Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 5 травня 2018 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, посилаючись на те, що шлюб виявився невдалим через розбіжність у характерах, відсутність спільних інтересів та почуттів один до одного. Постійні сварки та непорозуміння у сім`ї, які виникали зокрема через зловживанням відповідачем алкогольними напоями, призвели до розірвання шлюбних відносин. Від шлюбу в них є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , який на даний час неповнолітній та проживає із позивачем. Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала і наполягала на питанні розірвання шлюбу, оскільки вона із чоловіком разом не проживають та спільного господарства не ведуть протягом року, і вона має іншого чоловіка з яким перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Відповідач позов визнав і не заперечив проти його задоволення та пояснив, що у нього є інша жінка протягом останнього року, з якою має намір створити сім`ю. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому до ухвалення судового рішення судом роз`яснено сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 5 травня 2018 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили подружні відносини, разом не проживають протягом року та спільного господарства не ведуть; у той час кожен з них має іншого фактичного чоловіка, жінку відповідно. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, оскільки як вбачається із позицій сторін їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved