Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Просила стягувати з відповідача на утримання сина на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є працездатним, утриманців не має, в змозі надавати матеріальну допомогу, однак не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, суду пояснила, що відповідач [PERSON] працює на ПАТ «Армапром», має постійний заробіток, інших утриманців не має, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України (а. с. 11,19). Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом достовірно встановлено, що 11.11.2011 року народилася дитина [PERSON], батьками якої є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.2). Малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні відповідно до пояснень наданих позивачем суду, які обєктивно підтверджуються довідкою Біликівської сільської ради Миргородського району №432 від 09.10.2015 року (а.с.5). Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із [PERSON], [INFO], який працює, інших утриманців не має, на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1п.1 ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В звязку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави 487 гривень 20 копійок судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved