Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на належне їй право на земельну частку (пай). За життя [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно заповіла їй. Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 20 грудня 2018 року позивачу визначено додатковий строк три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили для прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Вказуючи, що вона у зазначений строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай), просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), що належало [PERSON] на підставі сертифікату серії ВЛ №0126341 від 30 січня 1997 року, яке успадкувала його дружина [PERSON] . У підготовче засідання позивач та її представник не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені (а.с. 21), 18 червня 2021 року представник позивача подала до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов вони підтримують з викладених у ньому підстав, просять задовольнити та розглядати справу без їхньої участі (а.с. 24). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 7 липня 2021 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а. с. 47). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11) і після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на належне їй право на земельну частку (пай), розміром 5.27 в умовних кадастрових гектарах, у землі Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» на території Купичівської сільської ради Турійського району Волинської області. Так, відповідно до листа Відділу у Турійському районі ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 23 березня 2021 року на підставі розпорядження голови Турійської районної державної адміністрації № 14 від 17 січня 1997 року «Про уточнення грошової оцінки сільськогосподарських угідь земель колективної власності КСП «Дружба» [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0126341 від 30 січня 1997 року, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 43. Державні акти на даний сертифікат не видавались, технічна документація на земельні ділянки не виготовлялась, земельні ділянки не реєструвались (а. с. 16). Вищевказаний сертифікат було втрачено, про що в газеті «Народне слово» №16 від 22 квітня 2021 року опубліковано відповідне оголошення (а. с. 17). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Частиною третьою статті 1268 ЦК Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що згідно з довідкою Турійської селищної ради Турійського району Волинської області від 24 лютого 2021 року №98 [PERSON] помер [INFO] . Разом з ним на день його смерті проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON] (а. с. 13), яка в контексті частини третьої статті 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті чоловіка. За життя [PERSON] 11 лютого 2010 року склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла позивачу у справі [PERSON] (а. с. 12). Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 20 грудня 2018 року позивачу визначено додатковий строк три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили для прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с. 28). Позивач [PERSON] у визначений рішенням суду строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 27). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка в контексті положень статей 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 28 квітня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право спадкодавця на земельну частку (пай) (а.с. 15). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 14/2019 до майна померлої [PERSON] (а.с. 26-46), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне спадкодавцю право на земельну частку (пай) видано позивачу. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та правових підстав для задоволення позову. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 592.25 гривні; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 592.25 гривні. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України та

Outcome: approved