Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 14 жовтня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції зареєструвала шлюб із [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1444. Від подружнього життя [INFO] року народився син - [PERSON], який мешкає разом з нею та знаходиться на її вихованні і утриманні. Проте, сімейне життя з відповідачем не склалося та рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2010 року шлюб з останнім розірвано. З початку 2015 року [PERSON] самоусунувся від виконання своїх обов'язків щодо утримання та виховання дитини, а саме: з дитиною взагалі не спілкується, не бачиться, матеріальної допомоги не надає, подарунків не дарить. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просила їх задовольнити та пояснила, що [PERSON] з сином не спілкується та жодної участі у його житті не приймає, а саме: зі святами не поздоровляє, його життям та здоров'ям не цікавиться, школу не відвідує, дозвілля не проводить. З 2014 року відповідач не допомагає в утриманні сина, однак за стягненням аліментів з останнього вона не зверталася, з 2015 року [PERSON] взагалі перестав спілкуватися з дитиною. Позивач зазначала, що відповідач створив іншу родину та при зверненні до останнього за наданням дозволу на виїзд дитини за кордон, ним було відмовлено у наданні такого дозволу. Через неявку відповідача в судове засідання [PERSON] не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. [PERSON], який багаторазово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду надано заяву за підписом заступника директора Департаменту - начальника Управління служб у справах дітей Малько О.П., якою він просив розглянути справу за відсутності представника Управління служб та під час ухвалення рішення врахувати інтереси малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що сім років тому його донька - позивач у справі, розлучилася із [PERSON], який спочатку приймав участь у вихованні та утриманні його онука - [PERSON], однак протягом останніх трьох років самоусунувся від участі у вихованні сина, матеріальної допомоги не надає на утримання дитини, подарунків не дарує, школу не відвідує. Свідок зазначав, що дитина часто хворіє, у зв'язку з чим, потребує оздоровлення, проте відповідач дозволу на виїзд сина за кордон для покращення стану здоров'я не надав, посилаючись на брак часу, телефонних дзвінків уникає, відповідач взагалі не спілкується із дитиною. Матеріальним утриманням та вихованням дитини займається позивач по справі, батьки позивача допомагають їй в утриманні онука. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] вихованням сина не займається, школу, де навчається син, не відвідує, подарунків дитині не дарить, на зв'язок не виходить. Свідок зазначала, що відповідач створив іншу родину. Відповідач взагалі ніякої допомоги дитині не надає, із дитиною не спілкується, навіть по телефону. Враховуючи положення ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано 14 жовтня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1444. [INFO] року від подружнього життя народився [PERSON], батьками якого в Свідоцтві про народження Серії [NUMBER], виданому 13 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, записано сторін по справі - [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили. В судовому засіданні встановлено, що дитина - [PERSON] мешкає разом з матір'ю - [PERSON] Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до висновку з розгляду матеріалу ЖЄО № 7974 від 25 квітня 2017 року, складеного Інспектором ювенальної превенції сектору превенції патрульної поліції Немишлянського ВП ГУ НП України в Харківській області лейтенантом поліції Колісник Г.Є., 25 квітня 2017 року до Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява [PERSON] за фактом того, що колишній чоловік [PERSON], [INFO], не виконує батьківських обов'язків по відношенню до спільної дитини. Під час роботи за матеріалом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина. Після розірвання шлюбу [PERSON] не бачиться з дитиною, а також не приймає участі у її вихованні. Згідно листа Харківської приватної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів «Харківський колегіум» Харківської області № 54 від 12 травня 2017 року за підписом директора Бєлічевої Т.Н., [PERSON] навчається у 5-А класі, школу відвідує з першого класу. Під час навчання дитини його батько [PERSON] до школи не приходив, з вчителями та керівництвом школи не зустрічався. За навчання хлопчика сплачує його матір [PERSON]. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За статтею 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач участі у розвитку та вихованні сина - [PERSON] не приймає, здоров'ям та навчанням дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про систематичне, протягом тривалого часу невиконання відповідачем батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 СК України, по відношенню до свого малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. За змістом ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Положеннями ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В ході судового розгляду справи доводи позивача щодо ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню сина не спростовано, існування обставин, які перешкоджають участі [PERSON] в утриманні та вихованні дитини, не встановлено. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області надало висновок № 579 від 11 жовтня 2017 року, яким вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина - [PERSON], [INFO], є доцільним та відповідає інтересам малолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved