Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, в якому просить встановити факт належності [PERSON], померлому [INFO], як одній і тій же особі, сертифікату серії [NUMBER] на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Леніна, розміром 8,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого на підставі рішення Чугуївської районної державної адміністрації №347 від 25 червня 1996 року на ім`я [PERSON]; визнати за [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] у с. Велика Бабка Чугуївського району Харківської області, право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Леніна розміром 8,53 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Чугуївської районної державної адміністрації від 25 червня 1996 року №347. Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про підтримання позовних вимог та просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність з повним визнанням позовних вимог (а.с. 20). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, від нього надійшла заява про розгляд справи без участі представника з відсутністю заперечень проти позову (а.с. 21). Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Великобабчанською сільською радою Чугуївського району Харківської області. Згідно частини 1 статті 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Позивач є донькою померлого [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], Великобабчанською сільською радою Старо-Салтівського району 07 травня 1958 року, актовий запис №19. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09 серпня 1980 року, виданого Палацом одружень «Орджонікідзевський», між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до листа №729/02-17 від 10.01.2014 року Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області повідомила, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] в термін передбачений ст. ст. 529, 531 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 р. і заключних та перехідних положень до Цивільного кодексу України, прийнятого 16 січня 2003 року, (шість місяців), спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог статті 549 ЦК Української РСР постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно з статтею 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON], шляхом вступу в володіння та управління нерухомим майном, фактично прийняла спадок і тому в встановлений законом термін заяви до держнотконтори про прийняття спадщини після смерті батька не подавала. Такої заяви не подавав і Відповідач, оскільки не мав наміру приймати спадщину, відмовляючись від своєї частки на користь сестри. Крім того, Позивач не заявляла про відмову від спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як виявилось у 2014 році, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті батька, [PERSON], входить також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Леніна, розміром 8,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Чугуївської районної державної адміністрації №347 від 25 червня 1996 року. Однак, [PERSON] не встиг за життя отримати на своє ім'я Державний акт на право власності на земельну ділянку. У відповідності до п. 17 перехідних положень ЗК України сертифікат на право на земельну частку (пай), вважається правовстановлюючим документом і є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельний пай здійснюється за нормами чинного законодавства, згідно норм ЦК України. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають: громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом чи Державним актом. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонених законом. Після смерті батька [PERSON] оригінал Сертифікату про права на земельну частку (пай) не зберігся. За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні моїх спадкових прав. Таким чином, право позивачки на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], є невизнаним, що дає їй право в порядку ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України звернутися до суду за захистом своїх прав. У вказаному сертифікаті прізвище, ім`я та по батькові спадкодавця вказано як «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». У відповідності з п.14 розділу 5 Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Мінюсту України від 18.10.2000 року, реєстрація смерті та внесення даних до свідоцтва про смерть здійснюється на підставі паспорту померлого. У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Великобабчанською сільською радою Чугуївського району Харківської області 19.04.1999 року, [PERSON] помер [INFO] в с. Велика Бабка Чугуївського району Харківської області. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Встановлення даного факту Позивачу необхідно для оформлення спадщини. Через вищевказані обставини Позивач позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права, тому вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, цивільне право Позивача підлягає захисту судом шляхом визнання за ним права власності на вказане спадкове майно. Суд, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи надані сторонами, вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved