Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів. Зазначає, що перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.12.2017 року розірваний. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , утриманням та вихованням якої повністю займається вона, забезпечує її усім необхідним для повноцінного розвитку, навчання, дитині створені належні умови для проживання. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.04.2016 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2015 року і до повноліття дитини. Батько дитини проживає окремо, не займається вихованням своєї доньки, аліменти сплачує частково, жодним чином не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, самоусунувшись при цьому від виховання дитини повністю, не спілкується з нею, не виявляє до неї інтересу, не цікавиться її здоров`ям, розвитком та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того визначений судом розмір аліментів станом на 2016 рік на сьогоднішній день не може задовольнити потреби дитини внаслідок збільшення прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, несення додаткових витрат на харчування, навчання та лікування дитини. З огляду на ці обставини, [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , та збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06.04.2016 року, до 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, тому відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник Служи у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, подавши заяви про розгляд справи за відсутності їх представника. За таких обставин, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній документів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що 28.02.2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (а.с. 7), який рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.12.2017 року, розірваний (а.с. 9-10). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 400, виданим 04.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області (а.с. 8). 26.04.2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області видано дублікат виконавчого листа про стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2015 року і до повноліття (а.с. 12). Відповідно до заяви [PERSON] , яка завірена приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О. та зареєстрована в реєстрі за № 3248, [PERSON] відмовився від виховання та утримання своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , проти її усиновлення не заперечує, претензій до усиновлювача мати не буде, надав згоду на зміну прізвища [PERSON] (а.с. 17). Згідно довідки Сєвєродонецького міського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 01.12.2020 року, заборгованість [PERSON] по аліментам за період з 23.08.2018 року по 01.12.2020 року становить 8 020 грн. 80 коп. (а.с. 18-19). Відповідно до довідки Сєвєродонецького міського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.03.2021 року складає 11 635 грн. 30 коп. (а.с. 20). Зі змісту листа Сєвєродонецького міського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 05.03.2021 року вбачається, що у зв`язку із виникненням в [PERSON] заборгованості, що сукупно перевищило суму платежів за один рік, державним виконавцем на підставі ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5 336 грн. 71 коп., що складає 20% від суми заборгованості зі сплати аліментів, який станом на 05.03.2021 року не сплачений (а.с. 21). З наданих копій медичної документації та квитанцій вбачається, що [PERSON] несе витрати по лікуванню дитини (а.с. 24-36). З довідки Дошкільного навчального закладу № 604 від 31.12.2021 року, який відвідує [PERSON] , [INFO] , слідує, що за весь термін її перебування у дошкільному закладі, батька дитини адміністрація закладу не бачила, дитиною займається виключно мама та бабуся (а.с. 37). Зі змісту висновку спеціаліста - психолога-психоаналітика [PERSON] вбачається, що батько дитини [PERSON] не піклується про духовний розвиток дитини, не займається її вихованням, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, а також не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; у дитини склалося уявлення про сім`ю, яка складається з матері та бабусі, уявлення про батька дитина не має (а.с. 38-40). Відповідно до характеристики «Coinindex Limited» від 25.12.2021 року, [PERSON] працювала в компанії з 01.02.2020 року по 01.02.2021 року на посаді менеджера з маркетингу, за період роботи зарекомендувала себе як хороший і відповідальний працівник. За змістом висновку Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, як органом опіки і піклування № 104-8625 від 13.10.2021 року комісією прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У п. 19 постанови Пленум Верховного Суду України про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття або була усиновлена й усиновлення не скасоване чи не визнане недійсним. Беручи до уваги повне доведення позивачкою вимог щодо необхідності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно роз`яснень наданих у п. 17 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Тобто, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Відповідно збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку аліментів (постанова Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 755/10947/17). Враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що матеріальний стан відповідача з дня ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів не змінився на стільки, що дозволяв би сплачувати йому аліменти у більшому розмірі, ніж це встановлено рішенням суду, доказів про погіршення майнового стану позивачки суду не надано, зміна прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не є підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позову про збільшення розміру аліментів. Разом з цим, посилання позивачки на необхідність нести витрати на додаткові освітні послуги, по суті є додатковими витратами на дитину про стягнення яких вона вимоги не порушує. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання розподілу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial