Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з даною позовною заявою мотивуючи її тим, що з 09.09.2009 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] За час шлюбу у них народилась донька Іліна, [INFO] Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, постійні конфліктні ситуації, які унеможливлюють подальше спільне проживання, як однієї сімї. З липня 2017 року вони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства протягом вказаного терміну не ведуть. [PERSON] вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення між ними є неможливі. За таких обставин, позивачка просить шлюб, який був укладений 09.09.2009 року між нею та [PERSON] розірвати, а неповнолітню доньку [PERSON] Іліну, [INFO], залишити разом з нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просили їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засіданні повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва серії 1-ФМ № 059278 від 09.09.2009 року про шлюб, 09 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Чопської міської ради Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №35. Після реєстрацію шлюбу прізвище дружини було змінено на [PERSON]. За час шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії МА №1519310. Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3\~ ст.105 СК України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, сімейне життя між ними не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, проживають окремо, тобто даний шлюб існує тільки формально. Спорів щодо поділу спільного майна сторонами не заявлялося. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати, а малолітню дитину залишити з матірю. У відповідності до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved