, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 02-28/303. 14 березня 2010 року в с.Піски Буринського району Сумської області помирає її чоловік - [PERSON]. Після його смерті також відкрилася спадщина до складу якої увійшла у тому числі, і земельна ділянка, площею 1,92 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, яку він прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав, однак оригінал вище згаданого державного акту було втрачено, у звязку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Просила визнати за нею право власності на цю земельну ділянку в порядку спадкування. Позивач в судове засідання не з»явилася, надіславши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] сільська рада в судове засідання не з»явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнали. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-БП № 167465 виданим [PERSON] сільвиконкомом Буринського району Сумської області 12 вересня 2003 року - 10 вересня 2003 року в с. Піски Буринського району Сумської області померла - [PERSON] (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, площею 1,92 га. що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 730083 від 30.08.2002 року. Згідно довідки [PERSON] сільської ради № 02-28/303 спадкоємцем її майна другої черги за законом став її брат - [PERSON], який у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину, оскільки на час смерті сестри постійно проживав разом з [PERSON] (а.с 13). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-БП № 149211 виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області 16 березня 2010 року - 14 березня 2010 року в с.Піски Буринського району Сумської області помирає чоловік позивачки - [PERSON] (а.с. 16). Після його смерті також відкрилася спадщина до складу якої увійшла у тому числі, і земельна ділянка, площею 1,92 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, яку він прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області за № 02-28/302 вбачається, що [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з чоловіком [PERSON] на час його смерті, заповіт від імені [PERSON] [PERSON] сільською радою не посвідчувався, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України (а.с. 18). Таким чином, до складу спадкового майна ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,92 га. що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 730083 від 30.08.2002 року, яка спадкодавцеві була виділена в натурі на місцевості, що вбачається з копії державного акту, плану меж земельної ділянки, витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку а.с. (7-12). Судом встановлено, що спадкодавцем за життя оригінал вищевказаного державного акту на право приватної власності на землю за невідомих обставин було втрачено, що підтверджується публікацією в газеті «Рідний Край» (а.с.27), а дублікат отримати позивач не спроможний, у звязку із змінами в законодавстві та смертю спадкодавця, що підтверджується листом начальника відділу Держгеокадастру у Буринському районі Сумської області № 220/146-17 від 06.11.2017 року (а.с. 8). Таким чином, відсутність оригіналу даного правовстановлюючого документу унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину шляхом нотаріального оформлення спадщини, що вбачається з листа приватного нотаріуса [PERSON] № 846/01-16 від 06.11.2017 року (а.с.20). Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1 ст.126 цього Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку виданих до 1 січня 2013 року; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. З аналізу п.7 Глави 7 цього Порядку вбачається, що правовстановлюючим документом, що необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину, є державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Аналізуючи зміст зазначених норм матеріального права та враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом та у встановлений законом строк прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved