Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Савчука Романа Орестовича про визнання його дій неправомірними при посвідченні 18 червня 2009 року договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва торгово-побутового центру «Анатоль». Позов мотивовано тим, що при посвідченні договору нотаріус не перевірив обставин, які обмежують право чи забороняють ПП «ІФ-Будімпекс» здійснити вільний продаж об'єкта незавершеного будівництва торгово-побутового центру «Анатоль», тобто наявності остаточного розрахунку з [PERSON] за договором купівлі-продажу від 07.12.2007 року зі змінами від 24.04.2008 року Внаслідок таких неправомірних дій нотаріуса позивач недоотримав кошти за продаж майна, однак майно з його володіння вибуло внаслідок укладення оспорюваного договору. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, просила застосувати наслідки пропущення строку позовної давності. Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали з викладених у позовній заяві та письмових поясненнях підстав. Суду пояснили, що нотаріус діяв спільно з сторонами договору, а тому умисно не перевіряв наявність остаточного розрахунку з попереднім продавцем. Вважають, що такі неправомірні дії нотаріуса призвели до порушення права власності позивача. Просили позов задовольнити. Представник відповідача суду пояснила, що нотаріус посвідчив договір правомірно та в межах чинного законодавства. Жодних підстав для визнання дій нотаріуса при посвідченні цього договору неправомірними немає. Просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та заперечень, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що із встановлених обставин справи випливають цивільні правовідносини сторін, а також про необґрунтованість позову у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином не підлягає доказуванню обставина наявності договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва торгово-побутового центру «Анатоль», укладеного між приватним підприємством «ІФ-Будімпекс» та приватним підприємством «Єврокомсервіс-2006», посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Савчуком Р.О. 18.06.2009 року за № 2750, оскільки визнається сторонами (а.с. 9). Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно частин 4 та 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, однак, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки позивач посилається на обставини, які виникли при укладенні правочину купівлі-продажу майна 07.12.2007 року, а саме неповний розрахунок між сторонами при укладенні цього правочину, суд вважає, що такі обставини були відомі позивачу ще 07.12.2007 року, як договірні між сторонами цього правочину. Позивач, у відповідності до п. 3.1. договору та п.п. 3.1.1., 3.1.2 угод про зміни до договору, знав про терміни сплати коштів та відсутність обмежень у ПП «ІФ-Будімпекс» щодо відчуження придбаного у нього майна, однак будь-яких доказів вжиття ним заходів щодо розірвання договору від 07.12.2007 року чи його недійсності суду не надано. У зв'язку з цим, враховуючи, що представник відповідача заявила про застосування наслідків спливу позовної давності, вказавши, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду, і суд вважає встановленою відсутність у позивача поважних причин для пропуску строку позовної давності, у задоволенні позову слід відмовити на підставі спливу строку позовної давності. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed