Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позову зазначила, що 28.03.2013р. Придніпровським районним судом м. Черкаси винесене судовий наказ №711/2231/13-ц про стягнення з неї на користь ПП «ЖЕОС» боргу в сумі 1013,56грн. На виконання даного судового наказу Придніпровським відділом виконавчої служби Черкаського міського територіального управління юстиції було надіслано виконавчий документ до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. На виконанні у цьому відділу вказане провадження перебувало під номером №41488929. Відповідно до інформації наданої Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вказане провадження закрито у звязку з тим, що грошові кошти стягнуто у повному обсязі. Також з даного листа вбачається, що Соборним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за вказаним провадженням арешт на нерухоме майно не накладався. 21 грудня 2013 року Придніпровським районним судом міста Черкаси винесено судовий наказ по справі, № 711/10451/13 про стягнення з мене на користь ПП «ЖЕОС» грошових коштів в сумі 549,71 гривень. Даний судовий наказ Придніпровським відділом виконавчої служби Черкаського міського територіального управління юстиції було надіслано до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. На виконанні у цьому відділу вказане провадження перебувало під номером №46842598. Відповідно до інформації наданої Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вказане провадження закрито у звязку з тим, що боржника звільнено з займаної посади. Також, відповідно до вказаного ж листа Соборним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за вказаним провадженням арешт на нерухоме майно не накладався. Разом з тим, відповідно до листа Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси № 32141/15.3-32 від 30 жовтня 2018 року арешт нерухомого майна був накладений 11.04.2014 на підставі постанови про арешт нерухомого майна боржника та заборони його відчуження Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції №42913216 від 09.04.2014 року. Обтяження зареєстровано за номером 5326557. Тобто, відділ до якого передали провадження на виконання повідомляє, що арешт накладений за вказаним провадженням не був, але орган, що видав постанову про арешт каже, що був. Враховуючи, що провадження відносно неї, як боржника закриті, а також, враховуючи, що перед ПП «ЖЕОС» нею було добровільно і повністю погашено відповідні заборгованості, тому вона звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила зняти арешт з нерухомого майна, що їй належить. Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначене судове засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання позивач не зявилась, проте надала суду письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за № К-2276-02 від 29.11.2017р. (а.с. 4-5), судом встановлено, що Придніпровським районним судом м. Черкаси було винесено судові накази № 711/2231/13-ц від 28.03.2013р. (ВП 41488929) та №711/10451/13-ц від 27.12.2013р. (ВП 46842598) про стягнення з [PERSON] на користь ПП «ЖЕОС» боргу в розмірі 1013,56грн та 549,71грн., відповідно. Дані судові накази були надіслані Придніпровським ДВС Черкаського МУЮ для подальшого виконання за місцем роботи боржника до Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. Виконавче провадження № 41488929 було завершено, у звязку із тим, що грошові кошти в сумі 1013,56грн. було стягнуто в повному обсязі, тобто відповідно до п.8 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення). Про що була винесена відповідна постанова від 18.04.2014р. Виконавче провадження № 46842598 було завершено (стягнення за судомив наказом № 711/10451/13-ц не проводилось) у звязку із тим, що боржника було звільнено з займаної посади 26.02.2015р., тобто на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення). Про що була винесена відповідна постанова від 27.05.2015р. Також, з даного листа вбачається, що за вказаними виконавчими провадженнями арешти на майно боржника не накладалися. Як вбачається з листа директора ПП «ЖЕОС» від 27.09.2018р. за №36, що заборгованість за судовими наказами №711/2231/13-ц на суму 1013,56грн. та №711/10451/13-ц на суму 549,71грн відносно [PERSON] погашено добровільно і повністю. Боргу [PERSON] перед ПП «ЖЕОС» не має (а.с.6). Зазначене також вбачається зі звіту про здійснення відрахувань та виплат ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відносно [PERSON] (а.с. 11). Разом з тим, як вбачається з листа Придніпровського ВДВС м. Черкаси від 30.10.2018р. за №32141/15.3-32, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 22.10.2018р. відносно субєкта [PERSON] зареєстровані наступні обтяження: 11.04.2014р. арешт нерухомого майна [PERSON], на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ №42913216 від 09.04.2014р. Обтяження зареєстровано за № 5326557 (а.с. 7-8). В даному листі також зазначено, що у звязку із тим, що арешт з майна (коштів) боржника може бути знятий лише за рішенням суду, то за таких обставин у Відділу відсутні підстави для зняття арешту з нерухомого майна. Таким чином, з метою захисту свого порушеного права на володіння, розпорядження та користування своїм майном, позивач звернулася до суду з даним позовом. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6(в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз'яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз'яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об'єктивний і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови про накладення арешту), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Позивач має намір розпорядитися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на володіння та розпорядження власним майном. [PERSON] того, судом встановлено, що підстав для продовження обтяження на майно не має, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved