Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25 листопада 2011 року, мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя з [PERSON] не склалося. В сімї постійно виникали сварки та суперечки, що негативно впливало на виховання сина. Шлюбні відносини між сторонами припинилися фактично з червня 2015 року. В даний час вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Оскільки примирення між ними неможливе, позивач просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. В разі неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 25 листопада 2011 року виконавчим комітетом Дігтярівської селищної ради Срібнянського району Чернігівської області, актовий запис № 08, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 062781 від 25.11.2011 року (а.с.3). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 121839 від 08 червня 2012 року (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносити між сторонами припинені з червня 2015 року, спільно вони не проживають. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, суд, враховуючи обґрунтування позовних вимог [PERSON], приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами свідчать про те, що збереження сімї суперечило б інтересам сторін, оскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 640 гривень у відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: approved