Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради Кам'янець-Подільського району про визнання заповіту недійсним, а саме: просив визнати недійсним заповіт посвідчений секретарем Орининської сільської ради Камянець Подільського району 07.04.2015 року за реєстром №18, згідно якого [PERSON], [INFO], заповідала [PERSON] все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. У передбаченому законом порядку позивач подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері до приватного нотаріуса [PERSON] Однак приватний нотаріус повідомила, що заяву про прийняття спадщини вже подала [PERSON], яка є внучкою померлої [PERSON], яка надала оригінал заповіту посвідченого секретарем Орининської сільської ради Камянець Подільського району 07.04.2015 року за реєстром №18 згідно якого [PERSON], [INFO], заповідала [PERSON], все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. Позивач при ознайомленні із вказаним заповітом помітив, що підпис від імені [PERSON] здійснений не нею, а іншою особою, тому просить визнати заповіт недійсним. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, ґрунтуючи свої висновки на підставах, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що спадкодавець [PERSON] виявила бажання скласти заповіт на свою онуку, підписала спірний заповіт, що не спростовується висновками експертів. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судовому засіаднні заперечила проти позовних вимог. Як свідок в судовому засіданні [PERSON] надала покази про те, що вона як секретар сільської ради виконує обовязки нотаріуса та посвідчувала заповіт [PERSON] на дому. [PERSON] підписувала заповіт сама, а при написанні посвідчувального напису руку підтримувала лікар [PERSON] [PERSON] хоч і не могла самостійно прийти до сільської ради для складання заповіту, однак розуміла значення своїх дій та бажала скласти заповіт на свою онучку [PERSON]. Свідок [PERSON], батько відповідачки [PERSON], пояснив суду, що його теща [PERSON] попросила його привезти секретаря сільської ради для посвідчення заповіту. [PERSON] була при повній пам'яті та розуміла що робить. Свідок [PERSON], тітка відповідачки [PERSON], пояснила в судовому засіданні, що, у день посвідчення заповіту зайшла до [PERSON], так як свідок є лікарем та біля 25 років лікує жінку. Підтримувала руку [PERSON] коли вона писала посвідчувальний напис, а підпис у заповіті робила сама спадкодавець. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, у суді встановлено наступні обставини. 22.04.2015 року померла спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 254948 виданим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Камянець-Подільського району, актовий запис №19. 07.04.2015 року [PERSON], [INFO], на випадок її смерті склала заповіт посвідчений секретарем Орининської сільської ради Камянець Подільського району [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №18, яким все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON], [INFO]. [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 06.01.1961 року [PERSON] сільською радою та свідоцтвом про укладення шлюбу від 14.10.1984 року зареєстрованим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради. Після смерті спадкодавця [PERSON], [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Камянець Подільського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, проте вже із заявою звернулася спадкоємець [PERSON], внучка померлої. Виявивши заповіт на користь [PERSON], позивач [PERSON], поставила під сумнів виконання спадкодавцем підпису у заповіті та звернулася до суду за визнанням такого недійсним. За змістом ст.202 ЦК України (поняття і види правочинів) заповіт належить до односторонніх правочинів, і на нього поширюються положення глави 16 ЦК України «Правочини», в тому числі щодо наслідків недодержання сторонами вимог закону при вчиненні правочинів. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Вимоги до форми заповіту визначені статтею 1247 Цивільного кодексу України, відповідно до якої заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. За клопотанням позивача [PERSON], ухвалою суду від 04.04.2016 року, по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи\~\~Хмельницького відділення КНДІСЕ № 2169-2170/16-26 від 04.08.2016 року встановлено, що у звязку з відсутністю у розпорядженні експерта почерку [PERSON] провести дослідження та надати відповідь на питання «чи виконано [PERSON] напис «Заповіт прочитано мною особисто і відповідає моїй волі» і підпис в заповіті посвідченому секретарем Орининської сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області 07.04.2015 року за реєстром №18, згідно якого [PERSON], [INFO], заповіла [PERSON] все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право?» не виявилось за можливим; встановити чи підпис виконано в заповіті не виявилось можливим; підпис від імені [PERSON] у журналі для реєстрації нотаріальних дій органу МС на 2015 рік ймовірно виконаний самою [PERSON] За клопотанням представника позивача про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, ухвалою суду від 05.10.2016 року, по справі призначено повторну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручили експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи\~\~Вінницького відділення судових експертиз КНДІСЕ № 482/483/17-21 від 02.03.2017 року встановлено, що підписи від імені [PERSON] заповіті посвідченому секретарем Орининської сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області 07.04.2015 року за реєстром №18 та у журналі для реєстрації нотаріальних дій органу МС на 2015 рік виконані рукописним способом, кульковою ручкою без попередньої технічної експертизи чи застосування технічних засобів; рукописний запис ймовірно виконаний не [PERSON], а іншою особою; відповісти на питання поставлене ухвалою суду не вбачається можливим; вирішити питання виконано чи підпис від імені [PERSON] у журналі для реєстрації нотаріальних дій органу МС на 2015 рік не вбачається за можливе. Суд не бере до уваги при ухваленні рішення та відхиляє як недопустимий доказ зазначений вище та дослідженні в судовому засіданні відповідні висновки експертів №2169-2170/16-26 від 04.08.2016р., №482/483/17-21 від 02.03.2017р. в частині, що стосується ймовірних суджень щодо обставин виконання підпису та посвідчувального напису, що є ознакою припущень, які суд не може ставити в основу свого рішення, оскільки рішення суду не може базуватись на припущеннях. Інших доказів позивачем не надано та судом не здобуто. Частиною 1 статті 1257 ЦК України встановлено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Зазначені представником позивача в судовому засіданні такі підстави як не зазначення адреси посвідчення заповіту, причину з якої нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, виготовлення тексту заздалегідь, незабезпечення таємниці заповіту відноситься до вимог щодо форми та посвідчення заповіту, а тому, у розумінні ч.1 статті 1257 ЦК України є підставою для визнання такого заповіту нікчемним. Враховуючи вищенаведене, в межах заявлених позовних вимог і з тих підстав, які зазначені у позові і на які посилається позивач, суд не вбачає підстав для визнання заповіту недійсним.

Outcome: dismissed