Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вказуючи, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у період з 27.10.2005 року по 19.11.2008 року. За цей період сторонами було набуто сумісне майно, а саме : житловий будинок [ADDRESS], однак, поділити це майно мирним шляхом сторони не можуть. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права особистої власності, вказуючи, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] у період з 27.10.2005 року по 19.11.2008 року. У цей період, однак, за його особисті кошти, ним був придбаний житловий будинок [ADDRESS], який він просить визнати його особистою власністю. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, адвокат в її інтересах у судовому засіданні позовні уточнені вимоги первісного позову підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просив суд відмовити з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 27.10.2005 року по 19.11.2008 року, від цього шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. За період сумісного проживання ними сторонами по справі було набуто сумісне майно - житловий будинок [ADDRESS], який, як такий, що придбаний у період шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, і який позивачка [PERSON] просить поділити між нею та [PERSON], та згідно висновку експертизи у матеріалах справи, виділити їй та визнати за нею право власності на частину будинку по ІІ варіанту розділу домоволодіння як першому співвласнику. Вказує, що цей будинок був приданий за сумісні кошти, а також звертає увагу на той факт, що її батьки надавали кошти на придбання цього будинку. Щодо вимог зустрічного позову [PERSON], то представник позивачки пояснив, що просить відмовити у задоволенні цього позову, оскільки [PERSON] не доведено, що вищевказаний будинок був придбаний за його особисті кошти. На підставі вищевикладеного просив первісний позов задовольнити, визнати житловий будинок [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності, здійснити розділ спірного домоволодіння виділити та визнати за [PERSON] право власності на частину домоволодіння, яка вказана у другому варіанті експертизи по розділу будинку як першому співвласнику, іншу частину будинку, згідно другого варіанту експертизи, як другому співвласнику, просила виділити [PERSON], а також стягнути з [PERSON] 573, 50 гривень - суму, на яку частка [PERSON] є меншою ідеальної долі розділу домоволодіння. Адвокат в інтересах [PERSON] у судовому засіданні просив у задоволенні первісного позову відмовити у повному обсязі, вимоги зустрічного позову задовольнити, мотивуючи це наступним. Дійсно, сторонами у період шлюбу був придбаний житловий будинок [ADDRESS]. Однак, не приймаючи до уваги те, що він був придбаний у період шлюбу, цей будинок є особистою власністю [PERSON] з огляду на наступне. У день, коли був придбаний цей будинок, а саме, 20.01.2006 року, [PERSON] продав квартиру, яка належала йому особисто та одразу здійснив покупку спірного будинку на кошти, які він отримав від продажу своєї квартири, що підтверджується матеріалами справи та показами свідків. На підставі цього просив суд відмовити у задоволенні первісного позову, вимоги зустрічного позову підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав доводи свого адвоката, просив суд задовольнити зустрічний позов, у задоволенні первісного позову просив суд відмовити та звернув увагу суду на те, що все, що пояснює представник [PERSON] не відповідає дійсності. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись неодноразово, надали на адресу суду заяву, згідно якої вказують, що з позовними вимогами [PERSON] згодні у повному обсязі, просять винести рішення за умови врахування інтересів та не порушення прав малолітнього [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи - виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області у судовому засіданні вирішення вимог первісного та зустрічного позову залишив на розсуд суду, просив винести законне та обґрунтоване рішення, об'єктивно дослідивши усі матеріали справи. Також пояснив, що ознайомившись з висновком експертизи, у разі задоволення судом вимог первісного позову, тобто поділу спірного житлового будинку, він не заперечує щодо узгодження проведення необхідних обладнань, тобто сторони мають звернутися до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області для утримання необхідних узгоджень для проведення цих переобладнань. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є мамою [PERSON], також пояснила, що [PERSON] та [PERSON], коли перебували у шлюбі, вирішили придбати житловий будинок. Попросили її та батька [PERSON] допомогти їм, оскільки кошти вони збирали, однак, коштів на придбання будинку у них не вистачало. Знайшли будинок, який вона також разом з ними оглядала перед тим, як вони його купили. Вона та її чоловік, батько [PERSON] дали їм спочатку 1200,00 доларів США на придбання спірного будинку а потім ще дали 5000,00 доларів на здійснення ремонту у цьому будинку. Потім [PERSON] став випивати, отримав травму на будівництві, [PERSON] доглядала його, однак [PERSON] ставився до неї з неповагою, тому вона вирішила розійтися з ним. Також пояснила, що на даний час її дочці [PERSON] не має де жити, вона знімає квартиру та проживає там з дитиною - сином [PERSON]. Що стосується саме оформлення придбання цього будинку, їй нічого не відомо, оскільки вона не була присутньою при оформленні договору, їй відомо, що оформили цей будинок на [PERSON], оскільки він був її чоловіком та головою родини. Також пояснила, що вона разом із своїм чоловіком завжди допомагали своїй дочці та її чоловіку - дали грошей на придбання будинку, на проведення ремонту цьому будинку, де зробили опалення, поміняли вікна, купили меблі, особисто приймали участь у здійсненні ремонту, а також допомагали оплачувати контрактне навчання [PERSON] Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є мамою [PERSON] Раніше, коли він не був одружений з [PERSON] вона разом з чоловіком придбала своєму сину квартиру по вул.. Островського, у м. Білгород- Дністровському, яка була оформлена на [PERSON] Потім, після того як [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, вони вирішили придбати будинок. Знайшли будинок, який сподобався і [PERSON] і [PERSON], його ціна була 12 000,00 доларів США. Цей будинок [PERSON] оглядала лише один раз, і , як пояснила свідок [PERSON], у разі, якщо б [PERSON] цей будинок не сподобався, вони б шукали інший будинок. Оскільки вільних коштів ні кого не було, [PERSON] продав свою квартиру по вул.. Островського, та на ці кошти купив спірний будинок. Ці обидві договори були оформлені в один день у одного і того ж нотаріуса - [PERSON] Свою квартиру [PERSON] продав за 10 000,00 доларів США, і тут же ним був придбаний спірний будинок за 12 000,00 доларів США. При оформленні цього договору була присутня і [PERSON], яка надавала [PERSON] свою згоду на придбання будинку. Також, як пояснила свідок, оскільки різниця між продажем квартири та будинку склала 2 000,00 доларів, одну тисячу доларів США дала родина [PERSON], і одну тисячу доларів США дали батьки [PERSON] Потім, як також пояснила свідок, вона ще давали їм кошти у розмірі 1400, 00 гривень на ремонт котла у будинку, потім ще надавала грошові кошти. Що стосується грошових коштів, які [PERSON] отримала у зв'язку з народженням дитини, то ці кошти йшли виключно на дитину. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона продавала будинок [ADDRESS]. Будинок прийшов оглянути [PERSON] та його мама. Після того, як [PERSON] та [PERSON] дали завдаток у розмірі 200,00 доларів за цей будинок, [PERSON] попросили її пустити їх туди жити. Цей завдаток вони передали їй у приміщенні ЗОШ №3, про що вона написала розписку, яку потім, при укладенні договору, вона повернула. Також пояснила, що [PERSON] продавав свою квартиру, для того, щоб придбати цей будинок, тому договори продажу його квартири та покупки спірного будинку були проведені в один день у одного й того ж нотаріуса. При оформленні цих договорів дружини [PERSON] - [PERSON] вона не бачила. Як їй відомо, [PERSON] продав свою квартиру за 10 000,00 доларів США, а її будинок купував за 12 000,00 доларів США, і цю різницю у 2000,00 доларів дали батьки [PERSON] - 1000,00 доларів дала мати [PERSON] та 1000,00 доларів США дала мати [PERSON]. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона вирішила купити квартиру по [ADDRESS], яку продавав [PERSON] Після того, як вона та [PERSON] досягли згоди, вирішити оформлювати продаж цієї квартири, яку [PERSON] продавав за 10 000,00 доларів США. Свідок [PERSON] передала [PERSON] кошти у розмірі 200,00 доларів США в якості завдатку за квартиру, він написав їй розписку про отримання цих коштів. Як їй відомо, [PERSON] хотів купити будинок, тому йому були потрібні кошти, і у той день, коли він продавав квартиру, він купляв будинок. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона разом із своєї падчеркою [PERSON] продавала будинок [ADDRESS]. Цей будинок приходили оглянути [PERSON] та його мама. [PERSON] сказав, що він продає свою квартиру, та просив почекати, не продавати цей будинок поки він не продасть свою квартиру. Оскільки [PERSON] продавав свою квартиру і одразу купляв будинок, ці дві угоди були оформлені в один день у одного і того ж нотаріуса. У цей же день ми з падчеркою отримали всю суму за будинок - 12000,00 доларів США. При укладенні договору були присутні мама та батько [PERSON], його дружину при укладенні цих договорів свідок не бачила. Ретельно дослідивши матеріали справи, вислухавши адвоката в інтересах [PERSON], адвоката в інтересах [PERSON], [PERSON], представника третьої особи - виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, свідків, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 27 жовтня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.11.2005 року (т. 1 а.с. 7). Від цього шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (т. 1 а.с. 8). Шлюб між сторонами розірвано 19 листопада 2008 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 9.11.2008 року). У період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, а саме 20.01.2006 року, [PERSON] був придбаний житловий будинок, що не оспорювалось сторонами у судовому засіданні. Так, 20 січня 2006 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу серії ВСО № 158163, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON] за № 145, згідно якого [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купив житловий будинок [ADDRESS] за 24 948,00 гривень, які продавці одержали від покупця повністю до підписання цього договору. (т. 2 а.с. 234). Також, 20 січня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири серії ВСО № 158160, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON] за № 129, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] за 29 628, 00 гривень, які продавець отримав від покупця повністю до підписання цього договору. (т.2 а.с. 225). Приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON], надані суду завірених копії усіх документів, які були підставою для посвідчення договорів купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та будинку [ADDRESS], які містяться у матеріалах справи т. 2. а.с.224-251. Згідно копій цих документів вбачається, що згідно заяви [PERSON](т.2 а.с. 243) вона надає згоду своєму чоловікові [PERSON] на купівлю за ціну та на умовах за своїм розсудом житлового будинку, який знаходиться у [ADDRESS]. Жодних заяв щодо згоди на продаж квартири [ADDRESS], наданої [PERSON], матеріали справи не містять. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Білгород-Дністровське БТІ» 10.02.2006 року, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (т.1 а.с. 30). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо і самостійного заробітку (доходу). Тобто, з аналізу цієї норми вбачається, що майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності має бути придбане за рахунок заробітку або доходу. Оскільки безоплатна приватизація земельної ділянки за своїм правовим змістом не може вважатись придбанням майна за рахунок заробітку (доходу) подружжя, то і майно набуте шляхом безоплатної приватизації не може вважатись спільним майном подружжя. Згідно статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Згідно п. 2 ч. 2 статті 331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття до експлуатації нерухомого майна, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно п. 3 ч. 2 статті 331 ЦК України Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 23 та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання, при цьому до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно ч. 3 статті 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ч.3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому позивач повинна довести, що зазначене в позовній заяві майно є спільним сумісним майном подружжя. У відповідності до статті 63 СК України, чоловік та жінка мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, належним їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 статті 70 СК України, в разі розподілу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше на встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.ч. 1,2,3 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи пояснення сторін, надані сторонами докази, пояснення свідків, суд приходить до наступних висновків. Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок, який знаходиться у [ADDRESS]. При нотаріальному посвідченні цього договору у нотаріуса [PERSON] надала своєму чоловікові [PERSON] нотаріально посвідчену згоду на придбання будинку за ціну та на умовах за своїм розсудом, тобто діяла як особа, яка має право на придбане своїм чоловіком майно. Цей договір був зареєстрований у КП «Білгород-Дністровське БТІ», що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Білгород-Дністровське БТІ» 10.02.2006 року. Тобто, у відповідності до положень ст.. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», та положень ст.. 331 ЦК України, право власності у [PERSON] на спірний будинок виникло 10.02.2006 року - у період шлюбу. Суд приймає до уваги покази свідків [PERSON], [PERSON], які у судовому засіданні пояснили, що вони, кожна окремо, надавали грошові кошти на придбання спірного будинку, так [PERSON] дала 1200,00 доларів США, і [PERSON] дала 1000,00 доларів США. Жодних зауважень щодо цих показів свідків сторонами висловлено не було. Адвокат в інтересах позивачки [PERSON] пояснював, що [PERSON] мала особисті заощадження у сумі 5000,00 доларів, однак, суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що ці кошти були витрачені на придбання спірного будинку. Сам по собі факт продажу квартири, яка належала особисто [PERSON] і придбання одразу ж спірного будинку, навіть у одного й того ж самого нотаріуса в один і той же день не може слугувати доказом того, що спірний будинок було придбано виключно за грошові кошти [PERSON] Як вказано в Ухвалі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06 лютого 2013 року, вирішуючи спір про поділ спільного майна подружжя, суди повинні звертати увагу на те, що виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно, презюмується, доки інший з подружжя не доведе іншого, тобто діє презумпція спільного майна подружжя. [PERSON] не надано суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Згідно статті 10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що спірний будинок було придбано сторонами у період шлюбу, право власності на цей будинок будо зареєстровано за [PERSON] 10.02.2006 року, тобто виникло у одного із подружжя у період шлюбу, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірний будинок було придбано за кошти, які належали особисто [PERSON] суду не надано, враховуючи той факт, що [PERSON] не має іншого житла, змушена винаймати квартиру, де і проживає разом із неповнолітнім [PERSON], з метою захисту інтересів малолітньої дитини, суд вважає позовні вимоги первісного позову доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, задовольнивши їх; у задоволенні вимог зустрічного позову суд вважає за необхідне відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved