Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів із [PERSON] , посилаючись на те, що 6 червня 2017 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб, від котрого у них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; спільне життя із відповідачем на склалося, а тому на даний час позивач із дітьми проживають окремо; діти повністю перебувають на її утриманні, вона самостійно займається вихованням синів, відповідач не надає необхідної матеріальної допомоги та не приймає участі у їх забезпеченні; вважає, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє сплачувати аліменти. У зв`язку з наведеним позивач просить присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі - в розмірі 1500грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності та підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення та присудження по 1500грн. на кожну дитину щомісячно, оскільки переконаний в необхідності цих коштів для задоволення інтересів і потреб дітей. Вислухавши пояснення відповідача, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому до ухвалення судового рішення судом роз`яснено наслідки відповідної процесуальної дії. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 6 червня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ; від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та син [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , які на даний час проживають із позивачем та перебувають на її утриманні. За законодавством України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття у спосіб, визначений за домовленістю між ними. Судом установлено, що між сторонами в даній цивільній справі не досягнуто згоди. Відповідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані докази, пояснення відповідача, в тому числі визнання ним позову, ураховуючи інтереси дитини, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, суд прийшов до висновку в необхідності присудити стягувати аліменти із [PERSON] в користь [PERSON] в розмірі 1500грн. на кожну дитину щомісячно на утримання синів [PERSON] та [PERSON] до досягнення ним повноліття з часу пред`явлення такого позову, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; одночасно роз`яснивши, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів; що [PERSON] вправі звернутись із окремим позовом про участь батька у додаткових витратах на дитину.

Outcome: approved