Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Лука - [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON], третіх осіб без самостійних вимог [PERSON], [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення про оформлення права власності на житловий будинок, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, про визнання протиправним та скасування рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачу у власність земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що в 2005 році, вона будучи в шлюбі з [PERSON], придбали незакінчений будинок на ділянці 10 соток в с. Лука-Мелешківська у громадянина [PERSON] та рішенням 2 сесії 4 скликання Лука-Мелешківської сільської ради від 29 квітня 2005 року вирішено безоплатно передати у власність [PERSON] вказану земельну ділянку. До цього часу подружжя були зареєстровані в [INFO]. Станом на 2011 рік подружжя закінчили будівництво будинку, були проведені всі комунікації. В 2011 році [PERSON] пішов проживати до іншої жінки і подав заяву про розірвання шлюбу. Позивачка зверталась до виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради, управління держтехногенбезпеки у Вінницькій області, КП «ВООБТІ» з метою узаконення будинку та прийняття його в експлуатацію, але отримала відмови, які мотивуються відсутністю погодження з боку іншого подружжя, співвласника будинку та користувача земельної ділянки - [PERSON] на прийняття будинку в експлуатацію і наявність спору між ними. За заявою позивачки [PERSON] від 23.11.2011 року, згідно рішення виконкому Лука-Мелешківської сільської ради №233 від 02 грудня 2011 року вказаному будинку на спірній земельній ділянці присвоєна юридична адреса: вул. Незалежності,7-а. З урахуванням же неприязних стосунків між подружжям, відсутності в позивача іншого житла, остання звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду, щоб зобовязати КП «ВООБТІ» провести технічну інвентаризацію об'єкту нерухомого майна, самовільно збудованого житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Незалежності, 7 А в с. Лука [PERSON], Вінницького району Вінницької області. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду, позов [PERSON] був задоволений. КП «ВООБТІ» виготовлено технічний паспорт на будинковолодіння та ескіз земельної ділянки. Користувачами будинку по вул. Незалежності ,7-А в с. Лука - Мелешківська Вінницького району Вінницької області є [PERSON] та [PERSON]. В травні 2012 року, [PERSON] звернулась до Вінницького районного суду з позовом до [PERSON], Лука - [PERSON] сільської ради про визнання за нею права власності на 1/2 частину будинок у цілому та встановлення користування земельною ділянкою. По даній справі постановлена ухвала про забезпечення позову про утримання будь-яких дій. Даний спір триває по даний час (справа № 0230/2985/2012). Не дивлячись на існування з листопада 2011 року спору відносно самовільно побудованого будинку та земельної ділянки, стороною якого є Лука-Мелешківська сільська рада, відповідач виносить оскаржуване рішення про визнання права власності на будинок за іншою особою, [PERSON], та рішення про надання останньому дозволу на виготовлення технічної документації по передачу у власність земельної ділянки та закріплює за ним права користування земельною ділянкою, посилаючись в оскаржуваному рішенні на декларацію про прийняття спірного будинку в експлуатацію. Станом на 22.06.2012 року, відсутні правовстановлюючі документи про право власності [PERSON] на будинок по вул. Незалежності,7-А в с. Лука-Мелешківська. Вказаним рішенням відповідач порушив конституційні права позивача. Крім цього, оскаржуване рішення прийнято в порушення норм діючого Земельного Кодексу України, зокрема, земельна ділянка у [PERSON] не вилучалась в землі запасу с. Лука-Мелешківська, а [PERSON] не надавалась в користування, а також органом місцевого самоврядування не взятий до уваги той факт, що на земельній ділянці знаходиться спірний будинок та спірна земельна ділянка, спір вирішується судом з участю відповідача і є ухвала про забезпечення позову. За наведених обставин позивач звернулася до суду з позовом (справа № 0230/2985/2012), в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Лука [PERSON] сільської ради №142 від 27.09.2012 року, яким вирішено оформити право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що розташовані в селі Лука-Мелешківська, вул. Незалежності буд. № 7а, Вінницького району Вінницької області на ім'я [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що розташовані в селі Лука-Мелешківська, по вул. Незалежності буд. № 7-а, Вінницького району Вінницької області, видане [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області №142 від 27.09.2012 року; визнати протиправним та скасувати рішення 16 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22 червня 2012 року, яким надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації по передачу у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель, що були в користуванні, і яка розташована на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту за адресою: с.Лука-Мелешківська, вул.Незалежності, Вінницького району Вінницької області; [PERSON] замовити відповідній землевпорядній проектній організації розробку документації, вказаної в п. 1; [PERSON] виконувати обов'язки землекористувача відповідно до вимог ст. 40 Земельного Кодексу України; визнати за нею право власності на 1/2 частину самочинно збудованого будинку з господарськими будівлями по вул. Незалежності, 7 А в с. Лука Мелешківська Вінницького району Вінницької області; виділити їй 1/2 частину будинку з господарськими будівлями по вул. Незалежності, 7 А в с. Лука Мелешківська Вінницького району Вінницької області; встановити порядок користування земельною ділянкою площею 10 соток по вул. Незалежності, 7 А в с. Лука Мелешківська Вінницького району Вінницької області, на якій розміщений будинок, згідно з фактичним користуванням будинком. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.01.2014 року розєднано в окремі провадження позовні вимоги [PERSON] до виконавчого комітету Лука [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, його поділ, встановлення порядку користування земельною ділянкою та позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення про оформлення права власності на житловий будинок, рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок. В ході судового розгляду позивачем було уточнено позовні вимоги, згідно яких вона просить визнати частково недійсною в частині забудовника [PERSON] декларацію про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області 24.09.2012 року під № ВН18212172373, згідно якої, житловий будинок «А», цокольний поверх «п/А», тераса «а», сарай «п/а», гараж «Б», сарай «В», убиральня «Г» по вулиці Незалежності б/н в с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області закінчений і готовий до експлуатації; визнати в декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області 24.09.2012 року під № ВН18212172373, згідно якої, житловий будинок «А», цокольний поверх «п/А», тераса «а», сарай «п/а», гараж «Б», сарай «В», убиральна «Г» по вулиці Незалежності б/н в с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області закінчений і готовий до експлуатації, справжніми забудовниками подружжя [PERSON] та [PERSON]; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області №142 від 27.09.2012 року, яким вирішено оформити право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що розташовані в селі Лука-Мелешківська, вул. Незалежності буд. № 7а, Вінницького району Вінницької області на ім'я [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що розташовані в селі Лука-Мелешківська, по вул. Незалежності буд. № 7-а, Вінницького району Вінницької області, видане [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області №142 від 27.09.2012 року; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Лука-Мелешківська по вул. Незалежності, 7-а, Вінницького району Вінницької області, проведену КП «ВООБТІ» 30.09.2012 року; визнати протиправним та скасувати рішення 16 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22 червня 2012 року, яким надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації по передачу у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель, що були в користуванні, і яка розташована на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту за адресою: с.Лука-Мелешківська, вул.Незалежності, Вінницького району Вінницької області; [PERSON] замовити відповідній землевпорядній проектній організації розробку документації, вказаної в п. 1; [PERSON] виконувати обов'язки землекористувача відповідно до вимог ст. 40 Земельного Кодексу України. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, зокрема, представник позивача пояснив, що подружжя зареєстрували шлюб 17.02.2001 року, який було розірвано в 2012 році рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області, від шлюбу дітей не мають. До 2007 року проживали на квартирі, потім купили будинок в с. Лука [PERSON]. Позивач та її чоловік працювали, також допомагали батьки, ніхто грошей не вимагав повертати. З 2013 року позивач не проживає в даному будинку. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] в судовому засіданні при вирішенні спору покладався на думку суду та зазначив, що йому невідомо яким чином подружжя придбали нерухомість. Документи, надані суду, відповідають дійсності. Сільська рада пішла на зустріч батькам [PERSON], так як член виконкому сільської ради це співробітник [PERSON]. Власником земельної ділянки є сільська рада. Представник відповідача [PERSON] та третіх осіб [PERSON], [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав, заперечував щодо їх задоволення та пояснив, що відсутні докази про те, що відповідач [PERSON] перебуваючи в шлюбі купив земельну ділянку, будинок будували його батьки, купували будівельні матеріали, наймали робочу силу. Батьки будували хату собі, однак пішли дітям на зустріч, щоб ті не платили за квартиру. Позивач неправильно розуміє зміст Закону, тому бажає отримати будинок. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог, зазначивши, що вони з чоловіком проживали в [INFO], згодом приїхали в м. Вінницю, де їм випала нагода придбати будинок та земельну ділянку. Оскільки на той час у неї був відсутній паспорт громадянина України, то всі документу оформлялися на імя чоловіка. Оскільки на той час сімя її сина винаймала квартиру, щоб діти не витрачали лишні кошти, вони з чоловіком дозволили їм жити в будинку. Вважає, що позивач ніякого відношення немає до будинку. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, рішенням 22 сесії 4 скликання Лука [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області від 29.04.2005 року, за заявою [PERSON], земельну ділянку в загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлових споруд, в межах с. Лука - [PERSON], в звязку з неможливістю використання її за призначенням, вилучено з користування [PERSON], переведено в землі запасу сільської ради та передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] (а.с. 36 - 37). Рішенням виконкому Лука-Мелешківської сільської ради №233 від 02 грудня 2011 року, за заявою [PERSON] від 23.11.2011 року, будинку, що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлових споруд, присвоєна юридична адреса: вул. Незалежності,7-а (а.с. 43). Згідно робочих проектів, на замовлення [PERSON], до будинку №7 А по вул. Незалежності в с. Лука [PERSON], Вінницького району Вінницької області було підведено комунікаційні мережі, зокрема, газопостачання, електропостачання (а.с. 45 113). Позивач [PERSON] зверталась до виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради, управління держтехногенбезпеки у Вінницькій області, КП «ВООБТІ» з заявами з метою узаконення будинку та прийняття його в експлуатацію, але отримувала відмови, які мотивуються відсутністю погодження з боку іншого подружжя, співвласника будинку та користувача земельної ділянки - [PERSON] на прийняття будинку в експлуатацію (а.с. 38 42, 44). Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.01.2012 року визнано протиправними дії КП «ВООБТІ» у відмові [PERSON] провести технічну інвентаризацію обєкту нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Незалежності, 7 А в с. Лука [PERSON], Вінницького району Вінницької області та зобовязано провести технічну інвентаризацію вказаного обєкта нерухомості (а.с.139 - 142). 17.02.2012 року КП «ВООБТІ» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Незалежності, 7 А в с. Лука [PERSON], Вінницького району Вінницької області, користувачами даного будинку зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.143 - 148). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 07.05.2012 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Лука [PERSON] сільської ради, [PERSON] про визнання прав власності на житловий будинок, його поділ та встановлення порядку користування земельною ділянкою, в порядку забезпечення позову, заборонено [PERSON] вчиняти будь які дії по розбиранню, пошкодженню будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Незалежності, 7 А в с. Лука [PERSON], Вінницького району Вінницької області (а.с.149). Згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації серії ВН 18212172373 від 24.09.2012 року, будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Незалежності, 7 А в с. Лука [PERSON], Вінницького району Вінницької області вважати закінченим будівництвом та готовим до експлуатації (а.с.186 - 188). Рішенням №142 Лука [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області від 27.09.2012 року, за заявою [PERSON], на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації від 24.09.2012 року, присвоєно поштову адресу будинковолодінню, що розташовано в с. Лука [PERSON] по вул. Незалежності, 7 А, Вінницького району Вінницької області (а.с.189). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.09.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав від 30.09.2012 року, власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Незалежності, 7 А в с. Лука [PERSON], Вінницького району Вінницької області являється [PERSON] (а.с.5 - 6). Факт неприязних стосунків між позивачем [PERSON] та [PERSON], [PERSON] підтверджується постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 01.03.2012 року та вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 21.01.2013 року (а.с. 132 - 134). Як вбачається з довідок Розкопанської сільської ради Погребищенського району Вінницької області №68 та № 67 від 26.03.2013 року, [PERSON] в період з 2005 року по 21.11.2012 року та його дружина [PERSON] в період з 2005 року по 31.01.2013 року постійно проживали та були зареєстровані в [INFO] та вели спільне підсобне господарство; користувалися земельною ділянкою площею 0,87 га на підставі рішення 7 сесії Розкопанської сільської ради 22 скликання від 29.08.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування громадянам» (а.с.136 - 137), що спростовує твердження [PERSON] про те, що вони разом з чоловіком проживали в буд. №7 А по вул. Незалежності в с. Лука [PERSON], Вінницького району Вінницької області. Згідно відомостей про членів домогосподарства з реєстрацією місця проживання, в с. Розкопане по вул. Інтернаціональна, 22, Погребищенського району Вінницької області зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.137 - 138). Згідно ст.ст. 16, 17 Закону України «Про власність», право приватної власності на жилий будинок виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу жилий будинок у звязку з цим є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок спільної праці членів сім`ї жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставах угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. Тобто, в судовому засіданні встановлено, що будинок та земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Твердження третьої особи [PERSON] про те, що вищезазначений будинок є власністю її та її чоловіка не відповідає фактичним обставинам справи. Допомога в будівництві даного будинку батьків [PERSON] подружжю Данилич є допомога, яка надавалася ними у вигляді грошових коштів, як одне з джерел створення спільної сумісної власності подружжя, була фактично безоплатною, і ніяких зобовязань подружжя Данилич перед батьками не несли. Також, судом враховано, що ні відповідачем, ні третьою особою не було надано письмової угоди про створення спільної сумісної власності між ними та подружжям Данилич, а також не було заявлено позовних вимог про відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частини 2-5 ст. 13 цього Кодексу. Частиною 2 статті 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ст.ст. 257, 261 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства, починається від дня припинення насильства. Перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання. У разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом. Як вбачається з матеріалів справи, про існування рішення 16 сесії 6 скликання Лука [PERSON] сільської ради від 22.06.2012 року, позивач дізналася 14.02.2013 року на запит адвоката при розгляді Вінницьким районним судом Вінницької області цивільної справи № 0230/2985/2012 (а.с.2). Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу. Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності закріплені в положенні ст. 116 ЗК України, згідно якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону; набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою ст. 128 цього Кодексу; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. У статті 152 ЗК України зазначені способи захисту прав на земельні ділянки, зокрема, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 61 СК України, передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати, повязані з явкою до суду, витрати, повязані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати, повязані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій. Як встановлено по справі, позивачем [PERSON] було понесено судові витрати, зокрема, у зв`язку із зверненням до суду сплачено судовий збір, в сумі в розмірі 245 грн. 00 коп., що підтверджується письмовими доказами (а.с. 1, 183). За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам. Беручи до уваги повне задоволення вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути місцевого бюджету Лука [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області та [PERSON], в рівних частках, на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 245 грн. 00 коп., що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved