Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 20 квітня 2018 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, в якому в них народилася спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] , який наразі проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі у його вихованні. Позивач на даний час ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому її доходів недостатньо для утримання дитини. Відсутність належної матеріальної допомоги з боку відповідача ставить її у скрутне матеріальне становище, при якому вона не має змоги забезпечити собі та дитині мінімального рівня життя в межах прийнятої людської гідності, окрім того дитина потребує постійного лікування. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти (аліменти) на її утримання 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином [PERSON] віку трьох років. Сторони в судове засідання не викликались, так, як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та позов задоволити частково із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов`язків подружжя по утриманню. Відповідно до статей 75, 79, 80, 84 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу; аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви; аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Так, судом установлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] (а.с.5) сторони по справі є батьками дитини. Вказане також підтверджується копією свідоцтва про шлюб сторін серії [NUMBER] (а.с.4), копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.2), [PERSON] потребує постійного лікування це підтверджується епікризом №104р/515 із медичної карти стаціонарного хворого Національної дитячої спеціалізовної лікарні «Охматдит» (а.с. 7). Таким чином, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що вимоги позивача слід задоволити частково та з відповідача слід стягнути на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною віку трьох років. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial