Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком № 55 по вул. Соборності в с. Чижівка Новоград-Волинського району. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом вона є одноособовим власником будинку № 55 по вул. Соборності в с. Чижівка Новоград-Волинського району. У квартирі залишається зареєстрованим, але не проживає понад півтора років її колишній чоловік [PERSON] Вони з відповідачем офіційно розлучились у січні 2017 року, але фактично не проживають разом з січня 2016 року. Відповідач постійно проживає в [INFO] у своїх батьків. На сьогоднішній час реєстрація в помешканні відповідача перешкоджає позивачу в розпорядженні житлом, позбавляє можливості оформити субсидію, чим порушуються її права як власника будинку. Відповідач подав зустрічний позов та просив визнати будинок № 55 по вул. Соборності в с. Чижівка Новоград-Волинського району обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділити спільне з відповідачем майно. Свої вимоги обґрунтовував тим, що у шлюбі з позивачем вони перебували з 1999 року по 2017 рік. Хоча спірний будинок дружина отримала у спадщину після смерті батька у 2007 році, однак за час шлюбу вартість будинку істотно збільшилася. В будинку проведений капітальний ремонт, проведений природний газ, замінені вікна на металопластикові, замінено вхідні двері, будинок обшальований пластиковою вагонкою. Також прибудували комору і льох. Ним куплені меблі, побутові прилади. Вважав всі ці речі обєктами спільної сумісної власності подружжя та просив їх поділити. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала. Пояснила, що [PERSON] сам пішов з дому у жовтні 2016 року. Дверні замки на будинку та господарських будівлях змушена була змінити. Просила відмовити у задоволенні зустрічного позову, оскільки відповідач не заробляв гроші, ремонт будинку проводила за власні кошти. Хоча офіційно й не працювала, однак вела підсобне господарство, тримала вдома птицю, корову. Відповідач у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову позивача, оскільки не проживає у спірному будинку вимушено, так як [PERSON] у жовтні 2016 року викинула мішок з його одягом на вулицю і не допускає його до будинку. На задоволенні зустрічного позову наполягає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], сусідка позивача, підтвердила той факт, що ремонтні роботи в будинку позивача робила вона разом з своїм чоловіком за кошти [PERSON] [PERSON] не хотів робити ремонту і не давав на нього кошти. Любив рибалити, ходити в ліс по гриби. Льох та комору побудував [PERSON]. Знає, що [PERSON] не купував меблі та побутові прилади. Свідки [PERSON] та [PERSON], односельці сторін, пояснили, що вони підписали акт опису майна, який надав їм [PERSON], з його слів, на підтвердження факту, що він проживав у [INFO]. Кожен з них не перевіряв, чи є зазначене майно у будинку, та не знають достовірно про його вартість і ким з подружжя вони були придбані. Знають, що сторони жили у шлюбі у вказаному будинку. Живучи, певне, робили ремонт та купували якісь речі, однак що саме та за чиї саме кошти уточнити не можуть. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.12.1999 року, який розірваний за рішенням суду від 09.02.2017 року (а.с. 4, 11). Шлюбний договір не укладали. Позивач [PERSON] є одноособовим власником житлового будинку з усіма надвірними будівлями № 55 по вул. Радянська (тепер Соборності) в с. Чижівка Новоград-Волинського району згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] від 19.10.2007 року (а.с. 8-10). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 28, 53-54), однак з жовтня 2016 року за вказаною адресою не проживає. Позивач, відповідно до положень ст.391 ЦК України, як власник майна, вимагала в порядку усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Оскільки позивач є власником житлового будинку, а відповідач був членом сімї власника житла, тому суд застосовує до спірних правовідносин положення ст. 405 ЦК України. Стаття 405 ЦК України визначає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад рік, тобто з жовтня 2016 року по грудень 2017 року. Однак позивачем не доведено факту, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає по місцю реєстрації. В судовому засіданні відповідач стверджував, що між ними існують стійкі неприязні відносини і [PERSON] не впускає його до помешкання. На підтвердження зазначених фактів надав відповіді Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області від 09.11.2016 року та 22.02.2017 року, в яких зафіксовано факти звернення [PERSON] до правоохоронних органів та позивачу з приводу зазначених подій оголошено офіційне застереження про недопустимість антигромадської поведінки (а.с. 58, 59). Також в судовому засіданні і позивач підтвердила наявність неприязних відносин між ними та той факт, що змушена була змінити замки в будинку. Тобто, відсутні правові підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, тому у задоволенні первісного позову слід відмовити. У зустрічному позові [PERSON] просив визнати будинок № 55 по вул. Соборності в с. Чижівка Новоград-Волинського району обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Стверджує, що сімя існувала на його доходи, оскільки він працював бригадиром на дільницях основного виробництва ТОВ «Церсаніт Інвест», на підтвердження своїх вимог надав довідки про доходи (а.с. 41-52) Спірний будинок належав батьку позивача і був нею успадкований у 2007 році, тому згідно положень ст. 57 СК України вказане майно є особистою приватною власністю позивача. Суд, згідно положень ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Підстави для збирання доказів судом у вказаній справі відсутні. Позивач за зустрічним позовом не надав суду інформації про вартість будинку на момент успадкування його дружиною та його вартість на момент розірвання шлюбу. Оскільки [PERSON] не надано належних, допустимих та достовірних доказів, що вартість будинку істотно збільшилася внаслідок його трудових чи грошових затрат, тому у суду відсутні підстави для встановлення виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині (ст. 62 СК України). Щодо вимоги у зустрічній позовній заяві про поділ спільного з [PERSON] майна, то суд також позбавлений можливості вирішити вказане питання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Сторони не дійшли згоди про порядок поділу майна, не визначили обсяг спільно нажитого майна, не визначилися з його вартістю, а позивач за зустрічним позовом не надав на підтвердження зазначених обставин належних, допустимих та достовірних доказів. Так, суду не надано доказів на підтверження обсягу спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясування джерела та часу його придбання, дійсну вартість речей на час розгляду справи. Вимагаючи поділити спільне майно [PERSON] не уточнює, про яке саме майно йдеться, не зазначає, яке конкрентно майно слід виділити йому, незрозуміло як просить поділити оплату праці людей на будівництві, вартість будівельних матеріалів на будівництво кладовки та погребу, вартість ремонту житлового будинку. Долучений акт опису майна (а.с. 40), накладна на двері молоткові від 01.02.2012 року (а.с. 60) суд не може визнати допустимими, достовірними та достатніми доказами по справі, оскільки надані письмові документи не містять інформації про обставини, що підтверджують заявлені вимоги позивача за зустрічним позовом чи мають значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Також суд звертає увагу на той факт, що позивач за зустрічним позовом був обізнаним зі своїми правами та обов'язками та його інтереси в судовому засіданні представляв фаховий адвокат. Відтак у задоволенні вимоги зустрічної позовної вимоги про поділ майна слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed