Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Васючинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться по вул. Терешкової, 301, в с. Васючин Рогатинського району Івано-Франківської області, а саме: житловий будинок (літ. А) площею 45,9 кв. м, в т. ч. житловою площею 33,7 кв. м, стайню (літ. Б) площею 14,7 кв. м, стайню-стодолу (літ. В) площею 61,3 кв. м, ворота (№ 1), огорожу (№2), криницю (№3), в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка, [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 30 червня 2015 року у с. Васючин Рогатинського району Івано-Франківської області помер її чоловік, [PERSON], якому належали вказані житловий будинок та господарські будівлі. Відповідно до заповіту [PERSON] призначив своїм спадкоємцем позивача. Зазначає, що в установленому порядку подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, однак через те, що право власності спадкодавця на житловий будинок та господарські будівлі не було зареєстровано, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Васючинська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно з копією свідоцтва про смерть від 09 липня 2015 року [PERSON] помер 30 червня 2015 року в с. Васючин Рогатинського району Івано-Франківської області (а. с. 6). Відповідно до копії заповіту від 04 вересня 1993 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Васючинської сільської ради, [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] (а. с. 8). На підставі копії свідоцтва про укладення шлюбу від 01 березня 1993 року судом встановлено, що [PERSON] був чоловіком [PERSON] (а. с. 7). Відповідно до довідки № 136, виданої 23.03.2016 року виконавчим комітетом Васючинської сільської ради, [PERSON] на день смерті проживав в с. Васючин разом із своєю дружиною, [PERSON]. Господарство [PERSON] належало до суспільної групи «колгоспні двори». Станом на 01.07.1990 року у господарстві проживав [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Васючинської сільської ради посвідчувався та зареєстрований за № 19 від 04.09.1993 року. (а. с. 9). Згідно з паспортом [PERSON] на день смерті чоловіка зареєстрованим місцем її проживання було с. Васючин Рогатинського району Івано-Франківської області. Отже, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, де вказано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON]. Постановою від 18 березня 2016 року приватний нотаріус Рогатинського районного округу відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з неподанням нею документів, що підтверджують право власності [PERSON] на житловий будинок та господарські будівлі (а. с. 11). Згідно з копіями технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 301 по вул. Терешкової у с. Васючин Рогатинського району Івано-Франківської області та довідки № 49, виданих ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 11 листопада 2015 року, до його складу входять: житловий будинок (літ. А) площею 45,9 кв. м, в т. ч. житловою площею 33,7 кв. м, стайня (літ. Б) площею 14,7 кв. м, стайня-стодола (літ. В) площею 61,3 кв. м, ворота (№ 1), огорожа (№2), криниця (№3) (а. с. 12-16). З довідки КП «Архітектурно-планувальне бюро» № 02-6 від 01 квітня 2015 року вбачається, що житловий будинок і господарські будівлі побудовано в 1964 році без порушення будівельних норм (а. с. 17). Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.04.2016 року, копії довідки ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» № 49 від 11 листопада 2015 року судом встановлено, що реєстрація права власності на житловий будинок та господарські будівлі за адресою: Івано-Франківська обл., Рогатинський р-н, с. Васючин, вул. Терешкової, буд. 301, не здійснювалася. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Як зазначено в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що [PERSON] був власником спірних житлового будинку та господарський будівель, судом не встановлено інших осіб, які прийняли спадщину після його смерті, окрім [PERSON], суд дійшов висновку, що позивач набула право власності на спадкове майно, а тому її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved