Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона та відповідач мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час, вони з відповідачем спільно не проживають. Дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати дитину, добровільно виділяти кошти на утримання доньки відмовляється. Враховуючи викладене, звернулася до суду та просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також, просила судовий збір та судові витрати, повязані з розглядом справи, покласти на відповідача. В судовому засіданні, позивач вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі, який просить позивач. Проте, відповідач заперечував проти стягнення з нього судових витрат на користь позивача у сумі 1350,00 гривень. Згідно з положеннями ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, суд, у відповідності зі ст. 206 ЦПК України, та за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши позивача та її представника, відповідача, повно і всебічно зясувавши обставин, на які посилався позивач та її представник як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить відповідна копія свідоцтва про народження Серії І-СР № 230980, виданого Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 89. Дочка [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідно до положень ст. 121 СК України, права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому діючим законодавством. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і, згідно з положеннями ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У разі відсутності такої домовленості, чинне законодавство передбачає право того з батьків, з ким проживає дитина, звернутися до суду для зобовязання батька чи матері, які проживають окремо, надати другій стороні утримання на підставах і в порядку, що встановлені законом. Згідно з положеннями ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вище викладене та всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає, що відповідач [PERSON] повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дочки [PERSON], оскільки, згідно зі свідоцтвом про народження, являється його батьком та зобовязаний її утримувати, а розмір аліментів, які просить стягнути позивач є достатнім та обґрунтованим. На підставі ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову, - на відповідача. Так, відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви даної категорії сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, станом на 01.01.2018 року становить 704,80 гривень. Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути, пропорційно до задоволених позовних вимог, судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок. Також, позивач, разом з позовною заявою, подала до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла. Відповідно до вказаного розрахунку, позивач понесла витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1350,00 гривень, з яких: за зустріч, консультацію, укладення договору про надання правової допомоги 200,00 гривень; за підготовку копій документів для подачі до суду 150,00 гривень; за підготовку позовної заяви про стягнення аліментів 800,00 гривень; за подачу до канцелярії Городищенського районного суду Черкаської області позовної заяви про стягнення аліментів - 200 гривень. До даного розрахунку позивач додала: копію договору про надання правової допомоги № 5 від 02.03.2018 року; копію додаткового договору № 1/5 до договору про надання правової допомоги № 5 від 02.03.2018 року та копію акту виконаних робіт (надання послуг) до договору про надання правової допомоги № 5 від 02.03.2018 року. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як було зазначено вище, позивач, на підтвердження понесених нею витрат, до відповідного їх розрахунку, додала копію договору про надання правової допомоги № 5 від 02.03.2018 року; копію додаткового договору № 1/5 до договору про надання правової та копію акту виконаних робіт (надання послуг) до договору про надання правової допомоги № 5. Дані документи не містять доказів, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.) Самим договором про надання правової допомоги № 5 від 02.03.2018 року взагалі не зазначено вартості послуг, які надає адвокат в процесі виконання договору. Інших документів, які б підтверджували понесені позивачем витрати, ні позивач, ні його представник до закінчення судових дебатів у справі, не надали. З заявою про надання таких доказів протягом пяти днів після ухвалення рішення суду, не зверталися. Враховуючи викладене, за відсутності належних доказів щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до висновку про відмову у їх стягненні. На підставі наведеного та

Outcome: approved