Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити, хто із відповідачів (Старосільської сільської ради Городищенського району та [PERSON] районної ради) зобовязаний виплатити заборгованість по заробітній платі, стягнути на свою користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 9480 грн. 84 коп. та зобовязати нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини заробітної плати, відповідно до ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати». До початку слухання справи по суті, позивач змінила позовні вимоги та просила стягнути на свою користь із Старосільської сільської ради та [PERSON] районної ради нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 9480 грн. 84 коп. та зобовязати відповідачів нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини заробітної плати, відповідно до ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати». Обґрунтовуючи заявлені вимоги, [PERSON] посилалася на те, що вона працює в Старосільському сільському центрі культури і дозвілля Городищенського району з 2012 року (наказ по СЦКД № 68 від 18.03.2012 року), про що в трудовій книжці зроблено відповідний запис. За період часу, з вересня по грудень 2015 року включно, їй не була виплачена заробітна плата в сумі 9 480 грн. 84 коп., що є порушенням ч. 1 ст. 115 КЗпП України, згідно якої, заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні в терміни, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Факт заборгованості заробітної плати підтверджується довідкою № 176/02-10 від 22.03.2016 року. Якщо виплата заробітної плати затримується на один і більше календарних місяців, роботодавець зобов'язаний нарахувати та виплатити працівнику компенсацію втрати частини заробітної плати, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». До закінчення розгляду справи, позивач подала до суду клопотання, в якому просила визнати [PERSON] районну раду належним відповідачем у вище зазначеній цивільній справі та залишити позовні вимоги до Старосільської сільської ради без розгляду. У судове засідання позивач не зявилася, подавши клопотання про слухання справи без її участі. Представник позивача [PERSON] не зявилася в судове засідання з невідомих причин. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та її представника. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON], у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, подала до суду письмове заперечення та зазначила, що [PERSON] перебувала у трудових правовідносинах із Старосільським СЦКД Старосільської сільської ради. Дана установа, на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до Статуту, є юридичною особою, яка не мала власного рахунку в установі банку, перебувала у комунальній власності Старосільської сільської ради, є бюджетною установою та відповідно до вимог ст. 98 КЗпП та ст. 4 ЗУ «Про оплату праці», фінансування таких установ відбуваються з певних бюджетів. До вересня місяця 2015 року, заробітна плата працівникам установи виплачувалася за рахунок міжбюджетних трансфертів з районного бюджету. З серпня місяця 2015 року, надходження міжбюджетних трансфертів з районного бюджету Старосільському сільському бюджету припинилися, що стало наслідком невиплати працівникам Старосільського СЦКД та ДНЗ «Берізка» заробітної плати. Заборгованість по виплаті заробітної плати не ліквідована і до цього часу. Видатки на утримання вказаних установ місцевим бюджетом с. Старосілля в 2015 році відповідно не передбачені та в кошторисі не заплановані. Це свідчить про неможливість виплати заборгованості по заробітній платі працівникам зазначених вище бюджетних установ з місцевого бюджету Старосільської сільської ради, оскільки це буде нецільовим використанням коштів, а отже, порушенням бюджетного законодавства. [PERSON] районна рада рішенням від 23.01.2015 року № 33-3\\6 «Про районний бюджет 2015 рік» затвердила на перший квартал 2015 року міжбюджетні трансферти на фінансування таких закладів. Із 01.04.2015 року, фінансування таких закладів здійснювати з районного бюджету. Рішенням Старосільської сільської ради від 18.12.2015 року № 1\\3- ІІ\\ V II Старосільський СЦКД та ДНЗ «Берізка», передані як юридичні особи, до спільної районної власності, тобто, до вказаної дати, Старосільський СЦКД та ДНЗ «Берізка» мали б фінансуватися за рахунок міжбюджетних трансфертів з районного бюджету відповідно до потреби вказаних бюджетних установ. Районна рада не може вимагати від сільської ради дофінансувати дані установи з власного бюджету, оскільки це буде порушенням вимог ст. 85 Бюджетного кодексу України, а саме, імперативна заборона в здійсненні впродовж бюджетного періоду видатків на утримання бюджетних установ одночасно з різних бюджетів. Джерелом доходів на оплату праці працівникам Старосільського СЦКД та ДНЗ «Берізка» були міжбюджетні трансферти з районного бюджету Старосільської сільської ради, надходження яких, припинилося з серпня місяця 2015 року, що стало наслідком виникнення заборгованості у виплаті заробітної плати працівникам зазначених вище бюджетних установ з вересня місяця 2015 року. В даному випадку, [PERSON] [PERSON] районна рада своїм рішенням від 23.01.2015 року № 33-3\\6 «Про районний бюджет 2015 рік», фактично відмовила від належного фінансування сільських дошкільних навчальних закладів та закладів культури, що є порушенням з боку [PERSON] районної ради бюджетного законодавства. Просила залишити позовні вимоги [PERSON] без розгляду. Представник відповідача [PERSON] районної ради [PERSON] позов не визнав, подав письмові заперечення та зазначив, що належним відповідачем у вказаній цивільній справі має бути Старосільська сільська рада, яка є власником (засновником) Старосільського СЦКД до 2016 року. Відповідний статут Старосільського СЦКД був зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Фінансове забезпечення міських, селищних, сільських дошкільних установ та центрів культури і дозвілля району проводилося із бюджетів міської, селищних, сільських рад, у тому числі Старосільського СЦКД із видатків Старосільської сільської ради. В 2015 році, з урахуванням положень Бюджетного кодексу України щодо фінансування видатків на утримання закладів дошкільної освіти та сільських, селищних, міських клубних установ, бібліотек з районного бюджету, всі місцеві ради району, за виключенням Старосільської сільської ради, передали на підставі власних сесійних рішень юридичні особи дошкільних начальних закладів та клубних установ із власності громад населених пунктів до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Городищенського району. [PERSON] районна рада, на підставі рішень міської, селищних, сільських рад, приймала відповідні рішення про надання згоди та прийняття дошкільних навчальних закладів та клубних установ до спільної власності територіальних громад району. Згідно рішень районної ради, змінювався засновник (власник) дошкільних навчальних закладів та клубних установ, їх назву, затверджувалися статути, відбувалося призначення керівників закладів, здійснювалася державна реєстрація новоутворених юридичних осіб. Старосільська сільська рада лише 18.12.2015 року прийняла власне рішення про передачу юридичних осіб ДНЗ «Берізка» Старосільської сільської ради та Старосільського СЦКД до спільної власності територіальних громад району і направила дане рішення 28.12.2015 року на розгляд районної ради. З урахуванням процесу передачі та приймання дошкільних навчальних закладів та клубних установ, їх повноцінної роботи, рішенням районної ради від 23.01.2015 року № 33-3/6 «Про районний бюджет на 2015 рік», було затверджено міжбюджетні трансферти на фінансування в першому кварталі установ дошкільної освіти та сільських, селищних, міських закладів культури. Рішенням передбачалося, що фінансування з 01.04.2015 року вказаних дошкільних і клубних установ буде здійснюватися з районного бюджету. Після внесення чергових змін до Бюджетного кодексу України, районною радою 20.03.2015 року було прийнято рішення № 34-12/6 «Про внесення змін до рішення районної ради від 23.01.2015 року №33-3/6 «Про районний бюджет на 2015 рік», яким затверджено надання міжбюджетних трансфертів закладам дошкільної освіти і культури до 01.06.2015 року, відповідно якого, сільські, селищні, міська ради повинні були прийняти власні рішення про джерела фінансування та підпорядкованість навчальних закладів та закладів культури. Старосільська сільська рада рішень про передачу юридичних осіб ДНЗ «Берізка» Старосільської сільської ради та Старосільського СЦКД до спільної районної комунальної власності не приймала, а приймала рішення про передачу вказаних сільських закладів на фінансування з районного бюджету. Враховуючи, що Старосільська сільська рада не зробила сесійний крок із передачі ДНЗ «Берізка» та центру культури і дозвілля до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Городищенського району, впродовж 2015 року вирішувалося лише питання щодо фінансування вказаних закладів. У пункті 6 рішення сесії районної ради від 15.05.2015 року № 35-1/6 зазначено: «Рекомендувати [PERSON] районній державній адміністрації забезпечити фінансування дошкільного навчального закладу «Сопілочка» Валявської сільської ради, Валявського сільського центру культури і дозвілля, дошкільного навчального закладу «Берізка» Старосільської сільської ради, Старосільського сільського центру культури і дозвілля за рахунок міжбюджетних трансфертів з районного бюджету протягом 2015 року». Даний пункт вказаного рішення мав рекомендаційний характер для головного розпорядника коштів районного бюджету [PERSON] районної державної адміністрації. Оскільки, до 15.05.2015 року, Старосільська сільська рада не вчинила ніяких дій щодо фінансування своїх закладу культури та дошкільного навчального закладу і не винесла рішення про передачу своїх закладів (ДНЗ та СЦКД) до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Городищенського району, то рішенням сесії [PERSON] районної ради від 15.05.2015 року № 35-3/6, було передбачено передачу міжбюджетних трансфертів місцевим бюджетам на загальну суму 65166 гривень, в тому числі Старосільському сільському бюджету 65166 гривень. Вказані грошові кошти були виділені згідно листа сільського голови с. Старосілля [PERSON] від 13.05.2015 року № 224-02/10. 09.06.2015 року [PERSON] звернувся листом № 277/02-10 до районної ради та фінансового управління райдержадміністрації з проханням щодо направлення між бюджетних трансфертів з районного бюджету в червні - грудні 2015 року для фінансування ДНЗ та СЦКД, однак, засіданням постійної комісії районної ради з питань бюджету, фінансів та інвестиційної політики від 09.07.2015 року, було відмовлено у виділенні міжбюджетних трансфертів з районного бюджету ДНЗ «Берізка» та СЦКД с. Старосілля. Дана відмова була мотивована раніше прийнятими рішеннями районної ради від 23.01.2015 року № 33-3/6 та від 20.03.2015 року № 34-12/6. 20.07.2015 року протоколом постійної комісії районної ради з питань бюджету, фінансів та інвестиційної політики № 106 шляхом перерозподілу було передбачено передачу міжбюджетних трансфертів Старосільському сільському бюджету в сумі 77829,99 гривень. Станом на 17.08.2015 року була зареєстрована фінансова заборгованість в сумі 41200 гривень по заробітній платі з нарахуваннями за липень місяць та під питанням залишалося фінансування заробітної плати за серпень 2015 року по обох установах с. Старосілля. Оскільки міжбюджетні трансферти Старосільському сільському бюджету відповідно до вище зазначених рішень та протоколу, профінансовані в повному обсязі до річних призначень, а дошкільна установа «Берізка» і СЦКД с. Старосілля не передані у спільну власність громад району, підстав для виплати заробітної плати працівників даних установ з районного бюджету не було. Вислухавши представників відповідачів, врахувавши доводи позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав про це відповідну заяву. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області, підлягають залишенню без розгляду. Стосовно позовних вимог до [PERSON] районної ради, суд враховує наступне. Як не заперечується сторонами та підтверджується записами в трудовій книжці колгоспника серії УКР № 2840487, [PERSON], 18.04.2012 року прийнята на посаду прибиральника приміщення Старосільського СЦКД (наказ № 68 від 18.04.2012 року). Згідно довідки виконкому Старосільської сільської ради № 176/02-10 від 22.03.2016 року, [PERSON] нарахована заробітна плата за період часу з вересня по грудень 2015 року включно, розмір якої, після всіх відрахувань, становить 9480 грн. 80 коп.. Дана обставина сторонами не заперечується. Відповідно до ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 94 КЗпПУ, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, яка, відповідно до ст. 115 КЗпПУ, виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Таким чином, у судовому засіданні встановлено порушення права позивача на вчасне отримання заробітної плати, тому її права слід захистити, шляхом стягнення з винної особи на користь позивача заборгованості за період з вересня по грудень 2015 року. Відносно обовязків щодо надання коштів на виплату працівникам заробітної плати та позицій представників відповідачів з даного приводу, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 98 КЗпПУ, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Згідно ч. 4 Закону України «Про оплату праці», джерело коштів на оплату праці для установ і організацій, що фінансуються з бюджету - це кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, грантів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел. Відповідно до ст. ст. 5, 6 Закону України «Про оплату праці», організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів. Суб'єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; роботодавці, організації роботодавців, обєднання організацій роботодавців або їх представницькі органи; професійні спілки, об'єднання професійних спілок або їх представницькі органи; працівники. Стаття 13 Закону України «Про оплату праці» передбачає, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. Згідно ст. ст. 15, 24 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Пунктом 20 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, встановлено, що у 2015 році з бюджетів сіл, селищ, міст районного значення можуть здійснюватися видатки, визначені: - п. 1 ч. 1 ст. 88 цього Кодексу, де зазначено, що до видатків, що здійснюються з бюджетів сіл, селищ, міст районного значення, належать видатки виключно на органи місцевого самоврядування сіл, селищ, міст районного значення. - пп. «а» п.2 ч. 1 ст. 89 та п. 5 ч. 1 ст. 89 цього Кодексу, де зазначено, що до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського АРК та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать видатки на освіту та дошкільну освіту, а також на державні культурно-освітні та театрально-видовищні програми (сільські, селищні та міські палаци і будинки культури, клуби, центри дозвілля, інші клубні заклади та бібліотеки; театри, районні (міські) бібліотеки або централізовані бібліотеки районної (міської) централізованої бібліотечної системи, музеї, виставки, палаци і будинки культури, школи естетичного виховання дітей, включаючи заклади та установи комунальної власності, яким надано статус національних, зоопарки комунальної власності). Якщо районна (міська) рада прийняла рішення про передачу коштів на здійснення таких видатків сільській, селищній, міській (міста районного значення) раді, у районному (міському) бюджеті затверджуються міжбюджетні трансферти з районного бюджету бюджетам місцевого самоврядування. Як установлено в судовому засіданні та підтверджується відповідними доказами, рішенням [PERSON] районної ради від 23.01.2015 року № 33-3/6 «Про районний бюджет на 2015 рік», було затверджено міжбюджетні трансферти на фінансування в першому кварталі установ дошкільної освіти та сільських, селищних, міських закладів культури. Рішенням передбачалося, що фінансування з 01.04.2015 року вказаних дошкільних і клубних установ буде здійснюватися з районного бюджету. Рішенням [PERSON] районної ради від 20.03.2015 року № 34-12/6 «Про внесення змін до рішення районної ради від 23.01.2015 року № 33-3/6 «Про районний бюджет на 2015 рік», було затверджено надання міжбюджетних трансфертів закладам дошкільної освіти і культури до 01.06.2015 року. Рішенням сесії [PERSON] районної ради від 15.05.2015 року № 35-3/6, було передбачено передачу міжбюджетних трансфертів місцевим бюджетам на загальну суму 65166 гривень, в тому числі, Старосільському сільському бюджету 65166 гривень. Вказані грошові кошти були виділені згідно листа сільського голови с. Старосілля, [PERSON] від 13.05.2015 року № 224-02/10. 09.06.2015 року, сільський голова [PERSON] звернувся з листом № 277/02-10 до районної ради та фінансового управління райдержадміністрації з проханням щодо направлення міжбюджетних трансфертів з районного бюджету в червні - грудні 2015 року для фінансування ДНЗ «Берізка» та СКЦД с. Старосілля. 