Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Великолучківської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок № 22 на вул. Українки в с. В.Лучки Мукачівського району за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 21.04.2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що зазначений будинок належав [PERSON] За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого житловий будинок № 22 на вул. Українки в с. В.Лучки Мукачівського району заповів [PERSON] Мати позивача [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, про що написала відповідну заяву. Звернувшись до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, так як при житті [PERSON] не зареєстрував право власності на будинок. Спадщину вона прийняла у визначений законом спосіб, однак у встановленому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння не може тому, що відсутні правовстановлюючі документи на нього. У звязку з цим просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 22 на вул. Українки в с. В.Лучки Мукачівського району за заповітом після смерті [PERSON], який помер 21.04.2015 року. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлялась належним чином. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-ФМ № 403299 від 26.03.1987 року, батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] Узвязку з укладенням шлюбу, позивач змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 15.07.2003 року. Згідно до свідоцтва про смерть від 21.04.2015 року [PERSON] помер 21.04.2015 року. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 26.12.2014 року, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів жилий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані в с. В.Лучки, вул. Л.Українки, 22, а також земельну ділянку [PERSON], [INFO]. Згідно з заяви [PERSON] до Мукачівської державної нотаріальної контори, остання написала заяву про відмову від спадщини. Після смерті [PERSON], позивач звернулася до приватного нотаріусу Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 28.10.2015 року приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу [PERSON], розглянувши подані документи, листом відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Крім того також встановлено, що відповідно до довідки № 4382, виданої виконкомом Великолучківської сільської ради Мукачівського району 08.11.2016 року, забудовником домоволодіння, яке знаходиться за адресою с. В.Лучки, вул. Л.Українки, 22, Мукачівський район, був [PERSON], [INFO]. Як вбачається із довідки № 32/06-02, виданої виконкомом Великолучківської сільської ради Мукачівського району 10.01.2017 року, згідно з погосподарського обліку за 2011-2015 роки на день смерті [PERSON], який помер 21.04.2015 року, за адресою вул. Л.Українки, 22 в с. В.Лучки Мукачівського району проживали дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], зять [PERSON]О, [INFO], та внук [PERSON], [INFO]. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок № 22 на вул. Українки в с. В.Лучки, Мукачівського району від 27.10.2016 року, до складу останнього входить житловий будинок позначений під літ. «А» (рік побудови 1964) та господарські будівлі (рік побудови 1970-1988). Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином судом встановлено, що позивач прийняла спадщину за померлим [PERSON] за заповітом, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як розяснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Враховуючи вищевикладене, із врахуванням того, що позивач прийняла спадщину на належне спадкодавцеві майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок № 22 на вул. Л.Українки в с. Великі Лучки Мукачівського району, в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved