Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Гаражного кооперативу «Ювілейний», в якому просить визнати в порядку спадкування за законом за нею право власності на гаражний бокс №816 в будівлі літ. «Р-1», який знаходиться в гаражному кооперативі «Ювілейний» та розташований за адресою: м.Харків, пр.Леніна, буд. 75, після смерті [PERSON], який помер 27.01.2010 року та зобовязати відповідача прийняти [PERSON] до членів гаражного кооперативу «Ювілейний», мотивуючи свої вимоги тим, що з 17.05.1955 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який у 1970 році вступив до членів гаражного кооперативу «Ювілейний». За час членства в кооперативі позивач з чоловіком в повному обсязі внесли пайові внески, які складаються з побудованого своїми силами і за власні кошти у 1976 році гаражного боксу №816. КП «ХМБТІ» було виготовлено технічний паспорт на даний гаражний бокс, однак 27.01.2010 року [PERSON] помер, так і не зареєструвавши своє право власності на гараж. Після смерті чоловіка спадкоємцями на все належне майно залишилася позивачка та діти, які відмовилися від прийняття спадщини. Однак, оскільки за життя [PERSON] не зареєстрував право власності на гараж, то його не було включено до складу спадщини та не було видано свідоцтва про право власності. При зверненні до відповідача з вимогою прийняти її до членів кооперативу, їй було відмовлено, у звязку з тим, що право на гаражний бокс не підтверджено документально. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника Харківської міської ради. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, та ніким не оспорюється, що у 1970 році [PERSON] був прийнятий до членів гаражного кооперативу «Ювілейний», який було створено у 1967 році на підставі Рішення Міськвиконкому м.Харкова №592-1 від 15.10.1966 року. [PERSON] повністю сплатив пайові внески шляхом збудування у 1976 році власними силами та за власні кошти гаражного боксу, якому було присвоєно №816. Цей факт підтверджується довідкою №115/340 від 03.04.2000 року та довідкою №1718 від 25.02.2014 року. Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі та обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На замовлення [PERSON] Павловича КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» 01.10.2013 року було виготовлено технічний паспорт на гаражний бокс №816, який розташований за адресою: м.Харків, пр.Леніна, буд. 75 Також встановлено, що 27 січня 2010 року у віці 77 років [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №250968, виданого 28.01.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1442. Згідно свідоцтва серії І-ЯР №074760, виданого 17.05.1955 року Дзержинським районним бюро запису актів цивільного стану міста Харкова, 17 травня 1955 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №467. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Як вбачається з позовної заяви після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги на все належне йому майно залишилася його дружина [PERSON] та діти [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] та [PERSON]. Діти спадкодавця не прийняли спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.09.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], згідно якого спадкоємицею зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], [INFO], який помер 27 січня 2010 року є дружина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з вказаного свідоцтва до складу спадщини не було включено гаражний бокс №816, який розташований за адресою: м.Харків, пр.Леніна, буд. 75. Листом №321/02-14 від 28.01.2014 року завідувач Шостої Харківської державної нотаріальної контори повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на гаражний бокс №816, у звязку з тим, що правовстановлювальні документи відсутні, право власності за спадкодавцем не зареєстроване. Цей факт підтверджується довідкою КП «ХМБТІ» №1600054 від 22.01.2014 року. На цій підставі [PERSON] було відмовлено у прийнятті до членів гаражного кооперативу «Ювілейний», що підтверджується довідкою №1652 від 22.10.2013 року, наданою головою правління ГК «Ювілейний». Відповідно до ч.1 ст. 1222 Цивільного Кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти, подружжя, батьки. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При цьому право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 1297 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року та п.1.5. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб. Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п.п. 10 пункту 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 р. є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Гаражний бокс відноситься до об'єктів нерухомого майна, тобто до об'єктів, право власності на які підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до вимог ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається цією особою, якщо інше не передбачено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з положеннями ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що позивач є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON], який за життя будучи членом ГК «Ювілейний» вніс повністю пайові внески, однак не зареєстрував право власності на гаражний бокс №816, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі На підставі викладеного та

Outcome: approved