Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав щодо дочки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала із [PERSON] у шлюбі в період з 03.05.2014 року до [INFO] . У шлюбі в них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Зазначає, що з 2016 року відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, не спілкується з дочкою, не приймає участі у її вихованні, не відвідує садок тощо. Вказує, що відповідач не надає їй жодної матеріальної допомоги на виховання дочки. Крім того, зазначає, що [PERSON] взагалі не спілкується із дочкою, що, на її думку, порушує нормальне самоусвідомлення дитини та наголошує, що така його поведінка може негативно відбитися на вихованні дочки та її психологічному стані. Звертає увагу суду також на те, що відповідно до висновку органу опіки та піклування Козівської районної державної адміністрації від 26.07.2019 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав щодо дочки - [PERSON] , [INFO] . На підставі вказаного, просить задовольнити її позов та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 03.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.42). Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 15.11.2018 року постановлено закрити підготовче провадження у цій справі та призначити таку до судового розгляду по суті (а.с.57). 17.04.2019 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області постановлено залучити Козівську районну державну адміністрацію Тернопільської області як орган опіки і піклування до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача (а.с.76). В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили задовольнити такі в повному обсязі. Щодо проведення заочного розгляду справи не заперечували. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх, покликаючись, серед іншого на висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач у судове засідання жодного разу не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. На підставі вказаного, враховуючи вимоги ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області 22.09.2014 року, вбачається, що вона народилася [INFO] і її батьками вказані [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) (а.с.24). Після укладення шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.11.2017 року (а.с.28). Згідно з копією довідки виданої КП «Ходорівським УКГ» від 24.10.2017 року №1704 про склад сім`ї, дитина [PERSON] зареєстрована та проживає із матір`ю [PERSON] (а.с.34). Як вбачається із копії довідки Жидачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області №1274/09-48 від 24.10.2017 року, виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] в користь [PERSON] з 01.04.2017 року по 01.10.2017 року на виконання до відділу не поступав (а.с.37). Згідно з копією довідки виданої дошкільним навчальним закладом №1 «Вишеньки» Ходорівської міської ради Львівської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дитину [PERSON] , [INFO] , в садок не приводив і не забирав ні одного разу (а.с.30). Згідно з висновком органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , жителя с. Конюхи Козівського району Тернопільської області щодо дочки [PERSON] , [INFO] «з метою захисту прав та інтересів дитини, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації від 17.07.2019 року №43, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , жителя с. Конюхи, Козівського району Тернопільської області щодо дочки [PERSON] , [INFO] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] » (а.с.98). Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Крім цього, статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Статтею 59 Закону України «Про освіту», статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачені обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти та ін. Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Крім цього, як роз`яснив у своїй постанові від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Пленум Верховного Суду України - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відтак, судом встановлено, що вищенаведеними доказами підтверджується байдуже ставлення батька до своєї дочки, його безвідповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, навчання та її розвитку тощо. Окрім цього, судом не встановлено будь-яких об`єктивних, незалежних особисто від відповідача причин такого ставлення до своєї дочки, її виховання чи причин, які б виправдовували поведінку відповідача чи таке його ставлення до дитини та її виховання. З врахуванням наведеного, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , [INFO] без поважних причин, не виявляє щодо своєї дочки батьківського піклування, не займається її вихованням та не піклується про неї, не проявляє інтересу до стану її здоров`я, не цікавиться її фізичним, моральним і духовним розвитком, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . При цьому, задовольняючи позов в повному обсязі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved