Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім її колишнього чоловіка [PERSON] у зв'язку з такими обставинами. 27.10.1998 року вона уклала шлюб з [PERSON] Відтоді вони спільно проживали за адресою: [ADDRESS] Рішенням Нікопольського міського суду від 05.03.2002 року шлюб було розірвано через систематичне вживання [PERSON] наркотичних засобів. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який залишився проживати з матір'ю. Після розірвання шлюбу заявниця придбала квартиру [ADDRESS], куди і переїхала разом із дитиною. З тих пір жодних відомостей про батька своєї дитини вона не має, стосунків не підтримує. Батьки [PERSON] померли, а його рідним нічого не відомо про його подальшу долю. 03.02.2013 року Нікопольського МВ УМВС України за заявою заявниці була заведена розшукова справа щодо [PERSON], але вжитими оперативно-розшуковими заходами встановити його місцезнаходження не вдалося. 28.11.2014 року вона повторно зверталася до правоохоронних органів, однак інформація про невідомість місцезнаходження [PERSON] підтвердилась. Заявниця має близьких родичів у Білорусії, бажає відвідати їх влітку, але для виїзду за кордон необхідна письмова згода батька дитини. Враховуючи, що про місцезнаходження [PERSON] немає відомостей більше 12 років, а його відсутність створює порушення прав дитини, вона вимушена звертатися до суду. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні підтримав заяву, не заперечив проти її задоволення. Вислухавши заявницю, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Як встановлено судом, 27.10.1999 року заявниця уклала шлюб з [PERSON], зареєстрований Кивачівською сільською радою Теплицького району Вінницької області за актовим записом № 03 (а.с.4). Після укладання шлюбу вони стали проживати за адресою: [ADDRESS] [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с.7). Рішенням Нікопольського міського суду від 05.03.2002 року шлюб було розірвано через систематичне зловживання [PERSON] наркотичними засобами (а.с.6). 05.09.2002 року заявниця отримала Свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.5). 24.12.2003 року за Договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3821, [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10), де і стала проживати разом із сином. Відтоді [PERSON] не підтримує жодних відносин ні із заявницею, ні з сином, його місцезнаходження невідоме. Рішенням Нікопольського міського суду від 08.05.2001 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] (а.с.11). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 08.10.2012 року [PERSON] було оголошено у розшук за поданням державного виконавця, який посилався на те, що боржник рішення суду не виконував, на обліках у Нікопольському міськрайонному центрі зайнятості, Управлінні Пенсійного Фонду України не перебуває, зареєстрованим не значиться. За рішенням суду 07.07.2007 року був виписаний з останнього відомого місця мешкання. За відомостями КП «НМБТІ» об'єкти нерухомого майна за ним не значаться (а.с.14). Станом на 01.12.2014 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 65 585,16 грн. (а.с.12-13). Заявниця зверталася до Нікопольського міського відділу (з обслуговування м. Нікополь та Нікопольського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області щодо перевірки [PERSON] Листом від 27.06.2013 року їй було повідомлено, що перевіркою за обліками встановлено, що [PERSON] серед осіб затриманих, заарештованих, померлих не значиться (а.с.15). Також, згідно довідки від 27.06.2013 року, виданої Нікопольським міським відділом (з обслуговування м. Нікополь та Нікопольського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області, серед адмін. арештованих, затриманих в порядку ст. 208 КПК України, взятих під варту осіб [PERSON] не значиться. Невпізнаних трупів, схожих на нього за зовнішніми прикметам, на території обслуговування Нікопольського МВ не виявлено. Місцезнаходження [PERSON] невідоме та встановити його не представляється можливим (а.с.16). Аналогічна довідка за № 26232 від 28.11.2014 року була видана [PERSON] на її повторне звернення Нікопольського міського відділу (з обслуговування м. Нікополь та Нікопольського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області (а.с.17). Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявниці для вирішення питання перетину кордону для поїдки до родичів разом із сином. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] - її сестра. Колишнього чоловіка сестри вона не бачила з 2004 року, де він може знаходитись їй не відомо. Згідно пояснень свідка [PERSON], яка доводиться заявниці матір'ю, свого колишнього зятя вона бачила останній раз близько 10 років тому. Про його місцеперебування вона не знає. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його останнього постійного проживання підтверджується зібраними у справі доказами. Відсутність відомостей про [PERSON] протягом тривалого часу створює невизначеність у правовідносинах для його близьких, що перешкоджає здійсненню ними своїх суб'єктивних прав. Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] дійсно не має постійного місця проживання, його місце перебування невідоме, зв'язку з ним немає більше одного року, а тому його можливо визнати безвісно відсутнім.

Outcome: approved