Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та прохає стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 2 088 грн 74 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 листопада 2010 року з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], яка народилася [INFO] року, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Однак відповідач сплачує аліменти нерегулярно, у зв»язку з чим станом на [INFO] року за ним утворилася заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 5 478 грн 22 коп. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, прохає стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 1 вересня 2012 року до [INFO] року в розмірі 2 088 грн 74 коп, а також стягнути на її користь понесені судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі. У своїй заяві [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує (а.с. 48). Представник позивача [PERSON] в судове засідання також не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, прохає задовольнити позовні вимоги. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує ( а.с. 49). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, в той час як він належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 45-47), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 224 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 листопада 2010 року, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], яка народилася [INFO] року, стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття (а.с. 10). Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам, який проведений державним виконавцем Конотопського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області [PERSON], заборгованість [PERSON] щодо сплати на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], яка народилася [INFO] року, за виконавчим листом, виданим 17 грудня 2010 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області, станом на [INFO] року складає 5 478 грн 22 коп (а.с. 12). Статтею 180 СК України передбачений обов»язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не виконує в повному обсязі зобов»язання щодо сплати аліментів на утримання доньки. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 № 3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв»язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідачем не надано доказів того, що заборгованість по аліментам виникла внаслідок несвоєчасної виплати його заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини. За правовою природою аліментні зобов»язання - це періодичні платежі, які боржник зобов»язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов»язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов»язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов»язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення аліментних зобов»язань враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісяця, строк виконання цього обов»язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме такий правовий висновок застосування зазначених норм матеріального права міститься в постановах Верховного Суду України від 16 березня 2016 року (справи № 6-94цс15, № 6-2589цс15, № 6-300цс16 та), які, згідно із ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковою для всіх судів України. Застосований позивачем спосіб нарахування розміру неустойки (а.с. 3-4) повністю відповідає наведеним вище правовим висновкам та суд повністю погоджується із наданим позивачем розрахунком неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини. Статтею 20 СК України передбачено, що до вимог, які випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім окремих випадків, до переліку яких вимоги щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів не входять. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], яка народилася [INFO] року, за період з 1 вересня 2012 року до [INFO] року в розмірі 2 088 грн 74 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 551 грн 20 коп (а.с. 1).

Outcome: approved