Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24.01.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та таке, що буде суперечити інтересам позивача, оскільки фактичні шлюбні відносини припинено приблизно у листопаді-грудні 2016 року. З того часу сторони спільно не проживають, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться, спілкування між ними припинено. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного. Просить шлюб розірвати, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у розмірі 908,00 грн. Позивач у судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.33). Судом також було здійснено виклик відповідача шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Бердянського міськрайонного суду (а.с.32). Відзив на позов відповідач не подавав. Причини неявки в судове засідання суду не повідомив. За таких підстав, суд приходить до висновку, що є усі умови, передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України для розгляду справи в заочному порядку. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247,281 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд встановив наступне. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 24.01.2009 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №14 (а.с.13). Подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . У позовній заяві позивач вказує на те, що шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені приблизно у листопаді-грудні 2016 року. З цього часу сторони спільно не проживають, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу позивач називає: різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного. З огляду на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач жодних заперечень проти позову не висловив, своїх пояснень щодо суті спору суду не подав, за час розгляду справи у суді сторони до примирення не дійшли, тому суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно є неможливим і таким, що суперечить інтересам подружжя. А тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved