Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] , вказуючи, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, будь-якого іншого заробітку (доходу) не має. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання не надає, в зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення донькою 3-річного віку в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, та понесені судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, повторно до суду не з`явився, відзив на позовну заяву на будь-які клопотання до суду не надав. За таких обставин судом відповідно до ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України\~постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції від 26.07.2014 року, актовий запис № 978 (а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 11.08.2018 року, актовий запис № 935 (а.с.13). Дитина знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з позивачем (а.с 17, 18). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини в добровільному порядку не надає. Згідно\~ст.75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності від надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч. 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини на утримання чоловіком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідно до наказу Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» від 04.10.2018 року [PERSON] надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного ріку з 22.10.2018 по 09.08.2021 року (а.с 14). Як вбачається, відповідач [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії на посаді командира 1-го стрілецького взводу стрілецької роти та згідно довідки має дохід, який становить за квітень-вересень 2019 року у розмірі 84531,47 грн. (а.с. 35). Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки він працює. Суд вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення донькою трьох років у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно. Виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1ст.\~430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 1100 грн, що підтверджується квитанцією від 23.08.2019 року.

Outcome: approved