Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, уточнивши свої позовні вимоги (а.с. 27 т. 1, а.с. 2 т. 2) до [PERSON], відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції та прохає суд визнати об»єктами права спільної сумісної власності подружжя наступне майно: холодильник «Самсунг», крісло-диван, шуруповерт, автомийку «Керхер», болгарку, газонокосилку, дрель, набір інструментів, компресор, автомагнітолу з ДВД, камерами і динаміком, кавоварку з кавомолкою, лебідку автомобільну, фен автомобільний, комплект зимової гуми до автомобілю «Мерседес», автомобіль [NUMBER], [NUMBER], автомобіль «Мерседес Бенц 108» державний номер [NUMBER], автомобіль [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Крім того прохає визнати за нею право власності на ? частину вказаного майна та звільнити автомобіль [NUMBER] з-під арешту та виключити його з акту опису. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 5 грудня 1987 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] В період шлюбу за спільні кошти ними було придбане вищевказане майно. В подальшому рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2014 року шлюб між нею та [PERSON] був розірваний. До того як між нею та [PERSON] був розірваний шлюб, вони в добровільному порядку розподілили частину майна, яке придбали в період шлюбу, та їй був виділений автомобіль [NUMBER], а [PERSON] виділене наступне майно: холодильник «Самсунг», крісло-диван, шуруповерт, автомийка «Керхер», болгарка, газонокосилка, дрель, набір інструментів, компресор, автомагнітола з ДВД, камерами і динаміком, кавоварка з кавомолкою, лебідка автомобільна, фен автомобільний, комплект зимової гуми до автомобілю «Мерседес». Інше майно, зокрема транспортні засоби, крім автомобіля [NUMBER], вона та [PERSON] між собою не розподілили. Відповідно до ст. ст. 60, 70 СК України майно, придбане в період шлюбу, належить чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності, а у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка визнаються рівними. На даний час на частину майна, яке було придбане нею та [PERSON] в період шлюбу, відділом Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області накладений арешт, частина майна взагалі відсутня. За таких обставин вона бажає захистити свої права як власника майна та прохає визнати майно, набуте нею та [PERSON] в період шлюбу об»єктом права спільної сумісної власності і визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя. Оскільки за спільною домовленістю між нею та [PERSON] автомобіль [NUMBER] був виділений їй, але в подальшому на вказаний автомобіль за борги [PERSON] був накладений арешт, то вона прохає звільнити вказаний автомобіль з-під арешту та виключити його з акту опису, що дасть їй можливість вільно користуватися належним їй майном. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 листопада 2015 року до участі у справі в якості співвідповідачів були залучені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 4 лютого 2016 року [PERSON] (а.с. 223 т. 1, а.с. 66 т. 2). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] (а.с. 21 -23 т. 1) уточнені позовні вимоги [PERSON] в частині визнання об»єктом права спільної сумісної власності подружжя транспортних засобів, визнання за [PERSON] права власності на ? частину вказаного майна та вимоги про звільнення автомобілю [NUMBER] з-під арешту та виключення його з акту опису підтримав в повному обсязі. Що стосується позовних вимог [PERSON] про визнання об»єктом права спільної сумісної власності подружжя холодильника «Самсунг», крісла-дивана, шуруповерта, автомийки «Керхер», болгарки, газонокосилки, дрелі, набору інструментів, компресора, автомагнітоли з ДВД, камерами і динаміком, кавоварки з кавомолкою, лебідки автомобільної, фену автомобільного, комплекту зимової гуми до автомобілю «Мерседес» та визнання за нею права власності на ? частину майна, то в цій частині представник позивача прохає позовні вимоги залишити без розгляду, про що надав відповідну заяву (а.с. 101). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, в той час як він належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с. 89-91 т. 2) Представник відповідача - відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області за довіреністю [PERSON] (а.с. 38 т. 2) позов не визнала та пояснила, що на виконанні у відділі ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з [PERSON] боргів на користь фізичних осіб, зокрема, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 292 634 грн 37 коп., на користь [PERSON] боргу в розмірі 16 633 грн 51 коп, на користь [PERSON] боргу в розмірі 28 500 доларів США та на користь [PERSON] боргу в розмірі 51 156 грн 00 коп. Оскільки в добровільному порядку заборгованість [PERSON] за виконавчими листами сплачена не була, то державні виконавці перейшли до примусового виконання. Постановою державного виконавця від 5 серпня 2014 року на все майно [PERSON] був накладений арешт. При з»ясуванні майна, належного [PERSON], було встановлено, що за останнім на праві власності зареєстровані автомобілі: [NUMBER], [NUMBER], «Мерседес Бенц 108» державний номер [NUMBER], «ВАЗ 2109» державний номер [NUMBER], «ВАЗ 2109» державний номер [NUMBER], «ВАЗ 210934» державний номер [NUMBER] та причепи ОДАЗ 8728 державний номер [NUMBER] і ХТ 81024 державний номер [NUMBER]. Також був проведений опис комплектуючих запчастин до автомобілів та засобів по догляду за автомобілями. Інше, належне [PERSON] майно чи грошові кошти, встановлені не були. Постановою державного виконавця відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції від 12 серпня 2014 року зареєстровані за [PERSON] транспорті засоби були оголошені в розшук. З вказаних транспортних засобів у жовтні 2014 року був знайдений автомобіль [NUMBER]. 9 жовтня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Глухівського міськрайонного управління юстиції за дорученням відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції був складений акт опису та арешту зазначеного автомобіля та транспортний засіб переданий на відповідальне зберігання [PERSON] Комплектуючі запчастини до автомобілів були реалізовані державною виконавчою службою та за рахунок отриманих коштів частково була погашена заборгованість [PERSON] перед [PERSON] та [PERSON] На даний час виявлені також автомобілі [NUMBER], [NUMBER] та «КІА Соренто» державний номер [NUMBER]. Заперечує проти позову, так як вважає, що вказаний позов є намаганням [PERSON] приховати частину належного йому майна. Кошти у борг у відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідач [PERSON] брав на потреби сім»ї, а тому для погашення заборгованості за виконавчими документами має бути реалізоване майно, належне як [PERSON] так і [PERSON] на праві спільної сумісної власності. У разі визнання за [PERSON] права власності на ? частину майна, набутого нею в період шлюбу з [PERSON] відділ Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області буде позбавлений можливості реалізувати зареєстровані на праві власності за [PERSON], транспортні засоби, що, в свою чергу призведе до неможливості проведення виплат за виконавчими документами. З цієї ж підстави заперечує і проти звільнення з-під арешту автомобіля [NUMBER] та виключення його з акту опису. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області з [PERSON] на його користь стягнута заборгованість за договором позики на суму 292 634 грн 37 коп. З метою примусового виконання рішення суду був проведений арешт майна [PERSON] та на даний час після реалізації частини майна, а саме після реалізації комплектуючих запчастин до автомобілів та передачі йому частини майна, яке не було реалізоване, заборгованість [PERSON] перед ним становить 161 460 грн 04 коп. Він згоден, що майно, зазначене у позовній заяві, було придбане [PERSON] та [PERSON] період шлюбу та є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Проте він заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на ? частину вказаного майна, так як кошти за договором позики у нього брав [PERSON]В на потреби сім»ї зі згоди [PERSON], а тому борг [PERSON]В перед ним є спільним боргом і [PERSON] У разі визнання за [PERSON]В права власності на частину майна, а також у разі виключення з акту опису автомобіля [NUMBER] суттєво будуть порушені його права як стягувача за виконавчим листом, так як майна, що буде припадати на долю [PERSON], буде недостатньо для погашення заборгованості останнього перед ним за виконавчим документом. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що автомобіль [NUMBER], який на даний час перебуває під арештом та переданий йому не зберігання, був придбаний ним у [PERSON] Проте право власності на вказаний автомобіль на його ім»я не було переоформлено. У разі реалізації вказаного автомобіля в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за виконавчими документами будуть порушені його права як добросовісного набувача майна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі. У своїй заяві [PERSON] зазначив, що позов визнає (а.с. 100). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з»явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначивши, що проти задоволення позову заперечує (а.с. 88). Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згоден з тим, щоб майно, зазначене у позовній заяві було визнане об»єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON]В та [PERSON], але заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину вказаного майна та проти звільнення з-під арешту та виключення з акту опису автомобіля [NUMBER], так як в такому разі зменшиться обсяг належного [PERSON]В майна та він буде позбавлений можливості отримати кошти в розмірі 51 156 грн, які стягнуті з [PERSON] на його користь за рішенням Конотопського міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та матеріали зведеного виконавчого провадження, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 5 грудня 1987 року. За рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2014 року шлюб між ними був розірваний. Із зазначеного рішення вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають окремо та не ведуть спільне господарство з 1 лютого 2013 року (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з уточнених позовних вимог [PERSON], встановлено, що в період шлюбу сторони придбали: - 18 листопада 2005 року автомобіль [NUMBER], 2005 року випуску, сірого кольору, ідентифікатор ХТА 21112050219585. Вказаний автомобіль був придбаний у кредит через ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 5, 19, 20, 173 т. 1, а.с. 43, 44, 80, 81 т. 2); - 10 червня 2008 року автомобіль [NUMBER], 2008 року випуску, сірого кольору, ідентифікатор KNEJC524585836886 (а.с. 19, 173 т.1, а.с. 43, 44, 80 т. 2); - 3 липня 2007 року автомобіль «Мерседес Бенц 108» державний номер [NUMBER], 1999 року випуску, сірого кольору, ідентифікатор VSA63806413122395 (а.с 19, 173 т.1, а.с. 43, 44, 80 т. 2); - 4 квітня 1998 року автомобіль [NUMBER], 1991 року випуску, сірого кольору, ідентифікатор ХТА210900М0790921 (а.с. 19, 173 т. 1, а.с. 42, 43, 44, 80, 81 т. 2); - 24 січня 2002 року автомобіль [NUMBER], 1987 року випуску, білого кольору, ідентифікатор ХТА210900Н0197382 (а.с. 19, 173 т. 1, а.с. 43, 44, 80, 81 т. 2); - 30 жовтня 2007 року автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску, сірого кольору, ідентифікатор Y6D21093470023863 (а.с. 19, 173 т. 1, а.с. 43, 44, 80, 81 т. 2); - 17 червня 2009 року причеп ОДАЗ 8728 державний номер [NUMBER], 1993 року випуску, білого кольору, ідентифікатор 391493/19000003, номер шасі 872800000006 (а.с. 19, 173 т. 1, а.с. 43, 44, 80, 81 т. 2); - 12 липня 2002 року причеп ХТ 81024 державний номер [NUMBER], 1994 року випуску, синього кольору, ідентифікатор 362568/190000005, номер шасі 00001635 (а.с. 19, 173 т. 1, а.с. 43, 44, 80, 81 т. 2). В силу ст. 16 Закону України «Про власність», ст. 22 Кодексу про шлюб та сім»ю України, які були чинними на час придбання частини майна (автомобіля [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Інше майно було набуте [PERSON] та [PERSON] в період дії Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України визначено, що об»єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Оцінюючи докази у справі суд вважає, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] та його слід визнати об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно та ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або законом. Частинами 2, 4, 5 ст. 71 СК України передбачено, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Пунктами 23, 24 та 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11, роз»яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов»язаннями, що виникли в інтересах сім»ї. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов»язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. З позовної заяви [PERSON] та заяви про уточнення позовних вимог вбачається, що вимоги до [PERSON] з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України позивачем не заявлялися. За таких обставин, слід визнати ідеальні частки [PERSON] та [PERSON], по ? частці за кожним, у транспортних засобах: автомобілі [NUMBER], 2005 року випуску, сірого кольору, ідентифікатор ХТА 21112050219585; автомобілі [NUMBER], 2008 року випуску, сірого кольору, ідентифікатор KNEJC524585836886; автомобілі «Мерседес Бенц 108» державний номер [NUMBER], 1999 року випуску, сірого кольору, ідентифікатор VSA63806413122395; автомобілі [NUMBER], 1991 року випуску, сірого кольору, ідентифікатор ХТА210900М0790921; автомобілі [NUMBER], 1987 року випуску, білого кольору, ідентифікатор ХТА210900Н0197382; автомобілі [NUMBER], 2007 року випуску, сірого кольору ідентифікатор Y6D21093470023863; причепі ОДАЗ 8728 державний номер [NUMBER], 1993 року випуску, білого кольору, ідентифікатор 391493/19000003, номер шасі 872800000006; причепі ХТ 81024 державний номер [NUMBER], 1994 року випуску, синього кольору, ідентифікатор 362568/190000005, номер шасі 00001635 та залишити вказані транспортні засоби у спільній частковій власності [PERSON]В та [PERSON] Частинами 1, 2 ст. 73 СК України визначено, що за зобов»язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. В судовому засіданні встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області [PERSON] від 5 серпня 2014 року було відкрите виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Конотопським міськрайонним судом Сумської області 30 липня 2014 року з метою виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 292 634 грн 37 коп (а.с. 187 т. 1) та в цей же день накладений арешт на все майно [PERSON]В та заборона на його відчуження (а.с. 100 т. 2). За постановою державного виконавця відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області [PERSON] від 12 серпня 2014 року на виконання вищевказаного виконавчого листа оголошено розшук майна, що належить [PERSON], а саме: автомобіля [NUMBER], дата 10 червня 2008 року, ідентифікатор KNEJC524585836886; автомобіля «Мерседес Бенц 108» державний номер [NUMBER], дата 21 вересня 2007 року ідентифікатор VSA63806413122395; автомобіля «ВАЗ 2109» державний номер 206207 СА, дата 13 липня 2001 року, ідентифікатор ХТА210900М0790921; автомобіля [NUMBER], дата 24 січня 2002 року ідентифікатор ХТА210900Н0197382; автомобіля [NUMBER], дата 18 листопада 2005 року, ідентифікатор ХТА 21112050219585; автомобіля [NUMBER], дата 30 жовтня 2007 року ідентифікатор Y6D21093470023863; причепа ОДАЗ 8728 державний номер [NUMBER], дата 17 червня 2009 року ідентифікатор 391493/19000003; причепа ХТ 81024 державний номер [NUMBER], дата 12 липня 2002 року ідентифікатор 362568/190000005 (а.