Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3000 грн щомісяця, починаючи 02.10.2019 року і до досягнення сином двадцяти трьох років або до припинення ним навчання. У обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із нею. Згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 20.08.2018 року з відповідача стягувались аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 2000 грн щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. На даний час [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання у Тернопільському національному економічному університеті за спеціальністю 081 «Право», загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання (з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року) становить 91080 грн., у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Посилається на те, що відповідач є працездатною, здоровою особою, що надає йому можливість працювати та утримувати сина, інших осіб, які б перебували на його утриманні (дітей, непрацездатних дружини, батьків), у нього немає, при цьому вказує, що не має фінансової можливості самостійно забезпечувати сина усім необхідним, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 3000 грн щомісяця до досягнення ним двадцяти трьох років або до припинення навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернувшись в суд із письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 20.12.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23.11.2005 року, актовий запис №33, позивачем змінено прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23.11.2005 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30.08.2011 року, актовий запис №26). Як установлено рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 20.08.2018 року, на підставі розпорядження голови Підгаєцького РДА від 09.08.2011 року №33 «Про зміну прізвища» позивачу дозволено змінити прізвище сина з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26.10.2010 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 20.08.2018 року, яке набрало законної сили, збільшено присуджений рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області №2-271/10 від 06.08.2010 року розмір аліментів, який підлягає стягненню з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з 400 грн на 2000 грн щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації відповідно до Закону. Зі змісту довідки №474 від 12.09.2019 року вбачається, що [PERSON] дійсно навчається на денній формі у Тернопільському національному економічному університеті за спеціальністю 081 «Право», умова - повна оплата навчання, термін - 3 роки 10 місяців, тобто по 30.06.2022 року. Відповідно до договору №372214 про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 10.08.2018 року загальна вартість навчання [PERSON] становить 91080 грн. Як слідує з позовної заяви та матеріалів справи, з 20.08.2015 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.08.2015 року. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У силу ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно із частинами першою, другою ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріально допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, за змістом ч. 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Судом установлено, що син сторін у справі [PERSON] , [INFO] , продовжує навчатися у Тернопільському національному економічному університеті на денній платній формі навчання, у зв`язку з чим не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги, позивач не має достатньої можливості надавати матеріальне утримання сину, оскільки на її утриманні перебуває малолітня донька [PERSON] , [INFO] , за якою здійснює догляд до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча, як убачається із наявних у матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, особисто одержав матеріали позову з додатками, а також був повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, а далі - розгляду справи, однак доводів на спростування, чи заперечення позовних вимог не надав, а також не надав доказів, які б підтверджували відсутність у нього можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, чи неможливості виконання обов`язків по утриманню сина за станом свого здоров`я, наявності на його утриманні інших осіб. Враховуючи вищенаведене, матеріальне становище повнолітнього сина, сторін, вік та потреби повнолітнього, вартість навчання, те, що відповідач є працездатною особою, суд приходить висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягувати на ім`я [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 3000 грн щомісяця, починаючи з 02.10.2019 року і до досягнення ним двадцяти трьох років або до припинення навчання. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях У силу ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У силу ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 768,40 гривень судового збору.

Outcome: approved