Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради (далі - ММР), в якому просила визнати за нею право власності на нежитлове приміщення площею 110,1 кв. м, яке розташоване по [ADDRESS]. На обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що вона є власником нежитлових приміщень, а саме: № 14 по [ADDRESS] площею 54,3 кв. м; № № 1-а, 1-б, А-4-5 по [ADDRESS] площею 13,3 кв. м. Відповідно до рішення ММР від 29 липня 2008 року № 5/23/4161 їй виділена земельна ділянка площею 0,0049 га по [ADDRESS]. На підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 04 листопада 2008 року № 08/04/1076 були виконані будівельні роботи і до приміщення № 14 та № № 1-а, 1-б, А-4-5 за указаною адресою збудована прибудова площею 48,7 кв. м. Бюро технічної інвентаризації м. Маріуполя видало позивачу технічний паспорт на нежитлове приміщення площею 110 кв. м за указаною адресою. Попередні технічні паспорта не нежитлові приміщення погашені. На теперішній час у позивача відсутні документи на право власності на нежитлове приміщення площею 110, 1 кв. м. 21 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до Центру адміністративних послуг ММР з питання проведення реєстрації права власності на нежитлове приміщення площею 110 кв. м за указаною адресою, однак у реєстрації їй відмовлено. Посилаючись на указані обставини, позивач просила позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилися, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник Маріупольської міської ради - Карацюба В.Л. - у судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, при вирішенні позовних вимог наполягав на відмові. Треті особи: [PERSON] та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради до судового засідання не з'явилися, причини неявки суд не повідомили, оскільки у справі достатньо даних для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю третіх осіб. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Виконуючи вимоги, передбачені ст. ст. 10, 212-214 ЦПК України, суд виходить з такого. Судом установлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 березня 2005 року за [PERSON] визнано право власності на нежитлові приміщення № № 13, 14 у будинку [ADDRESS] (а. с. 10). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Маріупольського бюро технічної інвентаризації від 27 квітня 2005 року [PERSON] на підставі указаного рішення суду на праві приватної власності належить нежиле приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5, 9). Згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 23 жовтня 2007 року № 5/15-2793 затверджено приватному підприємцю [PERSON] місце розташування прибудови до перукарні на земельній ділянці жилої та суспільної забудови площею 0,0049 га кадастровий № [NUMBER] по [ADDRESS]. Дозволено приватному підприємцю [PERSON] розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва прибудови до перукарні. Запропоновано приватному підприємцю [PERSON] розробити проектно-кошторисну документацію на будівництво прибудови до перукарні, погодити її в установленому порядку та у головному управлінні архітектури та містобудування міської ради. Головному управлінню архітектури та містобудування міської ради розробити та видати архітектурно-планувальні завдання на замовлення підприємства протягом 20 днів. Указане рішення втрачає силу через 12 місяців з дня його прийняття (а. с. 4 зворот) Рішенням ММР від 29 липня 2008 року № 5/23-4161 вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення та представити за рахунок земель жилої та соціальної забудови в оренду на 3 роки земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]) площею 00049 га для послуг у сфері перукарських та салонів краси (будівництво та подальше обслуговування прибудови до перукарні) по [ADDRESS] міста приватному підприємцю [PERSON] Визначено розмір орендної плати за земельну ділянку площею 0,0049 га за указаною адресою на рівні 7 % від грошової оцінки землі приватному підприємцю [PERSON] Запропоновано [PERSON] укласти договір оренди земельної ділянки нотаріально, а також розпочати будівництво об'єкта не пізніше двох років з дня прийняття даного рішення і звершити будівництво у строк, який не перевищує одного календарного року після закінчення нормативного строку будівництва (а. с. 3). Згідно з Дозволом на виконання будівельних робіт Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області від 04 листопада 2008 року № 08/04/1076 ПП [PERSON] видано дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва прибудови до перукарні по [ADDRESS]. Строк дії дозволу до 31 грудня 2009 року (а. с. 4). Також до матеріалів справи долучено дані про погашення старого технічного паспорту (а. с. 5 зворот, 6-8). Відповідно до нового техпаспорту Маріупольського бюро технічної інвентаризації від 30 вересня 2009 року на громадський будинок (не житловий) по [ADDRESS] та експлікації до нього загальна площа приміщень становить 110,1 кв. м (а. с. 11-14). 09 червня 2011 року [PERSON] зверталася до ММР із заявою про продовження договору від 29 липня 2008 року на оренду земельної ділянки площею 0,0049 га, розташованої по [ADDRESS] строком на 49 років, у зв'язку з тим, що на земельній ділянці згідно рішення міськради збудована капітальна споруда. А також порушувалося питання про зменшення орендної плати. Листом ММР від 30 червня 2011 року № 17-1750-2 на лист від 09 червня 2011 року повідомлено ПП [PERSON] про внесення змін до діючого договору оренди земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], роз'яснено, що згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 29 березня 2011 року № 6/6-399 «Про затвердження умов надання земельних ділянок на території Маріупольської міської ради» строк оренди встановлюється виходячи з площі земельної ділянки. Для ділянок, загальна площа яких не перевищує 100 кв. м максимальний термін оренди - 5 років. Розмір орендної плати, згідно того ж рішення, встановлюється виходячи з цільового використання земельної ділянки та строку оренди. Для короткострокової оренди (площа ділянки до 100 кв. м) плата встановлюється у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Роз'яснено право звернення до відділу регулювання земельних відносин міської ради для підготовки проекту додаткового договору до договору оренди щодо продовження строку оренди на 5 років та зниження орендної плати до 5 %. У подальшому листами ММР від 04 серпня 2011 року, 22 вересня 2011 року 01 лютого 2012 року, 17 серпня 2012 року [PERSON] роз'яснювалися порядок та умови продовження строку дії договору оренди. Також, [PERSON] до матеріалів справи долучено квитанції від 19 січня 2016 року та 05 грудня 2016 року про сплату як фізичною особо - підприємцем податку за указану землю та розрахунок податкового зобов'язання. Листом від 16 березня 2017 року № К-4999-11-1.12/22123 ММР роз'яснено порядок поновлення права оренди земельної ділянки та перелік документів, які необхідно представити для поновлення такого права. Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства Управління земельних ресурсів ММР від 23 березня 2017 року встановлено, що ФОП [PERSON] використовується земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], площею 0,0049 га для будівництва та подальшого обслуговування прибудови до перукарні на підставі договору оренди земельної ділянки від 11 вересня 2008 року № 4540, зареєстрованого у Маріупольському міському відділі ДЗК від 24 вересня 2008 року № 04.08.162.00538, строк дії якого закінчився 28 липня 2011 року, що є порушенням строків повернення тимчасово займаних земель та невиконання обов'язків щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням, та є порушенням ст. ст. 125, 126, 211 Земельного кодексу України. Вказівкою Управління земельних ресурсів ММР від 23 березня 2017 року ФОП [PERSON] запропоновано усунути виявлені порушення земельного законодавства у тридцятиденний строк. Листом від 03 квітня 2017 року № 02-11-8- Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг ММР [PERSON] повідомлено, що її звернення з питань реєстрації права власності нерухомого майна розглянуто. За результатами розгляду повідомляється, що вона звернулася 21 грудня 2016 року до Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг ММР з питання реєстрації права власності приміщень № № 14, 1а, 1б по [ADDRESS]. Під час роботи із вхідними пакетом документів адміністратор Центру виявив та повідомив їй, що для реєстрації указаних приміщень їй необхідно ввести в експлуатацію прибудову, яка з'єднує такі будови між собою. У разі, якщо нею будуть подані вхідні пакети документів на реєстрацію права власності без документів, які необхідні для прийняття в експлуатацію закінченого будівництва, адміністративний орган - відділ державної реєстрації майнових прав на нерухоме майно юридичного департаменту ММР буде вимушений відмовити у прийнятті рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (приміщення № № 14, 1а, 1б по [ADDRESS]), про що їй було усно роз'яснено адміністратором, а саме: відповідно до п. 45 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 для державної реєстрації права власності у результаті реконструкції об'єктів нерухомого майна подаються зазначені у цьому листі документи. Також листом роз'яснено п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461. Також, листом від 03 квітня 2017 року № К-6307-11-1.1.2/31.1 юридичний департамент ММР повідомив [PERSON] про те, що на сьогоднішній день, виходячи з відповіді Управління державного архітектурно-будівельного контролю міської ради, будь-які дозвільні документи, а саме: декларація про початок виконання будівельних робіт та декларація про готовність об'єкта до експлуатації за адресою: [ADDRESS] не реєструвалися. За результатами перевірки дотримання вимог земельного законодавства за указаною адресою, управління земельних відносин міської ради повідомляє, що ФОП [PERSON] використовується земельна ділянка за указаною адресою з порушенням вимог ст. ст. 125, 126, 211 Земельного кодексу України. Таким чином, на сьогоднішній день відсутні правові підстави для визнання права власності на указане нежитлове приміщення. Листами від 10 травня 2017 року № К-7779-11-1.1.2/31629, від 12 травня 2017 року № К-7778-11-1.1.2/31.1 та від 20 червня 2017 року № К-10088-11-1.1.2 юридичним департаментом та управлінням земельних ресурсів ММР відповідно роз'яснено [PERSON] порядок укладення договору оренди землі та перелік документів, які необхідно подати. У справі вимоги заявлені [PERSON] про визнання за нею права власності на указане нежитлове приміщення як за фізичною особою саме з підстав не проведення державної реєстрації такого права Маріупольською міською радою. Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить з такого. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У статті 331 цього Кодексу міститься загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. На час проведення позивачем будівництва нежитлового приміщення площею 110,1 кв. м, яке розташоване по [ADDRESS] правовідносини щодо проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію регулювалися Законом України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5. На теперішній час порядок проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно врегульовано також постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, а також Порядком прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461. Ні вказаними нормами, ні нормою ст. 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення. Порядок оформлення права власності на об'єкт будівництва після прийняття такого об'єкта до експлуатації встановлено зазначеними нормами. З урахуванням того, що позивач відповідно до рішення органу місцевого самоврядування, дозволу на виконання будівельних робіт мала право на будівництва указаного нежитлового приміщення, однак у встановленому порядку не ввела таке до експлуатації, у зв'язку з чим Маріупольською міською радою не проведено державної реєстрації права власності позивача, доводи про необхідність захисту прав позивача шляхом визнання за нею права власності на новостворене майно на підставі ст. 392 ЦК України не можна визнати обґрунтованим. На підстави про відмову у задоволенні позову указує і той факт, що дозвіл на проведення будівельних робіт 04 листопада 2008 року № 08/04/1076, рішення Маріупольської міської ради від 23 жовтня 2007 року № 5/15-2793 про погодження місця прибудови до перукарні та від 29 липня 2008 року № 5/23-4161 про надання земельної ділянки, видані саме на приватного підприємця [PERSON], однак позивач звернулася до суду як фізична особа і вимоги заявила про визнання за нею права власності як за фізичною особою. Таким чином, з огляду на те, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, позивач як фізична особа-підприємець не позбавлена права у встановленому законом порядку ввести об'єкт нерухомості в експлуатацію та провести державну реєстрацію права власності на новостворений об'єкт нерухомості, у разі ж відмови проведення державної реєстрації органом місцевого самоврядування вона не позбавлена права оскаржити до суду відповідно таку відмову. Доводи позивача про те, що вона на теперішній час сплачує земельний податок судом не приймаються, оскільки такі не можуть бути беззаперечними підставами для визнання за позивачем указаного права.

Outcome: dismissed