с. 17, 172 т. 1). Відповідно до акту опису та арешту майна від 9 жовтня 2014 року, складеного державним виконавцем відділу ДВС Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області за дорученням державного виконавця відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області з метою вчинення виконавчих дій за виконавчим листом, виданим Конотопським міськрайонним судом Сумської області 30 липня 2014 року щодо виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 292 634 грн 37 коп, був описаний автомобіль [NUMBER], сірого кольору, 2005 року випуску, ХТА 21112050219585. Вказаний автомобіль 9 жовтня 2014 року був переданий на зберігання [PERSON] без права його використання (а.с. 6-7, 15-16 т. 1, а.с. 53-54 т. 2). Станом на 5 лютого 2016 року на виконанні у відділі ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області перебуває зведене виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за виконавчими листами: 1) виданим Конотопським міськрайонним судом Сумської області 30 липня 2014 року у справі № 2/577/784/14 про стягнення на користь [PERSON] боргу в розмірі 292 634 грн 37 коп. Залишок боргу 161 460 грн 04 коп; 2) виданим Конотопським міськрайонним судом Сумської області 5 листопада 2014 року у справі № 2/577/1109/14 про стягнення на користь [PERSON] боргу в розмірі 16 633 грн 51 коп. Залишок боргу 16 253 грн 79 коп; 3) виданим Конотопським міськрайонним судом Сумської області 26 жовтня 2015 року у справі № 2/577/1227/15 про стягнення на користь [PERSON] боргу в розмірі 28 500 доларів США з конвертацією цієї суми у національну валюту України на день здійснення платежу; 4) виданим Конотопським міськрайонним судом Сумської області 27 жовтня 2015 року у справі № 2/577/689/15 про стягнення на користь [PERSON] боргу в розмірі 51 156 грн 00 коп (а.с. 48 т. 2). Крім автомобіля [NUMBER] (а.с. 6-7, 15-16 т. 1, а.с. 53-54 т. 2) на даний час встановлене місце знаходження та накладений арешт на автомобілі [NUMBER] (а.с. 55 т. 2), «ВАЗ 2109» державний номер [NUMBER] (а.с. 56 т. 2) та «КІА Соренто» державний номер [NUMBER] (а.с. 57 т. 2). Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у свій постанові «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6, (п.п.5, 7) вирішуючи позов одного з подружжя про виключення з опису належної йому частки майна у спільній сумісній власності подружжя, суду необхідно враховувати, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і у випадку його поділу їх частки визнаються рівними. Розмір часток подружжя у спільному майні і яке конкретно майно має бути йому виділено, суд визначає з врахуванням всього нажитого майна, включаючи і те, на яке за законом не може бути звернено стягнення за виконавчими документами і яке не підлягає конфіскації. Разом з цим на частку кожного з подружжя має бути виділено як майно, що підлягало опису, так і майно, що не підлягало опису. З урахуванням конкретних обставин суд може виключити річ з акта опису і стягнути з позивача в доход держави чи на користь організації грошову компенсацію за частку, що припадає боржнику, або залишити річ в опису, зобов»язавши відповідну державну податкову інспекцію або організацію виплатити позивачу відповідну частину її вартості. У випадку, коли предметом позову є частка у спільній сумісній власності на подільну або неподільну річ (ст. 183 ЦК України), на яку звертається конфіскація або стягнення на користь особи, питання про зняття арешту з цієї речі (за відсутності іншого спільного майна) вирішується відповідно до правил ст. ст. 321, 358, 364 ЦК України. Частиною 2 ст. 364 ЦК України визначено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] прохала визнати автомобіль [NUMBER], 2005 року випуску, на який накладений арешт, лише об»єктом права спільної сумісної власності подружжя та визначити її частку у вказаному автомобілі, тобто не порушувала питання про реальний розподіл майна, набутого нею та [PERSON] в період шлюбу та виділення їй вищевказаного автомобіля у власність. Питання про стягнення з [PERSON] матеріальної компенсації вартості автомобіля [NUMBER] позивач також не порушувала. Суд також враховує, що [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу було придбане інше, зокрема, нерухоме майно, яке було наявне на час припинення ведення [PERSON] та [PERSON] спільного господарства та яким сторони розпорядилися за взаємною згодою вже після того як припинили проживати разом та вести спільне господарство (після лютого 2013 року) (а.с 45, 46, 59-63, 76, 77 т. 2). Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що в задоволенні вимог [PERSON] про звільнення автомобіля [NUMBER] з-під арешту та виключення його з акту опису слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial