Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - відділ держгеокадастру у Бахмацькому районі про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні та про визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи свої позовні вимоги тим, що свекруха позивача - [PERSON] з 1976 року по 1995 рік без реєстрації шлюбу проживала разом з [PERSON] та перебувала на його утриманні і після смерті останнього (19.09.1995 року) фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та управління його майном; після смерті [PERSON] (01.09.2010 року) спадщину прийняв її син та чоловік позивача [PERSON]; в свою чергу після смерті [PERSON] (24.06.2012 року) спадщину у встановленому законом порядку прийняла позивач, отримавши у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Разом з тим, восени 2015 року позивач дізналася, що особа, на утриманні якої тривалий час перебувала її свекруха [PERSON] [PERSON], згідно з сертифікатом серії РН № 969111, мав на право на земельну частку (пай) у землі КСП «Колос» розміром 6.0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі (на місцевості); звернувшись до нотаріуса по питанню прийняття вказаної спадщини у виді права на земельну частку (пай), яке після смерті [PERSON] фактично успадкувала свекруха позивача [PERSON], а після смерті [PERSON] - її син та чоловік позивача [PERSON], спадкоємцем після смерті якого за заповітом є позивач, [PERSON] отримала відмову по причині відсутності підтверджуючих документів перебування її свекрухи [PERSON] на утриманні [PERSON], тому позивач у судовому порядку просить встановити факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] і визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі КСП «Колос» розміром 6.0 умовних кадастрових гектарів, яке, згідно з сертифікатом серії РН № 969111 мав [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений [PERSON] позов та додатково пояснив, що [PERSON] з 1976 року проживала разом з [PERSON] в с.Рубанка Бахмацького району Чернігівської області, по вул.8 Березня, 73 (51) і була зареєстрована за вищевказаною адресою; за життя [PERSON] тяжко хворіла, не могла працювати, тому з 1985 року її утримував [PERSON]; спадкоємців, окрім [PERSON], після смерті [PERSON] немає; свекруха позивача здійснила поховання [PERSON] і прийняла спадщину, вступивши у володіння та управління його майном; про те, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай) із земель КСП «Колос» ніхто із близьких, в тому числі [PERSON], її син [PERSON] та позивач, не знали; документальне підтвердження факту перебування свекрухи позивача на утриманні [PERSON] відсутнє, тому наразі постає питання про встановлення вищевказаного факту в судовому порядку та визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні 02.02.2016 року також підтримала заявлені позовні вимоги з вищевикладених підстав, уточнила їх в частині визнання за нею права на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] згідно з сертифікатом серії РН № 969111 та додатково пояснила, що вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] згідно складено ним заповіту; їх діти: донька [PERSON] та син [PERSON] на час смерті батька були повнолітніми, тому не є спадкоємцями після його смерті; чоловік за життя прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], подавши нотаріусу відповідну заяву, але не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки помер. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; проти задоволення позову не заперечують. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є племінницею померлого [PERSON] і в дитинстві тривалий час проживала разом зі свою бабусею [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] в с.Рубанка Бахмацького району, які тривалий час співмешкали з 1976 року аж до дня смерті [PERSON], тобто по 1995 рік; після того, як [PERSON] приблизно в 1985 році дізналася про свою хворобу, вона звільнилася з роботи і почала обстежуватись та лікуватися; [PERSON] всіляко допомагав [PERSON], доглядав за нею, піклувався, повністю її утримував, оскільки був набагато молодшим за свою співмешканку і працював, а [PERSON] на той час вже була пенсіонеркою; одруженим [PERSON] ніколи не був, сім»ї не мав, всі його родичі померли до того, як він зійшовся з [PERSON]; після смерті [PERSON], [PERSON] здійснила його поховання, деякий час проживала в будинку померлого, а потім перейшла жити до родини сина. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає неподалік [PERSON] і добре знає, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] приблизно з 1976 року до дня його смерті; [PERSON] дійсно утримував [PERSON], оскільки остання приблизно з 1985 року тяжко хворіла, потребувала постійного лікування, ніде не працювала і єдиним власним доходом мала пенсію; після смерті [PERSON], [PERSON] перейшла жити до свого сина [PERSON] Заслухавши пояснення учасників судового провадження, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Як було встановлено в судовому засіданні, 19.09.1995 року помер [PERSON] (а.с.14), який до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав в [INFO] разом з співмешканкою [PERSON] (а.с. 16, 17, 55). Згідно з архівними довідками № 833/02-09 та № 834/02-09 від 26.11.2015 року, виданими об»єднаним трудовим архівом Бахмацького району, в архівному фонді СТОВ «Колос» с.Рубанка наявна інформація про те, що [PERSON] з 1957 року по 1995 рік працював в колгоспі на різних роботах (а.с.20). Згідно з архівними довідками № 831/02-09 та № 832/02-09 від 26.11.2015 року, виданими об»єднаним трудовим архівом Бахмацького району, в архівному фонді СТОВ «Колос» наявна інформація про те, що [PERSON] з 1960 року по 1985 рік та з 1995 року по 1998 рік працювала в колгоспі на різних роботах (а.с.21). Згідно з повідомленням комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний онкологічний диспансер» від 15.12.2015 року № 01-08/1099 та довідки Рубанської амбулаторії загальної практики від 09.12.2015 року № 145, [PERSON] з 1991 року перебувала на обліку в диспансері та в Рубанській дільничній лікарні з приводу онкологічного захворювання (а.с.22. 23). Відповідно до списку громадян-власників сертифікатів колишнього КСП «Колос» Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, [PERSON], житель [INFO] мав право на земельну частку (пай) із земель вищевказаного КСП (а.с.24). Згідно з довідкою від 11.01.2016 року № 03-27/17 від 11.01.2016 року, виданою виконкомом Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, за померлим [PERSON] рахується земельна частка (пай) загальною площею 5.21 га (пай № 94 рілля, площею 4.71 га та пай № 7 кормові угіддя, площею 0.50 га) (а.с.27). Згідно з сертифікатом серії РН № 969111, виданим Бахмацькою районною державною адміністрацією 21.04.2001 року, [PERSON] на підставі рішення Бахмацької районної державної адміністрації від 28.06.1996 року № 246 мав право на земельну частку (пай) у землі КСП «Колос» розміром 6.0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.26). Згідно з довідками № 03-27/347 від 04.11.2015 року (а.с.15) та № 03-27/16 від 11.01.2016 року (а.с.18), виданими виконавчим комітетом Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, [PERSON] здійснила поховання свого співмешканця [PERSON], в якого перебувала на утриманні та фактично прийняла спадщину після його смерті, вступивши у володіння і управління його майном. Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 29.12.2015 року № 101/01-16, спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилася, оскільки ніхто із спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини, чи про відмову у її прийнятті (а.с.51). Відповідно до положень ст. 524 ЦК УРСР, який діяв на момент виникнення правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст. 256 ЦПК України, може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК ), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст.62 ЦПК Отже, в судовому засіданні доведено, що [PERSON] утримував свою співмешканку [PERSON] з 1985 року по день своєї смерті, оскільки остання тяжко хворіла, потребувала дорогого лікування і у зв»язку з цим не працювала; після смерті [PERSON] [PERSON] фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та розпорядження майном [PERSON] Разом з тим, судом встановлено, що 01.09.2010 року померла [PERSON] (а.с.12). Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 20.01.2016 року № 102, спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON], подавши 20.01.2011 року нотаріусу заяву про прийняття спадщини; свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 48). [PERSON], який є чоловіком позивача (а.с.10), помер 24.06.2012 року (а.с.9). Згідно з довідкою № 03-07/45 від 27.01.2016 року, виданою виконавчим комітетом Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, [PERSON] був зареєстрований і проживав в [INFO] разом з дружиною [PERSON], донькою [PERSON] та сином [PERSON] (а.с.54). Судом встановлено, що діти [PERSON] на момент його смерті були повнолітніми. Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 20.01.2016 року № 100/01-16, спадщина після смерті [PERSON] була відкрита 20.11.2012 року за заявою про прийняття спадщини [PERSON]; в справі є заповіт, посвідчений Рубанською сільською радою від 24.05.2012 року на все майно на ім»я [PERSON] (а.с.46). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28.05.2014 року. [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON]; спадщина, на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки розміром 4.7910 га, розташованої на території Рубанської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належала померлому згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 515534 (а.с.29). Згідно з повідомленням Бахмацької державної нотаріальної контори від 17.12.2015 року № 234, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді права на земельну частку (пай) розміром 6.0 кадастрових гектари із земель КСП Колос», яке її чоловік [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON], а вона, в свою чергу успадкувала після смерті [PERSON], оскільки відсутнє документальне підтвердження перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] (а.с. 31). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. До переліку спадкового майна входить і право на земельну частку (пай), так як відповідно до п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України однією з підстав набуття громадянами права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Згідно п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Земельний пай відповідно до указів Президента України від 10 листопада 1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» - це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих державою у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно із ч.3 ст. 152, ст. 155 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд визнає належними, допустимими, такими, що містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані між собою і підтверджують факт перебування [PERSON] на утриманні у [PERSON] та дають підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай). На підставі викладеного та

Outcome: approved