Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові посилається на те, що вона з відповідачем уклали шлюб 10 листопада 2005 року у виконавчому комітеті Забрідської сільської ради Хустського району, про що зроблено а/з № 11. За час спільного проживання у них народилася одна дитина син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вона з відповідачем є людьми різних характерів та поглядів на сімейне життя, між ними часто виникають сварки та непорозуміння, що негативно впливає на малолітню дитину. Відповідач зловживає спиртними напоями, зраджує їй у подружній вірності та належним чином не утримує сімю. Їхній шлюб носить формальний характер, оскільки вона з відповідачем тривалий час разом не проживають та не ведуть спільне господарство. На сьогоднішній день неповнолітня дитина проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини, так як працює за кордоном та інших утриманців немає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та постановити рішення про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення повідомлення про його виклик в судове засідання в газеті «Новини Закарпаття». Причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивача про слухання справи за її відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 листопада 2005 року у виконавчому комітеті Забрідської сільської ради Хустського району за а/з № 11. Від спільного проживання у сторін народилася одна дитини син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Відповідач зобовязання по утриманню дитини належно не виконує. При розгляді даної справи зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідач працює за кордоном, є здоровою та працездатною людиною, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підставі ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка стверджує про неможливість існування шлюбу між ними у такій формі, його формальність та невиконання прямого призначення шлюбу. З огляду на встановлене суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Продовження існування шлюбних відносин між сторонами у такій формі приводить до загостренні їхніх відносин і створює лише конфліктні ситуації, а тому його доцільно розірвати. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: для дітей віком до 6 років у розмірі 1032 гривні, дітей віком від 6 до 18 років 1286 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в сумі 800 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved