Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 08 жовтня 2015 року, актовий запис № 1894, посилаючись на те, що з жовтня 2016 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. З огляду на вказане, просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу бажає прізвище змінити на дошлюбне - [PERSON]. В судове засіданні позивач не з'явилася, представник позивача подала заяву згідно якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглянути у їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причину повторної неявки, відзиву не подав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області [PERSON], [INFO], та [PERSON] [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 08 жовтня 2015 року,актовий запис № 1894, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - «[PERSON]». Під час перебування у шлюбі неповнолітніх дітей у подружжя немає, з жовтня 2016 року сторони проживають окремо, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя ( ч.1 ст.110 СК України ). Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, судом встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя неможливе та суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», в своїй заяві зазначила про бажання відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». За вказаних суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved