Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області, в якому, після збільшення позовних вимог просила: - встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на землю, серія [NUMBER] , виданого 03.11.2003 року Новокочубеївською сільською радою народних депутатів Чутівського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №319; - встановити факт, що померлий [INFO] . [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , є рідні брат та сестра; - визнати за [PERSON] право приватної власності за спадкуванням за законом земельної ділянки площею 3,85 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області та належної [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія [NUMBER] , виданого 03.11.2003 року Новокочубеївською сільською радою народних депутатів Чутівського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації актів на право приватної власності на землю за №319. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями за законом на яку, крім позивача, були: [PERSON] - рідна мати померлого [PERSON] , та [PERSON] - рідна сестра останнього. Позивач [PERSON] вказує, що заву про прийняття спадщини подала тільки вона. Позивач зазначає, що вона є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження на ім`я позивача та свідоцтвом про народження на ім`я померлого рідного брата [PERSON] , в яких в графі «Батьки» зазначено: «Мати: [PERSON] », в графі «Батько: [PERSON] ». Рідна мати [PERSON] розлучилася з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу та було укладено повторно шлюб з [PERSON] , прізвище після реєстрації « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] . Позивач стверджує, що причиною звернення до суду стало те, що остання не може в законному порядку зібрати відповідні правовстановлюючі документи, що необхідні для отримання свідоцтва на спадкове майно, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємцем було здано до відповідача паспорт на ім`я померлого, а в замін було отримано свідоцтво про смерть на [PERSON] . Після зібрання документів для подачі до нотаріуса позивачем було виявлено, що у свідоцтві про смерть, серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області 07.11.2017 року записано прізвище « [PERSON] ». Позивач зазначає, що вищевказане свідоцтво про смерть хоча і видане на [PERSON] згідно його даних в паспорті, але він є її рідним братом, так як батьки у них спільні згідно їх свідоцтв про народження. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] в останній зазначено прізвище « [PERSON] ». У зв`язку з чим, позивач просить суд встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , а саме, що [PERSON] та [PERSON] є рідні брат та сестра. Позивач [PERSON] зазначає відповідно до довідки №38 від 14.05.2018 року, виданої Новокочубеївською сільською радою Чутівського району Полтавської області та листа відділу у Чутівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 11.05.2018 року №270/178-18 у приватній власності померлого спадкодавця [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 3,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, при оформленні та видачі свідоцтва про смерть на її брата, на підставі паспорта громадянина України у прізвищі були допущені помилки (неправильне написання замість літери «і» було записано літеру «и»), що і стало причиною звернення до суду в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності документа - державного акту на право приватної власності на землю, серія [NUMBER] , що належить [PERSON] , який помер [INFO] . У встановленому законом порядку позивач звернулася до приватного нотаріуса Чутівського районного нотаріального округу Полтавської області Новицької О.В. з метою оформлення свого спадкового права на спадщину, а саме права на приватизовану земельну ділянку загальною площею 3, 85 га, що залишилася після смерті [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак вищевказаним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на майно спадкодавця, а саме державного акта на право приватної власності на землю, серія [NUMBER] , виданого 03.11.2003 року Новокочубеївською сільською радою народних депутатів Чутівського району Полтавської області, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №319, та надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.05.2018 року за №02-31/456. Позивач [PERSON] зазначає, що у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку, остання не може одержати свідоцтво про право власності на спадкове майно. За таких обставин, позивач просить визнати за ним право на вказану земельну ділянку. [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області, в якому, після збільшення позовних вимог просила: - встановити факт, що померлий [INFO] . [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , є рідні брат та сестра; - визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та визначити додатковий строк, достатній для подання заяви на прийняття спадщини, яка відкрилась після померлого [INFO] . [PERSON] , а саме - два місяці. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка, яка належала померлому на праві приватної власності, загальною площею 3,85 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серія [NUMBER] , виданого 03.11.2003 року. Позивач [PERSON] зазначає, що в свідоцтві про народження брата його прізвище значиться як - [PERSON] ( рос .мовою), що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейною кодексу України від 28.11.2018 року. Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане на [PERSON] , але він є її рідним братом, так як них спільні батьки, згідно свідоцтв про народження . З яких підстав виникла помилка в написанні прізвища її брата при видачі свідоцтва про смерть, мені не відомо. Але, виправити цю помилку на даний час. не представляється можливим. При таких обставинах, позивач [PERSON] вважає, що для повного з`ясування обставин справи та вирішення справи щодо продовження строку на прийняття спадщини, необхідно довести родинні відносини, а саме, що [PERSON] , є рідною сестрою померлого [INFO] [PERSON] , що можливо встановити тільки в судовому порядку. Також, позивач [PERSON] зазначає, що 30 серпня 2018 року для оформлення спадщини, вона звернулася до Приватного нотаріуса Чутівського районного нотаріального округу Полтавської області Новицької О.В., але листом від 30.08.2018 року за № 02-14/720 нотаріус повідомила, що передбачений ст. 1270 ЦК України строк для подання заяви на прийняття спадщини - пропущено, Крім того, повідомлено, що після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] заведена спадкова справа за № 129/2017 за заявою іншого спадкоємця. Позивач вказує, що своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом вона не змогла, з об`єктивних причин. Позивач зазначає, що вона є матір`ю 6-х дітей, з яких двоє малолітні і потребують постійного ретельного догляду. Так, найменший син, [PERSON] , [INFO] , є передчасно народженою дитиною, весь час хворіє на анемію, що підтверджується консультативними виписками стаціонарного хворого від 06.10.2015 року, від 11.11.2015року, від 15.01.2016 року, від 18.07.2017 року, від 05.12.2017 року. Згідно Виписки із медичної картки стаціонарного хворого, 29.04.2017 року він був виписаний з онкогематологічного відділення з діагнозом: залізодефіцитна анемія ІІІ тяжкого ступеню, змішаного генезу. За рекомендаціями лікарів, син потребує постійного «Д»-догляду гематолога, педіатра, продовження амбулаторного лікування, амбулаторного обстеження, консультації гематолога через кожні 10 днів, суворого дотримання відповідної дієти. Позивач зазначає, що також має декілька захворювань, перебуваю на диспансерному обліку у сімейного лікаря, потребую постійного лікування, про що зазначено у довідці лікаря від 10.08.2018 року. Тому, на думку позивача, встановлений ст. 1270 ЦК України строк, на протязі якого необхідно було звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини був пропущеним з поважних причин, а тому, позивач просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном 2 місяці. Представник позивача [PERSON] - адвокат Новицький В.В. подав письмове пояснення щодо позову [PERSON] , в якому зазначив, що позов [PERSON] в частині визначення додаткового строку на прийняття спадщини вважає безпідставним та необґрунтованим. Представник позивача [PERSON] вважає, що із поданої позовної заяви та доданих до неї документів, які повинні підтверджувати поважність пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , не вбачається переконливих доводів та обставин поважності пропуску [PERSON] зазначеного строку. На думку представника позивача [PERSON] , хвороба дитини позивача [PERSON] сама по собі не може вважатися підставою для визнання поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки така зайва могла би бути подана особисто чи надіслана поштовим зв`язком. Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 26.03.2019р. цивільні справи за позовами [PERSON] до Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області про встановлення фактів належності документа та родинних відносин, визнання права власності на спадкове нерухоме майно та за позовом [PERSON] до Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини були об`єднані в одне провадження. Відповідач - Новокочубеївська сільська рада Чутівського району Полтавської області в установлений судом строк відзиви на позов [PERSON] та позов [PERSON] не надала, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради та зазначила, що вирішення спору залишає на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] у встановлений судом строк відзиви на позови [PERSON] та [PERSON] на надала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Чутівського нотаріального округу Полтавської області Новицька О.В. відзив на позови [PERSON] та [PERSON] на надала, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що вирішення спору залишає на розсуд суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Новицький В.В. підтримав позов [PERSON] повністю та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та уточненнях до позову. Щодо позовних вимог [PERSON] представник позивача [PERSON] зазначив, що заперечує проти позову в частині визначення додаткового строку на прийняття спадщини з підстав, викладених у його письмових поясненнях на позов [PERSON] . В частині позовних вимог про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] - не заперечував та зазначив, що вони дійсно є братом та сестрою. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Кукушкіна Л.М. позов [PERSON] підтримали повністю та просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та уточненнях до позову. Проти позову [PERSON] позивач [PERSON] та її представник заперечували, вважали його передчасним та необґрунтованим, просили відмовити у його задоволенні, оскільки [PERSON] також має право на спадкове майно, а не тільки [PERSON] . Крім того, представник [PERSON] - адвокат Кукушкіна Л.М. посилалась на те, що приватний нотаріус неналежним чином виконала свої обов`язки щодо визначення кола спадкоємців та сповіщення всіх спадкоємців про відкриття спадкової справи на майно померлого [INFO] . [PERSON] , через що [PERSON] не була обізнана про необхідність подання заяви про прийняття спадщини. Також, представник [PERSON] посилалась на те, що пропущений позивачем [PERSON] строк на прийняття спадщини є незначним та просила врахувати постанови Верховного Суду від 06.03.2019р. по справі №478/482/18 та від 10.04.2019 по справі №10.04.2019р. Представник відповідача та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені. Враховуючи, що відповідач та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, з огляду на заяву відповідача та третьої особи - приватного нотаріуса Новицької О.В. про розгляд справи у їх відсутності, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Суд, з`ясувавши позицію сторін заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали об`єднаної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 29.03.1977р., російською мовою - мовою оригіналу « [PERSON] » народився [INFO] , його батьками є: російською мовою - мовою оригіналу « [PERSON] » (батько) та « [PERSON] » (мати) (а.с. 25, т.1). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.01.1985р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому - « [PERSON] », ій - « [PERSON] ». Ідентифікаційний код № [NUMBER] 13.04.2001р. одержав [PERSON] (а.с. 17, т.1). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.11.2017р. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.19, т.1). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00020100815 від 08.05.2018р. дошлюбне прізвище позивача [PERSON] - [PERSON] (а.с. 31, т.1) Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 10.02.1984р. її батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23, т.1). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00020521293 від 10.07.2018р. дошлюбне прізвище позивача [PERSON] - [PERSON] (а.с.9, т.2). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 25.03.1975р. її батьками є: російською мовою - мовою оригіналу « [PERSON] » (батько) та « [PERSON] » (мати) (а.с. 8, т.2). Таким чином, судом встановлено, що у позивачів [PERSON] та [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] - спільні батьки, а саме: російською мовою - мовою оригіналу « [PERSON] » (батько) та « [PERSON] » (мати). Однак написання прізвищ в різних документах українською мовою є різним - « [PERSON] » та « [PERSON] », що зв`язано з різним перекладом з російської мови на українську. У відповідності ст. 234 ЦПК України в судовому порядку (в порядку окремого провадження) можуть бути встановлені факти, від яких належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Враховуючи, що судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] та померлий [INFO] [PERSON] мають спільних батьків та те, що встановлення зазначеного факту необхідне для визначення кола спадкоємців після смерті [PERSON] , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині встановлення факту, що померлий [INFO] . [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , є рідні брат та сестра, а також задоволення позовних вимог [PERSON] в частині встановлення факту, що померлий [INFO] . [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , є рідні брат та сестра. Щодо позовних вимог про встановлення факту належності [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 03.11.2003р. Новокочубеївською сільською радою народних депутатів Чутівського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №139, суд зазначає наступне. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 03.11.2003р. Новокочубеївською сільською радою народних депутатів Чутівського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №139, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 3,85 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області (а.с. 148, т.1). Згідно довідки від 09.11.2018р., виданої Новокочубеївською сільською радою Чутівського району Полтавської області, в зазначеному державному акті серії [NUMBER] від 03.11.2003р. було допущено помилку, а саме - невірно зазначено прізвище власника земельної ділянки та замість вірного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] » (а.с. 147, т.1). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.11.2017р. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Відповідно до довідки №38 від 14.05.2018 року, виданої Новокочубеївською сільською радою Чутівського району Полтавської області, у приватній власності померлого [INFO] . [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 3,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(а.с. 28, т.1). Згідно п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зі змінами та доповненнями, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, заявник повинний подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання,неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд зазначає, що у зв`язку із змінами у земельному законодавстві та запровадженням з 01.01.2013 р. в Україні системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі і на земельну ділянку) проводиться органами державної реєстрації прав структурними підрозділами територіальних органів Міністерства юстиції. Речове право на нерухоме майно, згідно названого Закону, підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав. Таким чином, внести зміни у Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.11.2003р., або отримати тотожний новий акт на правильно записане прізвище, позивач [PERSON] не може, так як правила надання таких документів змінились та документи такої форми вже не існують. Оскільки помилки, а саме - різні написання прізвища власника земельної ділянки у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.11.2003р. та свідоцтві про смерть [PERSON] є перешкодою для можливості спадкоємцям зареєструвати своє право власності на землю у відповідності до вимог чинного законодавства, а також враховуючи, що факт належності померлому [INFO] . [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку серії серії [NUMBER] від 03.11.2003р. підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині встановлення факту належності померлому [INFO] . [PERSON] правовстановлюючого документу. Враховуючи, що судом встановлений факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 03.11.2003р. Новокочубеївською сільською радою народних депутатів Чутівського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №139, то після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить зазначена земельна ділянка, площею 3,85га, розташована на території Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області. З матеріалів справи вбачається, що на майно померлого [INFO] . [PERSON] заведена спадкова справа №129/2017 від 21.12.2017р. (а.с.91-117) Зі спадкової справи №129/2017 вбачається, що в установленому законом порядку та строк, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась спадкоємиця за законом другої черги - [PERSON] . Інші спадкоємці за законом в установлений законом строк заяв про прийняття спадщини - не подавали. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , яка є спадкоємицею другої черги за законом, подала заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] - [INFO] . Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Правові наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ч. 1 ст. 1272ЦК України згідно якої, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] з порушенням встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України строку. Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З аналізу ч. 3 ст. 1272 ЦК України випливає, що до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 Як роз`яснено у пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», де підкреслено, що у справах стосовно права на спадщину в наявності має бути відмова нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину; поважними причинами для задоволення заявленої в суд вимоги слід визнавати такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Єдиною причиною неподання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини [PERSON] вказує те, що її дитина [PERSON] хворів. Однак, згідно наданої позивачем [PERSON] медичної документації на хвору дитину [PERSON] вбачається, що він знаходиться на амбулаторному лікуванні, що не позбавляло позивача [PERSON] можливості подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] . [PERSON] в установлений законом строк. Інші докази, з які б свідчили про неможливість позивача [PERSON] звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк - відсутні. Також, суд враховує, що позивач [PERSON] достеменно знала про смерть свого брата [PERSON] , тобто про відкриття спадщини після смерті останнього, що підтвердила сама позивач у судовому засіданні вказавши, що була присутня на похоронах брата. Суд вважає безпідставними посилання представника позивача на неналежне виконання нотаріусом своїх повноважень та на постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019р. по справі №478/482/18 та від 10.04.2019 по справі №10.04.2019р., оскільки у вказаних справах спадкові правовідносини виникли зі спадкування за заповітом, а не за законом, та було відмовлено у наданні додаткового строку на подання зави про прийняття спадщини єдиному спадкоємцю за заповітом. За таких обставин, суд вважає, що поважні причини пропуску у [PERSON] строку на подання заяви про прийняття спадщини - відсутні, а тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 1270 ЦК України, та враховуючи, що суд не знайшов підстав для вона вважається такою, що не прийняв її. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом другої черги на майно померлого [INFO] [PERSON] , яка в установлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/456 від 18.05.2018р. державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) площею 3,85га, розташовану на території Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області, яка належала померлому [INFO] . [PERSON] на підставі державного акта серії [NUMBER] від 03.01.2003 р., у зв`язку з відсутністю можливості надати оригінал документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, який діяв на момент відкриття спадщини після померлого [PERSON] , спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Стаття 1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З приписів ст. 392 ЦК України вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що право на земельну ділянку (пай) площею 3,85га, розташовану на території Новокочубеївської сільської ради Чутівського району Полтавської області, яка належала померлому [INFO] . [PERSON] на підставі державного акта серії [NUMBER] від 03.01.2003 р, входить до складу спадщини після померлого [PERSON] , а також те, що [PERSON] є єдиною спадкоємецею за законом другої черги після померлого [PERSON] , яка прийняла спадщину. Враховуючи вищевикладене, а також те, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу [PERSON] позбавлена можливості в установленому законом порядку отримати свідоцтво про право на спадщину, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання за нею права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: partial