Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Просила стягувати з відповідача на утримання сина на її користь аліменти в розмірі 700 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є працездатним, утриманців не має, в змозі надавати матеріальну допомогу, однак не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина. В ході судового розгляду ухвалою суду від 16.05.2016 року до участі у справі залучено [PERSON] на користь якої сплачує аліменти відповідач на утримання неповнолітньої дочки(а.с.22). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 700 гривень, щомісячно, оскільки відповідач суду повідомив що має можливість утримувати сина,у випадку, якщо дитина буде проживати разом з ним,тому зможе виплачувати половину прожиткового мінімуму дитини старше 6 років який встановлений законом в сумі 1400 грн. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він не має можливості виплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 700 гривень щомісячно, оскільки не працює, має незадовільний стан здоровя та виплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 450 гривень щомісячно. Крім того з часу коли син з ним не проживає він при зустрічах з сином надавав йому незначні суми коштів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася,про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином,причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення справи на адресу суду не надходило(а.с.27). Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом достовірно встановлено, що 27 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу 16 листопада 2007 року народилася дитина [PERSON], батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні відповідно до довідки Виконавчого комітету Зуєвецької сільської ради Миргородського району №02-27/130 від 28.04.2016 року (а.с. 7-8). Відповідно до повідомлення ВДВС Миргородського МРУЮ з відповідача [PERSON] проводиться стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] 08.03.2001року народження на користь [PERSON], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян(а.с.18). Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з 29 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України якою встановлено, що розмір аліментів не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 01.05.2016 року для дитини віком з 6 до 18 років становить 1531 гривня, а також, те що всупереч вимог ст. 10,60 ЦПК України позивачем не надані будь-які обєктивні докази, які б свідчили, що відповідач має щомісячний дохід в розмірі, який після сплати 700 гривень на утримання сина [PERSON] та сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] буде перевищувати суму прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленої ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік ». Разом з тим суд не може взяти до уваги заперечення відповідача щодо неможливості утримувати дитину в звязку з захворюванням, оскільки надані останнім довідки з медичної установи не містять інформації що відповідач [PERSON] є непрацездатним і йому протипоказана будь-яка праця та враховуючи положення ст.180 СК України якою на батьків покладено обовязок по утриманні неповнолітніх дітей не залежно від їх бажання та можливостей. Відповідно до ч.1п.1 ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В звязку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави 551 гривня 20 копійок судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved