Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Харківського районного суду Харківської області із заявою про встановлення факту смерті її брата [PERSON], [INFO], який помер 24 жовтня 2015 року. У заяві [PERSON] посилалася на те, що її брат - [PERSON], громадянин України постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], с. С.-Гундоровський, [ADDRESS]. 24 жовтня 2015 року він помер, про що на території не підконтрольній Україні було видано лікарське свідоцтво про смерть № 358 від 26 жовтня 2015 року. Вона виїхала до Луганської області, приймала участь у похованні брата. Після смерті брата відкрилася спадщина. Вона як спадкоємиця, що бажає прийняти спадщину, має намір звернутися до нотаріуса та надати документ, що посвідчує смерть спадкодавця, яким є свідоцтво про смерть. У зв'язку з цим вона звернулася до Покотилівської селищної ради для вирішення питання щодо отримання свідоцтва про смерть. 02 листопада 2015 року Покотилівською селищною радою у реєстрації смерті брата їй було відмовлено, з тих підстав, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, зареєструвати смерть брата на території України вона не має можливості, тому з даною заявою вона звернулася до суду, де просила з урахуванням уточнень встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця [INFO], місце смерті Луганська область, Краснодонський район, с. С.-Гундоровський, [ADDRESS], яка настала 24 жовтня 2015 року у віці 55 років внаслідок цирозу печінки, кровотечі з розширених вен стравоходу, гострої крововтрати. У судове засідання сторони не зявилися, до суду надали заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р.,заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою. В свою чергу, вимогами частини ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до пп. 1 п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000р. № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010р. № 3307/5) (далі - Правила) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою;ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], с. С.-Гундоровський, [ADDRESS]. з 10.12.1999 р.,про що надана копія паспорту серія ЕМ 482650, виданого 10.12.1998 р. Суходільським МВУМВС України в Луганській області. 24 жовтня 2015 р. [PERSON], перебуваючи дома за адресою: Луганська область, Краснодонський район, с. С.-Гундоровський, [ADDRESS], помер, про що вказує складене російською мовою «Врачебное свидетельство о смерти «№ 358 від 26 жовтня 2015 року,де зазначено, що [PERSON] помер 24.10.2015 р. у віці 55 років, причиною смерті є цироз печінки, кровотеча з розширених вен стравоходу, гостра крововтрата. 02 листопада 2015 року Покотилівською селищною радою у реєстрації смерті [PERSON] [PERSON] було відмовлено, з тих підстав, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи, що вказаний вище документ складений не на офіційному бланку, який встановлено як єдиний зразок на території України, та не може бути прийнятий органом державної реєстрації актів цивільного стану у якості підтвердження факту смерті [PERSON], отримати свідоцтво про його смерть на бланку українського зразка заявник не може, необхідно застосувати інші механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту прав, свобод і законних інтересів заявника. Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Розпорядженням КМУ № 1085 від 07.11.2014р. затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить Краснодонський район Луганської області, на території якого 24.10.2015 року помер [PERSON]. Відповідно, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків. За таких обставин, заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки вона є громадянкою України,ї ї родинні відносини з померлим громадянином України [PERSON] підтверджені копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу, документ про підтвердження факту його смерті є недійсним, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Встановлення факту смерті [PERSON] має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволяє реалізувати права, які виникають після смерті рідного брата. Відповідно до положень ч. 2 ст. 259 КПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган реєстрації актів цивільного стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. На підставі викладеного, ст.ст. 234, 235,256, 259 ЦПК України,

Outcome: approved