Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, Кам'янської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай), обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 01 квітня 1989 року по 15 травня 1999 року вона працювала та була членом радгоспу «Дворічанський» Дворічанського району Харківської області, який 30 листопада 1994 року рішенням загальних зборів було реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Дворічанське» (далі КСП «Дворічанське»). 15 листопада 1994 року КСП «Дворічанське» був наданий Державний акт на право колективної власності на землю [NUMBER]. Хоча позивача і було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), під прізвищем [PERSON] (до розірвання шлюбу), однак з невідомих причин сертифікат на земельну частку (пай) на її ім'я не виготовлявся. Позивач вважає, що відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» вона має право на земельну частку (пай), оскільки на момент розпаювання землі була членом КСП «Дворічанське». Позивач протягом багатьох років зверталася з заявами про відділення їй земельного паю, як члену колгоспу, до всіх можливих інстанцій, але чіткої відповіді до теперішнього часу отримати не змогла, у зв'язку з чим просить поновити строк звернення до суду, причину пропуску строку вважає поважною. В підготовче засідання позивач не з'явилася, надавши заяву по суті, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області в підготовче засідання не з'явилася, надавши заяву по суті в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON], просила розглянути справу без участі представника Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області. Представник Кам'янської сільської ради Дворічанського району Харківської області в підготовче засідання не з'явився, надавши заяву по суті в якій позов визнав повністю, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих нею доказів встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 26 червня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області, шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №183 від 1999 року. Після реєстрації розірвань шлюбу присвоюється прізвище їй [PERSON]. Відповідно до записів трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 13 травня 1983 року, [PERSON] у період часу з 01.04.1989 року по 12.04.1996 року була членом радгоспу «Дворічанський» (30 листопада 1994 року реорганізовано в КСП «Дворічанське») Дворічанського району Харківської області. Згідно з архівною довідкою №01-31/70 від 31 січня 2018 року, виданої архівним відділом Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, 30 листопада 1994 року згідно з рішенням виконавчого комітету Дворічанської районної ради народних депутатів від 30.11.1994 №254 та рішенням загальних зборів працівників радгоспу (протокол від 30.11.1994 №1) радгосп «Дворічанський» реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Дворічанське». Згідно з архівною довідкою №01-31/69 від 31 січня 2018 року, виданої архівним відділом Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, за документами архівного фонду радгоспу «Дворічанський» встановлено, що [PERSON] (так у документах) працювала у радгоспі «Дворічанський» з 01 квітня 1989 року (наказ від 26.04.1989 №4-к) по 03 травня 1989 року (наказ від 03.05.1989 №6-к), з 23 лютого 1990 року (наказ від 05.03.1990 №17-к) по 12 квітня 1996 року (розпорядження голови КСП від 18.04.1996 №17). Відповідно до довідки відділу у Дворічанському районі Головного управління держгеокадастру у Харківській області №29-20-0.23,17-648/108-18 від 14 травня 2018 року, державний акт на право колективної власності на землю видано КСП «Дворічанське» Кам'янської сільської ради Дворічанського району [NUMBER] від 15 листопада 1994 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №9. Розмір земельної частки паю згідно справи по паюванню земель колективної власності по КСП «Дворічанське» становить 15,87 в умовних кадастрових га. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) не обліковується запис щодо отримання сертифіката на ім'я [PERSON] Згідно з довідкою відділу у Дворічанському районі Головного управління держгеокадастру у Харківській області №29-20-0.23,17-115/108-18 від 29 січня 2018 року, згідно додатку 1 до Державного акта №-09-00-000408, список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства значиться [PERSON] Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власніст сільскогосподарськими підприємствами і організаціями» № 720/95 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно з п. п. 4, 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95, розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до абзацу 2 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Згідно з ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа. Відповідно до ч. 3 ст. 1 вищезазначеного Закону, право особи па земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Суд визнає поважною причиною пропуску строку звернення позивача до суду, вважає за необхідне поновити цей строк. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз'яснює представникам відповідачів наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ч. 3 ст. 129 Конституції України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарськими підприємствами і організаціями» від 08.08.1995 р. №720/95, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,

Outcome: approved