Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON]. батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO]. Причина подачі позову полягає в тому, відповідачка тривалий час ухиляється від утримання свого сина, не створює належних умов для його виховання, навчання та розвитку, порушує батьківські обов'язки, позивач просить винести рішення про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходу. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона є бабусею [PERSON], а [PERSON] є її донькою. З народження вона опікується онуком , а з вересня 2013 року повністю займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини, оскільки донька покинула його та не цікавиться ним. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Представник Служби у справах дітей Краснограської РДА не заперечувала проти задоволення позову. Було ухвалено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON], відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, піклується про нього виключно бабуся. Прокурор прокуратури Красноградського району в судовому засіданні позов підтримав, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути з неї аліменти. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, представника прокуратури, служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відомості про батька дитини записано відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою). Тривалий час відповідачка проживає окремо від сина, не спілкується з ним, не займається його вихованням та матеріально не забезпечує. [PERSON] не відвідує дошкільний навчальний заклад дитини, про що свідчить характеристика на вихованця старшої групи [PERSON] Красноградського НВК №3. До органів опіки з питання порушення своїх прав як матері відповідачка не зверталася. Згідно Висновку служби у справах дітей Красноградської РДА Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 11.09.2014 року, служба вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO]. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав»№ 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відтак, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], 1988 року народження ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та забезпеченню сина [PERSON], не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав відносно [PERSON] ,[INFO]. Також підлягають стягненню з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів ії заробітку (доходу), але не менше 30% неоподатковуваного мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст. 166 СК України, де вказано, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, який передбачений ст. 180 СК України. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів. Розмір стягнення аліментів визначається згідно зі ст. 181 СК України, де передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст. 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини і вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved