Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод\~у користуванні\~нежитловим приміщенням та стягнення понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог, позивач [PERSON] зазначила, що 30 травня 2014 року державною виконавчою службою Лугинського районного управління юстиції було видано акт проведення прилюдних торгів (протокол №0614075 (3) від 28.05.2014 року про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна нежитлової будівлі кафетерію, що знаходиться за адресою: вул.. Зарічна,11 в с. Путиловичі Лугинського району Житомирської області. ЇЇ було визнано переможцем торгів. 5 червня 2014 року їй було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. З моменту купівлі нежитлового приміщення та по теперішній час вона немає доступу до даного приміщення, оскільки відповідач [PERSON] в добровільному порядку не звільняє вищезазначене приміщення та чинить перешкоди в доступі їй до її нерухомості. 25 липня 2017 року на адресу [PERSON] було надіслано лист про добровільне звільнення приміщення, яке належить їй на праві власності. Будь-якої відповіді на свою адресу вона не отримала. Представник позивача (представник відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов. Представник відповідача (представник позивача за зустрічним позовом) [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що житловий будинок та нежитлове приміщення, які знаходяться за адресою: вул. Зарічна,11 с. Путиловичі Лугинського району Житомирської області, належать [PERSON] Разом із тим, остання не приймала рішення про виділ чи поділ домоволодіння, до складу якого входить нежитлове приміщення-кафетерій. Однак, внаслідок незаконних дій на вказане приміщення було зареєстровано право власності [PERSON] Зазначив, що одночасна реєстрація двох різних обєктів нерухомого майна, що знаходиться за однією і тією ж адресою та які мають різне призначення призвела до даних спірних правовідносин. Також, позивачем не надано суду правовстановлюючі та технічні документи, якими вона має доказати обсяг своїх прав. Крім того, позивач обрала хибний спосіб судового захисту , заявивши вимоги стосовно нерухомого майна до вирішення своїх прав користувача чужої земельної ділянки на земельну ділянку, на якій знаходиться нерухоме майно. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином; про причини неявки суд не повідомили. В свою чергу [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про скасування права власності на нежитлову будівлю, в якому просив скасувати право [PERSON] на нежитлову будівлю кафетерій, що знаходиться за адресою: вул.. Зарічна, 11 с. Путиловичі Лугинського району Житомирської області, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 378484918228, загальною площею 66,3 кв.м. В обґрунтування позовних вимог, представник відповідача (представник позивача за зустрічним позовом) [PERSON] зазначив, що 29.10.2004 року [PERSON] (до зміни прізвища Токар) В.В. на підставі договору купівлі-продажу набула право власності на житловий будинок з житловою площею 54,5 кв.м., що знаходиться за адресою: вул.. Зарічна,11 с. Путиловичі Лугинського району Житомирської області. 05.02.2008 року було проведено державну реєстрацію даного житлового будинку. Будинок знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у власності [PERSON] 12.10.2013 року право власності на житловий будинок було перереєстровано в новоствореному державному реєстрі прав власності. Згідно технічного паспорту на будинок до складу домоволодіння входять приміщення, площею 44,3 кв.м. та площею 11,4 кв. м., які знаходяться за адресою: вул. Зарічна,11 с. Путиловичі Лугинського району Житомирської області та належать [PERSON] Разом із тим, [PERSON] не приймала рішення про виділ чи поділ домоволодіння, до складу якого входить нежитлове приміщення-кафетерій. Однак, внаслідок незаконних дій в.о. начальника ДВС Лугинського РУЮ [PERSON] на вказане приміщення було зареєстровано право власності [PERSON] 05.06.2014 року [PERSON] на підставі акту проведення прилюдних торгів від 28.05.2014 року було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів - кафетерію, що знаходиться за адресою: вул.. Зарічна, 11 с. Путиловичі Лугинського району Житомирської області. Тобто, в спірному випадку, право власності [PERSON] на нежитлове приміщення виникло саме на підставі акту проведення прилюдних торгів, яким фактично продано частину будинку [PERSON], яка не виділялась та не ділилась. Зазначив, що одночасна реєстрація двох різних обєктів нерухомого майна, що знаходиться за однією і тією ж адресою та які мають різне пизначення призвела до даних спірних правовідносин. Представник відповідача (представник позивача за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги в інтересах [PERSON] до [PERSON]\~про скасування\~права власності\~на \~нежитлове приміщення підтримав та просив їх задовольнити. Представник позивача (представник відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином; про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача (представника відповідача за зустрічним позовом) [PERSON], представника відповідача (представника позивача за зустрічним позовом) [PERSON], та дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що [PERSON] є власником приміщення нежитлової будівлі кафетерію, що знаходиться за адресою: вул.. Зарічна,11 в с. Путиловичі Лугинського району Житомирської області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 80888546, сформованої 21 лютого 2018 року. Згідно пунктами 3, 4 частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до положень статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Частиною другою статті 386 ЦК України, передбачено, що власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом частини першої статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У п. 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2015 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суд повинен брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Порушення права (у розумінні ч. 1 ст. 3 ЦПК України) пов'язується із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ст. 13 ЦПК України). Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України.). Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Доводи позивача та його представника по первісному позову щодо порушення прав [PERSON] щодо користування своїм майном, а саме: нежитловою будівлею кафетерію, що знаходиться за адресою: вул.. Зарічна,11 в с. Путиловичі Лугинського району Житомирської області були б слушними, якби було доведено в судовому засіданні, що діями відповідача, не повязаними з позбавлення володіння, порушується її ([PERSON]О.) право власності чи законного володіння, а також, що є реальна небезпека порушення її права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Разом із тим, в позовній заяві лише зазначено, що з моменту купівлі нежитлового приміщення кафетерію, що знаходиться за адресою: вул.. Зарічна,11 в с. Путиловичі Лугинського району Житомирської області та по теперішній час вона ([PERSON]О.) немає доступу до даного приміщення, оскільки відповідач [PERSON] в добровільному порядку не звільняє вищезазначене приміщення та чинить перешкоди в доступі їй до її нерухомості. 25 липня 2017 року на адресу [PERSON] було надіслано лист про добровільне звільнення приміщення, яке належить їй ([PERSON]О.) на праві власності. Будь-якої відповіді на свою адресу вона не отримала. Разом із тим, до позовної заяви додано вищезазначений лист, однак відомості про його отримання [PERSON] в матеріалах зазначеної цивільної справи відсутні. Таким чином,\~доказів,\~які б\~підтверджували доводи\~позивача по\~первісному позову\~та \~її представника\~про те,\~що відповідач\~в добровільному\~порядку не\~звільняє вищезазначене\~приміщення та\~чинить перешкоди\~в доступі\~їй ([PERSON]О.)\~ до\~її нерухомості\~ -\~матеріали справи\~не містять. Між тим, клопотань про витребування інших доказів, - позивач та її представник не заявляли. Враховуючи вищевикладене, суд вважає недоведеними вимоги позивача та її представника про усунення перешкод в користуванні нежитловою будівлею, в звязку із чим в задоволенні позову необхідно відмовити. Щодо зустрічного позову [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про скасування права власності на нежитлову будівлю, то суд вважає, що в задоволенні його необхідно відмовити, виходячи із наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] є власником приміщення нежитлової будівлі кафетерію, що знаходиться за адресою: вул.. Зарічна,11 в с. Путиловичі Лугинського району Житомирської області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 80888546, сформованої 21 лютого 2018 року. Разом із тим, в судовому засіданні судом не було встановлено та позивачем по зустрічному позову та її представником не було надано відповідних доказів щодо скасування права власності [PERSON] на нежитлову будівлю кафетерій, що знаходиться за адресою: вул.. Зарічна, 11 с. Путиловичі Лугинського району Житомирської області, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 378484918228, загальною площею 66,3 кв.м. Так посилання представника позивача по зустрічному позову [PERSON] на те, що право власності [PERSON] на нежитлове приміщення виникло саме на підставі акту проведення прилюдних торгів (протокол №0614075 (3) від 28.05.2018 року), яким фактично продано частину будинку [PERSON], яка не виділялась та не ділилась, судом не береться до уваги, так як [PERSON] зверталась до суду з позовом про визнання прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними, а саме: нежитлової будівлі-кафетерію, що розташована за адресою: вул. Зарічна,11 с. Путиловичі Лугинського району Житомирської області. Згідно рішення Лугинського районного суду від 30.08.2017 року (справа№281/129/17) (а.с. 78-81) [PERSON] було відмовлено в задоволенні позову. Постановою апеляційного суду Житомирської області від 18.12.2017 року (а.с. 82-84) рішення Лугинського районного суду від 30.08.2017 року (справа№281/129/17) залишено без змін. Крім того, рішенням виконавчого комітету Путиловицької сільської ради Лугинського району №43 від 13 липня 2011 року [PERSON] було надано дозвіл на переобладнання 1/5 кімнати площею 11,4 кв.м. та 1/10 веранди площею 4,3 кв.м. під кафе по вул. Зарічній,11 та на добудову кімнати відпочинку площею 11,87 кв.м. На підставі вказаного рішення [PERSON] було видано свідоцтво від 07.11.2011 року про право власності на нерухоме майно: нежитлову будівлю кафе, загальною площею 66,3 кв.м., яке зареєстроване у КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомрської обласної ради 07.11.2011 року, реєстраційний номер 35083362, номер запису 18 в книзі 1. Відповідно до протоколу №0614075 (3) по договору №0614075 від 18.02.2014 року , з прилюдних торгів продано нежитлову будівлю-кафетерій, яка належала [PERSON] ( а.с. 84, копія постанови апеляційного суду Житомирської області від 18.12.2017 року). \~ \~ \~ \~За таких обставин зустрічний позов [PERSON] в інтересах [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed