Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради, Новомосковської районної державної адміністрації, треті особи Новомосковська районна державна нотаріальна контора, Управління Держеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, в якому просить: 1.визнати за нею право на земельний пай площею 3.72 умовних кадастрових гектар із земель колишнього КСП «Колос», що розташований на території Миколаївської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 01 вересня 2006 року; 2.Зобовязати Новомосковську районну державну адміністрацію виділити їй земельну частку (пай) розміром 3,72 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Колос» після смерті [PERSON]. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначає, що її батько, [PERSON], з 1987 року та по день смерті, 30 квітня 1997 року, був членом колгоспу ім. Калініна, який в подальшому був реорганізований в КСП «Колос». [PERSON] набув право на земельний пай розміром 3.72 умовних кадастрових гектара. Після його смерті спадкоємцем на вказаний земельний пай стала його дружина [PERSON]. Так як за життя [PERSON] не встиг отримати сертифікат на земельний пай, [PERSON] звернулася до Новомосковського районного суду Дніпропетровської області з позовом про визнання права на земельний пай в порядку спадкування, її позов було задоволено, рішенням Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2003 року за [PERSON] було визнано право на земельний пай розміром 3,72 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Колос», Новомосковську районну державну адміністрацію зобовязано виготовити та видати [PERSON] сертифікат на право на земельний пай. 01 вересня 2006 року [PERSON] померла, після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді зазначеного земельного паю, який спадкодавець не встигла оформити та отримати державний акт на право приватної власності на землю. Спадкоємцем першої черги за законом, на вказане майно після смерті [PERSON] стала [PERSON]. В червні 2017 року позивач звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний земельний пай. Проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку (пай), так як не надано оригіналів правовстановлюючих документів. Між тим, позивач зазначає, що спадкодавець [PERSON], набувши право на отримання сертифікату на право на земельний пай, належним чином не встигла оформити свої права, тому [PERSON] просить поновити порушене право на отримання у власність спадкового майна. В судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду з заявою про слухання справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Миколаївської сільської ради, не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не надав. Представник Новомосковської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав частково. Представник третіх осіб в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Рішенням Новомосковського районного суду від 21.03.2003 року за [PERSON] визнане право на спадкування земельною паю розміром 3,72 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Колос», Новомосковську районну державну адміністрацію зобовязано виготовити та видати на імя [PERSON] сертифікат на право на земельний пай. У відповідності до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до спадкоємців. Таким чином, до [PERSON], на виконання Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року та Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», перейшло право на спадкування земельної ділянки (паю) розміром 3,72 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Колос», що повинен був отримати [PERSON], який являвся членом колгоспу ім.Калініна. В свою чергу, [PERSON] померла 01 вересня 2006 року. Відповідно до ст. ст. 25, 346 ЦК України цивільна правоздатність та право власності припиняється у разі смерті власника. Зазначені обставини щодо набуття права на земельний пай спадкодавцем [PERSON], у відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Новомосковською районною державною адміністрацією не надано даних про виконання зазначеного рішення суду та про отримання спадкодавцем [PERSON] вікторією Іванівною сертифікату про право на земельний пай. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON] являється спадкоємцем [PERSON], після її смерті заведено спадкову справу № 141/2007, позивач прийняла спадщину, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), що належали [PERSON] та [PERSON], оскільки спадкодавець, прийнявши спадщину після смерті [PERSON], не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину. Інших спадкоємців на зазначене спадкове майно судом не виявлено. У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусами після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. В судовому засіданні не надано даних про отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, та відповідно, державного акту на право приватної власності на землю, однак остання, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Згідно п.2 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», згідно списку, прикладеного до державного акту на право колективної власності на землю. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають задоволенню, суду доведено, що [PERSON] на законних підставах набув право на земельний пай, його спадкоємець, [PERSON], прийнявши спадщину, в повному обсязі не встигла оформити свої спадкові права, тому за [PERSON] повинно бути визнане право на земельний пай розміром 3.72 умовних кадастрових гектара, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. При цьому суд позбавлений можливості задовольнити позов в частині зобовязання Новомосковської районної державної адміністрації виділити позивачу пай розміром 3,72 умовних кадастрових гектари, як такі, що предявлені передчасно. Діючим законодавством встановлений певний порядок отримання та виділення земельної ділянки, яка потребує від позивача вчинення послідовних дій, визначених, в тому числі Законом України «Про землеустрій», а тому суд вважає за необхідне зобовязати Новомосковську районну державну адміністрацію виготовити та видати на імя [PERSON] сертифікат на право на земельний пай розміром 3,72 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Колос», Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, після смерті [PERSON], померлої 01 вересня 2006 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial