Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначали, що вона є власником квартири № 73 у будинку № 66 по бул.Морському в м.Маріуполі на підставі біржового контракту від 11.12.1998р., яке зареєстровано в Маріупольському БТІ 22.12.1998р. У липні 2018р. вона звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] з метою посвідчення договору купівлі-продажу квартири, проте їй було відмовлено, оскільки відсутній документ, який підтверджує право власності, а саме позивачкою було втрачено оригінал біржового контракту. За таких обставин позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на квартиру. Позивачка та її представник за договором адвокат [PERSON] до судового засідання не зявились, останній надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 73 у будинку № 66 по бул.Морському в м.Маріуполі, що підтверджується копією біржового контракту №23687 (договору купівлі-продажу) від 11.12.1998р., укладеного на Маріупольський універсальній товарній біржі, довідкою МКП «Маріупольське БТІ» № 3134 від 11.09.2017р., якою підтверджено факт реєстрації вказаного біржового контракту в МКП «Маріуполське БТІ 22.12.1998р. Відповідно до технічної інвентаризації, проведеній 13.09.2017 року, вказана квартира є двокімнатною, загальною площею 52,2 кв.м., житлова 30.1 кв.м. (а.с. 7-8). Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] від 16 липня 2018 року, [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], відмовлено у посвідчені договору купівлі-продажу квартири № 73 в будинку № 66 по бул.Морському в м.Маріуполі, у звязку з відсутністю оригіналу документа, що підтверджує право власності. (а.с.9) За таких обставин позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на квартиру. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зазначеній нормі передбачено, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов'язальний відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов'язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов'язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для\~застосування ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Стаття 392 ЦК України\~не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 16\~ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Відсутність можливості отримати дублікат втраченого біржового-контракту, оскільки Маріупольська універсальна товарна біржа припинила свою діяльність, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачкою в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, зокрема відомостями МКП «Маріупольське БТІ», сумніву у їх достовірності у суду не має, визнання права власності на квартиру не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на квартиру № 73 в будинку № 66 по бул.Морському в м.Маріуполі.

Outcome: approved