Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Зміївської сільської Бериславської району Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого, крім іншого входить 0,140 % від земельної ділянки загальною площею 200,00 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області. За заявою позивача Бериславською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно на частку розміром 0,140 % від земельної ділянки загальною площею 200,00 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області в порядку спадкування. Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі. На позовних вимогах наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] є дружиною [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO], про що складено відповідний актовий запис №28 (а.с. 6). Згідно копії державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку виданого Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області 17.12.2007 року на підставі розпоряджень голови Бериславської районної державної адміністрації від 27.07.2006 року за №597, 27.01.2003 року за №47 та 05.02.2003 року за №68, титульним власником якого є [PERSON], [PERSON] належала частка розміром 0,140 % від земельної ділянки загальною площею 200,00 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З відповіді нотаріуса вбачається, що за заявою позивача була заведена спадкова справа №73/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON]. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на 0,140 % частку із загальної площі 200,00 га земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зміївської сільської ради, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв'язку з тим, що Державний акт належить померлому на праві спільної власності 550 співвласникам з визначенням часток кожного, тобто ця земельна ділянка включає в себе декілька земельних ділянок, об'єднаних в один державний акт. Цим державним актом не визначено майно, на яке може видаватися свідоцтво про право на спадщину. Узв'язку з цим позивач позбавлена можливості позасудовим порядком оформити своє спадкове право, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права на спадщину та права власності підлягає задоволенню. На основі ст. 1216, 1218, 1225, 1261, 392 ЦК України,

Outcome: approved