20.07.2015 року протоколом постійної комісії [PERSON] районної ради з питань бюджету, фінансів та інвестиційної політики № 106, шляхом перерозподілу було передбачено передачу міжбюджетних трансфертів Старосільському сільському бюджету в сумі 77829, 99 гривень. У подальшому, в звязку з тим, що міжбюджетні трансферти Старосільському сільському бюджету профінансовані в повному обсязі до річних призначень, а дошкільна установа «Берізка» і СЦКД села Старосілля не були передані у спільну власність громади району, [PERSON] районна рада вирішила не надавати більше з районного бюджету трансфертів на оплату заробітної плати працівникам даних установ. Так, 10.09.2015 року протоколом постійної комісії [PERSON] районної ради з питань бюджету, фінансів та інвестиційної політики № 108, було відмовлено у виділенні міжбюджетних трансфертів сільському бюджету села Старосілля. Також, судом установлено, що в 2015 році, Бюджетний кодекс України передбачав два варіанти фінансування зазначених закладів, а саме: з районного бюджету та з бюджету села, селища, міста районного значення за рахунок міжбюджетних трансфертів з районного бюджету. Якщо було вирішено проводити фінансування з районного бюджету, то потрібно було обовязково здійснити передання закладу як юридичної особи з комунальної власності до спільної власності, а коли обрано другий варіант, - місцевою радою повинен бути визначений обсяг міжбюджетного трансферу. При цьому, районна рада не могла передбачити менший обсяг трансферту за потребу на утримання закладів (заклади дошкільної освіти, сільські палаци і будинки культури, клуби) та вимагати від сільської ради дофінансувати їх із власних бюджетів, оскільки це було б порушенням ч. 2 ст. 85 БК України, яка забороняє планувати та здійснювати видатки, не віднесені до місцевих бюджетів цим Кодексом, а також здійснювати впродовж бюджетного періоду видатки на утримання бюджетних установ одночасно з різних бюджетів. Вирішуючи даний спір, суд, також враховує положення п.п. а, п. 3, ч. 1 та п. 6 ч. 1 ст. 91 БК України про те, що з усіх місцевих бюджетів можуть здійснюватися видатки на програми місцевого значення стосовно дітей, молоді, жінок, сімї та культурно-мистецькі програми місцевого значення. Судом установлено, що в межах вимог зазначених норм закону, Старосільська сільська рада, своїми рішеннями від 27.02.2015 року №47-18/VI та №47-19/VI прийняла та виконала сільські програми підтримки та розвитку ДНЗ «Берізка» та Старосільського СЦКД на 2015 рік, які стосувалися матеріального забезпечення, як то: оплата енергоносіїв, покращення матеріально-технічної бази, придбання необхідних інструментів, харчування дітей та інше, зазначених закладів. При цьому, в силу приписів ст.ст. 88 та 89 БК України, Старосільська сільська рада не мала правових підстав здійснювати видатки на оплату заробітної плати працівникам вищезазначених закладів. Єдиним джерелом доходів на оплату праці працівникам Старосільського СЦКД та ДНЗ «Берізка», згідно чинного на той час законодавства, були міжбюджетні трансфери з [PERSON] районного бюджету Старосільському сільському бюджету, які з серпня 2015 року припинили надходити, що стало наслідком виникнення заборгованості у виплаті заробітної плати працівникам зазначених вище бюджетних установ з вересня по грудень 2015 року. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] районної ради заборгованості по заробітній платі за вересень-грудень 2015 року, підлягають до задоволення. Щодо вимог позивача в частині зобовязання нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини заробітної плати, згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати», суд приходить до наступного. Згідно ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, до яких, зокрема, відноситься оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання, здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих доходів. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, до яких, зокрема, відноситься і заробітна плата. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про зобовязання [PERSON] районної ради нарахувати та виплатити позивачеві компенсацію втрати частини заробітної плати в звязку з порушення встановлених строків її виплати, - підлягають до задоволення. Судові витрати, повязані з розглядом справи, слід стягнути з [PERSON] районної ради у відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved