Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] треті особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська про визначення місця проживання дитини. На обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі вона знаходиться у шлюбі з 21 жовтня 2011 року зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського управління у Дніпропетровській області, актовий запис 537. Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO]. Після шлюбу сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з 12 жовтня 2013 року. Позивач стала проживати у своїх батьків з дитиною за адресою: [ADDRESS]. 20 листопада 2013 року згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] продовжувала проживати зі своїми батьками. 26 листопада 2013 року [PERSON] забрав дитину з дитячого садку і до теперішнього часу не повернув. 26 листопада 2013 року позивач, [PERSON] з цього приводу звернулася до Дніпровського РВ з заявою. Цього ж дня, вечором, позивач зі своїми батьками пішла до дому [PERSON] за адресою його реєстрації: [ADDRESS], щоб повернути дитину, але [PERSON] відмовився віддавати дитину та сказав, що дитина залишиться жити з ним, поки [PERSON] не відмовиться від свого позову про розподіл майна подружжя, розгляд якого було призначено на 28 листопада 2013 року. Після цього позивач зі своїми батьками визвали по телефону працівників міліції Дніпровського РВ, але вони не змогли повернути дитину позивачу. [PERSON] вважає, що дитині потрібна більше материнська увага та турбота. Донька з дня народження проживала разом з батьками [PERSON] та [PERSON], а після розлучення, дитина залишилася проживати з матір'ю [PERSON] та батьками останньої за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] приходив, провідував доньку, брав участь у її вихованні. Поведінка [PERSON], щодо відібрання дитини без згоди позивача та використання дитини в якості шантажу, щоб [PERSON] відмовилася від свого позову про розподіл майна подружжя дає підстави сумніватись в належній поведінці [PERSON], щодо надання можливості виконувати свої батьківські обов'язки. Просить суд зобов'язати [PERSON] повернути [PERSON], доньку - [PERSON] [INFO]. Визнати місцем проживання малолітньої дитини [PERSON] місцем фактичного проживання [PERSON], а саме - [ADDRESS]. Стягнути з відповідача судові затрати по справі. Відповідач по справі [PERSON] первісний позов не визнав та звернувся до суду з зустрічним позовом про визначення способу участі батька у виховання дитини, місця та часу їхнього спілкування. На заперечення позовних вимог позивача та на обґрунтування зустрічного позову вказав, що з 24 жовтня 2011 року він та [PERSON] знаходились у шлюбі зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. [INFO] у них народилася донька [PERSON] Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 листопада 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. З 12 жовтня 2014 року [PERSON] та [PERSON] припинили свої подружні стосунки і з цього часу остання з дитиною виїхала з їх спільного місця проживання. [PERSON], зазначивши, що [PERSON] не надала суду ніяких доказів про місце своєї реєстрації та дитини, а також про місце свого фактичного проживання та місця фактичного проживання доньки., вважає що за таких умов неможливо в судовому порядку визначити місце проживання їх доньки за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час донька знаходиться у матері [PERSON] А з 26 листопада 2013 року до 06 грудня 2013 року донька [PERSON] проживала з батьком у зв'язку з тим, що 26 листопада 2013 року біля 09.00годин йому подзвонила [PERSON], вихователь дошкільного навчального закладу № 37 м. Дніпродзержинська, який відвідує донька [PERSON], з приводу того, що напередодні ввечері мати дівчинки [PERSON] була попереджена, що дитина захворіла, має високу температуру. Незважаючи на ці обставини, ранком наступного дня мати привела дитину до дошкільного закладу і заявила, що її робота не дає можливості через хворобу доньки йти на лікарняний і тому дитина буде відвідувати дошкільний заклад. Через нетривалий час після того, як мати залишила доньку в дошкільному закладі, у дитини піднялася температура і вихователь вимушена була викликати батька, щоб він забрав хвору дитину. У результаті чого [PERSON] забрав доньку і зразу ж звернувся до лікаря поліклініки сімейної медицини м. Дніпродзержинська. Згідно огляду лікаря 26 листопада 2014 року було встановлено, що дитина [PERSON] хвора на гострий ринофаренгіт і їй рекомендоване амбулаторне лікування, домашній режим на протязі 10 днів. Ввечері того ж дня у дитини знову піднялася температура і [PERSON] вимушений був викликати лікаря станції швидкої допомоги, який надав донці термінову допомогу. [PERSON] з дитиною під час її лікування неодноразову відвідував лікаря. Весь час необхідний для лікування донька знаходилась за місцем проживання батька [PERSON] і він приймав рекомендовані лікарями захоли для її лікування. [PERSON] запросив [PERSON] для вирішення питання про розподіл між ними часу для догляду за донькою під час її лікування, т.я. вони обидва працюють, але [PERSON], пояснила, що працює і не може залишити роботу, а дитина не потребує лікування, в результаті чого [PERSON] прийняв рішення про те, що буде самостійно займатися лікуванням доньки і тільки після цього відведе її до дошкільного закладу. На протязі всього лікування мати кожен день відвідувала дитину з наміром забрати, при цьому звертаючись за допомогою до правоохоронних органів. Після закінчення лікування дитини, [PERSON] передав її колишній дружині. Спілкування батька [PERSON] на цей час залежить тільки від доброї волі матері [PERSON], тому він бажає, щоб час та місце його побачень з дитиною було встановлено судовому порядку. [PERSON] має місце для зустрічей з донькою за своїм постійним місцем проживання за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира є спільною сумісною власністю, де [PERSON] має право власності на ? частину. Квартира трикімнатна, загальна її площа 71,2кв.м., житлова площа 40,5кв.м. Кімнати житловою площею 18,9кв.м., 11,7кв.м., 9,9кв.м. Фактично тривалий час [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON], інші власники квартири в ній не проживають маючи інше місце проживання. [PERSON] займає кімнату житловою площею 18,9кв.м., яка облаштована всім необхідним для проживання доньки, а сам дитячим ліжком з постіллю, дитячим стільцем, сезонними комплектами одежі для доньки, іграшки. [PERSON] є приватним підприємцем аліменти на утримання дитини сплачує за рішенням суду. [PERSON] вважає за можливе встановити наступний графік відвідування його доньки: вівторок, четвер з 15.00год. до 20.00год. за місцем його проживання з можливістю відвідин з дитиною громадських місць відпочинку, забираючи доньку чи з дошкільного навчального закладу №37 м. Дніпродзержинська, чи за місцем її проживання. У вихідні дні двічі на місяць відвідини доньки встановити, починаючи з 15.00год. п'ятниці, суботу, неділю до понеділка 8.00год. з зобов'язанням відвести дитину до дошкільного навчального закладу № 37 м. Дніпродзержинська. Вважає, що в день народження доньки він має право на її відвідини за місцем її проживання. В літній період часу /з червень по серпень/ він бажає оздоровити доньку шляхом виїзду з нею за меді м. Дніпродзержинська на 2 тижні на рік. Просить суд визначити йому, [PERSON] порядок спілкування, зустрічей та участі у вихованні доньки [PERSON] [INFO], встановивши такі дні і такі часи спілкування з його донькою: два рази на тиждень /вівторок,четвер/ з 15.00години до 20.00 годин за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з можливістю відвідин з дитиною громадських місць відпочинку, забираючи доньку чи з дошкільного навчального закладу № 37 м. Дніпродзержинська, чи за місцем її проживання з обов'язковим попередженням матері дитини про місця спілкування з дитиною; двічі на місяць у вихідні дні починаючи з 15.00год. п'ятниці, субота, неділя до понеділка 8.00год.з зобов'язанням відвести дитину до дошкільного навчального закладу № 37 м. Дніпродзержинська з обов'язковим попередженням матері дитини про місце спілкування з дитиною; у святкові дні з 11.00години до 19.00 години за місцем проживання [PERSON], за адресою: [ADDRESS] з можливістю відвідин з дитиною громадських місць відпочинку з обов'язковим попередженням матері дитини про місце спілкування з дитиною; в день народження доньки за місцем її проживання з можливістю відвідин з дитиною громадських місць відпочинку з обов'язковим попередженням про це матері дитини; в літній період часу /з червня по серпень/ з метою оздоровлення дитини на два тижні на рік виїздити разом з донькою за межі м. Дніпродзержинська з обов'язковим попередженням про це матері про місце знаходження дитини; у разі хвороби дитини, підтвердженої медичними документами - у встановленому вище порядку та у встановлені вище дні та часи, але за місцем лікування дитини. Зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON] [INFO]. У судовому засідання [PERSON] заявив, що не заперечує проти висновку органу опіки та піклування, також пояснив, що не заперечує, щоб дитина проживала з матір'ю, заявивши, що мати негативно не впливає на дитину. Проти первісного позову не заперечує, а свій зустрічний позов підтримує в межах висновку органу опіки та піклування. Позивач за первісним позовом, [PERSON] в судове засідання з'явилась, свої позивні вимоги підтримала у повному обсязі і надала заперечення на зустрічний позов [PERSON], в якому зазначила, що її донька з дня народження проживала з нею, а після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати з нею безе реєстрації за місцем проживання батьків адресою: [ADDRESS], а [PERSON] та донька зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] не звертався в орган опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська з заявою про визначення способу участі батька у вихованні неповнолітньої дитини, місця та часу їх спілкування та ніякого рішення відносно цього питання виконавчим комітетом не приймалося, тобто у [PERSON] не виникло право звернення до суду «про визначення способу участі батька у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування». [PERSON] не надав довідку про доходи, які він отримує, він дійсно є приватним підприємцем, але не працює і не отримує прибуток, тому не зможе при вихованні дитини забезпечити її всім необхідним. [PERSON] заперечує проти участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини, у зв'язку з тим, що останній погано впливає на дитину, не вміє доглядати за дитиною, забирає дитину, щоб шантажувати [PERSON], поводиться агресивно, що негативно відзначається на психічному стані дитини, його поведінка свідчить про неможливість виконувати свої батьківські обов'язки. Просить суд відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви. Судові витрати покласти на [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що на теперішній час проживає зі своїми батьками, за адресою: [ADDRESS]. Батьки мають офіційне місце роботи, допомагають [PERSON] у вихованні та догляді за дитиною. [PERSON] отримує аліменти від [PERSON] у розмірі 1000грн., та соціальну допомогу у розмірі 130грн. [PERSON] свої позовні вимоги підтримує, зустрічний позов [PERSON] визнає в межах висновку органу опіки та піклування. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Виконавчого комітету Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська, в судове засідання з'явився Стасенко М.С., в судове засідання з'явилась, пояснила, що при перевірці родин, умови для проживання та виховання дитини наявні, дитина забезпечена одягом, іграшками та всім необхідним для розвитку, зауваживши, що між батьками досягнуто згоди, Представник третьої особи, яким законом надано право захищати права свободи та інтереси інших осіб - Органу опіки та піклування виконкому Дніпровської районної ради у м. Дніпродзержинську в судове засідання з'явився надав висновок щодо можливості визначення порядку участі у вихованні дитини, зауваживши, що між батьками досягнуто згоди, свій висновок підтримав. Судом досліджені докази по справі: - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Вислухавши сторони по справі, представників третьої особи, які не заявляють самостійних вимог, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені сторонами письмові докази по справі, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню повністю, а зустрічний підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України, місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона перебуває. Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст.162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопаду 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага надається як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопаду 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно присудження, визначають відповідно до вживаного закону і процедур, що таке розставання необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним в тому або іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно ухвалити рішення щодо місця мешкання дитини. Згідно ст. 12 Конвенції про права дитини від 20 листопаду 1989 року, держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Згідно Декларації прав дитини від 20 листопаду 1959 року, дитині законом і іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, етично, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням повинне бути як найкраще забезпечення інтересів дитини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопаду 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини , бути у розлуці зі своєю матір`ю. У судовому засіданні встановлені наступні обставини та визначені до них правовідносини. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] знаходилися у шлюбі з 21 жовтня 2011 року зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського управління у Дніпропетровській області, актовий запис 537, який 20 листопада 2013 року згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська було розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину, доньку [PERSON] [INFO], яка після розірвання офіційних стосунків між сторонами стала проживати з матір'ю [PERSON], за місцем проживання батьків останньої, а саме за адресою: [ADDRESS] - це чотирьох кімнатна квартирна, в якій крім [PERSON] та доньки проживають батько, мати та брат позивача за первісним позовом, тобто житлові умови матері і дитини є добрими, так як в них є окрема кімната, яка обладнана всім необхідним для проживання та відпочинку дитини. Батьки та брат позивача за первісним позовом мають офіційні місця праці, тобто стабільний прибуток, що дає можливість допомагати в утриманні дитини [PERSON], яка отримує аліменти, на утримання дитини від [PERSON], у розмірі 1000грн., та соціальну допомогу у розмірі 130 грн. Позивач [PERSON] не перешкоджала бачитися та спілкуватися з донькою, батькові дитини [PERSON], який має місце для зустрічей з донькою за своїм постійним місцем проживання за адресою: [ADDRESS], яка згідно акту обстеження умов проживання від 11 березня 2014 року відповідає санітарно-гігієнічним нормам та має умови для виховання та розвитку дитини та за місцем реєстрації [PERSON], а саме за адресою: [ADDRESS]. Зазначена останньою, квартира є спільною сумісною власністю, де [PERSON] має право власності на ? частину. Квартира трикімнатна, загальна її площа 71,2кв.м., житлова площа 40,5кв.м. Кімнати житловою площею 18,9кв.м., 11,7кв.м., 9,9кв.м. Фактично тривалий час [PERSON] проживав з матір'ю [PERSON], інші власники квартири в ній не проживають маючи інше місце проживання. [PERSON] має окрему кімнату житловою площею 18,9кв.м., яка облаштована всім необхідним для проживання доньки, а сам дитячим ліжком з постіллю, дитячим стільцем, сезонними комплектами одежі для доньки, іграшки. [PERSON] є приватним підприємцем аліменти на утримання дитини сплачує за рішенням суду. Не заперечує, щоб донька [PERSON] [INFO], яка знаходиться за на теперішній час за місцем проживання позивача за первісним позовом, проживала разом з матір'ю [PERSON] Таким чином, суд вважає встановленим факт ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, матеріального, побутового становища кожного з батьків, належні умови для виховання та розвитку дитини.

Outcome: partial