overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.11.1987 року Блажівською сільською радою Самбірського району Львівської області, посилаючись на те, що шлюб виявився невдалим. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо та не підтримують шлюбно-сімейних відносин, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Від шлюбу у них є двоє дітей, котрі на даний час повнолітні; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин та проживають окремо більше шести років, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. На виклик до місцевого суду позивач не з`явилася, напередодні 23.08.2019 року особисто подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач до суду також не з`явився і подав заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутності. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.1987р.; разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах Закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб тривалий час існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, зокрема слід присудити стягнути з відповідача в користь позивача половину суми сплаченого судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 вересня 1985 року Відділом ЗАГСУ Самбірського міськвиконкому Львівської області, посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин; між ними відсутнє почуття любові та взаємоповаги. Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей котрі на даний час повнолітні; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин та разом не проживають разом протягом чотирьох років, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні 14.05.2021 року позивач позов підтримувала, просила його задовольнити та наполягала на цьому, оскільки на її переконання примирення є цілком неможливим, також не заперечила проти заочного розгляду справи, а на сьогодні до суду не з`явилась, подала заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутності. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився, із відзивом на позов не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила позивач. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 1985 року Відділом ЗАГСУ Самбірського міськвиконкому Львівської області; спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. У своїй позиції позивач наполягала на питанні розірвання шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважає, що вона із чоловіком вже не повернуться до нормального їх подружнього життя, оскільки це суперечить її інтересам. З`ясувавши обставини справи під час її розгляду, суд приходить до висновку про зайве вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд уважає, що сім`я розпалася, оскільки із позиції позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом чотирьох років. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 листопада 2014 року виконавчим комітетом Великобілинської сільської ради Самбірського району Львівської області, посилаючись на те, що шлюб виявився невдалим. Протягом тривалого часу між ними були суперечки та непорозуміння через різні погляди на сімейне життя та зловживання відповідачем алкогольними напоями, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Від шлюбу в них [INFO] народилася дочка [PERSON] , котра на даний час неповнолітня та проживає із матір`ю; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, наполягала на питанні припинення шлюбу. Відповідач у суді позов визнав не заперечив проти його задоволення. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2014 року, від якого мають неповнолітню дочку. Сторони припинили подружні відносини, протягом восьми місяців не проживають та спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, оскільки їм надавався строк для примирення, і після його спливу вони наполягали на розірванні шлюбу; їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб тривалий час існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а також їх неповнолітньої дочки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 52. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.05.2010 року, однак подружнє життя не склалося через відсутність взаємних почуттів любові, поваги один до одного, взаємодопомоги та підтримки. Зазначає, що причиною звернення до суду стала подружня зрада чоловіка, який створив нову сім'ю та проживає окремо. Вказує, що від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Вважає, що подальше перебування у зареєстрованому шлюбі між ними є неможливим. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просила суд розірвати шлюб, термін на примирення просила не надавати. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу, позов визнав та просив вирішити справу у підготовчому засіданні. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 52, що підтверджується долученою до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] Разом з тим, від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд у підготовчому судовому засіданні ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім'ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Судові витрати підлягають розподілу у порядку ст. 141 ЦПК України На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 жовтня 2005 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, посилаючись на те, що шлюб виявився невдалим. Протягом тривалого часу між ними були суперечки та непорозуміння на побутовому ґрунті; різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Від шлюбу у них дітей немає і в позасудовому порядку вирішити спір неможливо; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин протягом п'яти років, збереження сім'ї неможливе, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву довірительки підтримала, просила її задовольнити, наполягала на питанні розірвання шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову, справу просив розглядати у його відсутності. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2005 року; припинили подружні відносини і разом не проживають із 2006 року, спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб тривалий час існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Козарівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. В обґрунтування позовних вимог вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось у звязку з несумісністю характерів, різними поглядами на життя. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що відповідач проживає окремо від неї та дитини з часу народження останньої. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно із свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 101730 шлюб між [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], був зареєстрований 22 жовтня 2011 року Козарівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Згідно з копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 238393 у подружжя є дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розірвані шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, незважаючи на наявність малолітньої дитини, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 квітня 2016 року в центральному відділі державної реєстрації шлюбів управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, посилаючись на те, що шлюб виявився невдалим, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин, на даний час позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою особою. Від шлюбу в них дітей немає; більше трьох років сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судове засідання [PERSON] не з`явилася і подала заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 квітня 2016 року в центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації ГТУЮ у місті Києві; шлюб їх існує формально, збереження сім`ї неможливе; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом трьох років. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних відносин більше трьох років і в позивача є інший чоловік, з яким вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах, суд вважає, що сторони вже не повернуться до спільного подружнього життя і буде зайвим вживати заходи для збереження сім`ї та надавати їм строк для примирення; також як вбачається із позиції позивача у позовній заяві, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд прийшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відтак, позов підставний і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 10. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, більше року проживають окремо, спільних інтересів у них немає, кожен живе своїм життям. В шлюбі мають спільну дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що основною причиною позову є зловживання відповідачем алкоголем. Вважає примирення неможливим, оскільки за час окремого проживання відповідач не проявив жодного інтересу ні до неї, ні до дитини. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно із свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 129494 шлюб між [PERSON], яка після реєстрації шлюбу обрала прізвище [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], був зареєстрований 22 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 10. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 270827 подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виконкому Рогатинської міської ради від 20.04.2017 № 1081 позивач проживає в [INFO], разом із своєю дочкою. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розірвані шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені; причини, які згідно з поясненнями позивача зумовили подання нею позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved