Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що з 14.01.2012 року по 15.02.2016 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі [INFO] народився син. Разом з тим, сімейне життя з відповідачем не склалося, наразі син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, про його проведення повідомлена належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частинами 1, 3, 4 ст. 10, ч. 1, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 57, ч. 3, 4 ст. 60, ч. 1 ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На суд покладено обов'язок сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14.01.2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] в подружжя народився син - [PERSON]. 15.02.2016 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано. Відповідно довідки № 80-Д від 13.05.2016 року [PERSON] працює в приватному підприємстві фірмі «ВЛАДИСЛАВ» на посаді експедитор та його дохід за період з 01.11.2015 р. по 30.04.2016 року склав 12504 грн. 46 коп., що свідчить про регулярний дохід відповідача. Відповідно ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі. В судовому засіданні представник позивача наполягав саме на стягненні аліментів з відповідача у твердій грошовій формі, посилаючись на ст. 184 СК України при визначенні розміру аліментів, що є необґрунтованим та безпідставним, оскільки положення цієї правової норми застосовуються у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Однак ні при подачі позову, ні в ході судового розгляду стороною позивача не було надано доказів в частині підтвердження інших обставин, які мають істотне значення для вирішення позову про стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій формі. Зважаючи на наведене, суд вважає, що всупереч положенням ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, позивач свої вимоги в стягненні аліментів з відповідача саме в твердій грошовій формі належними та допустимими доказами не довів, а відтак підстав для задоволення позову не має.

Outcome: dismissed