Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на автомобіль марки DAEWOO Lanos TF69V, 2005 року випуску (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований в Кіровоградському МРЕВ 30.08.2005 року на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] , за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.09.2008 року він придбав у [PERSON] автомобіль марки DAEWOO Lanos TF69V, 2005 року випуску (кузов, рама, коляска) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований в Кіровоградському МРЕВ 30.08.2005 року на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] , за що заплатив йому кошти у сумі 29 700,00 грн. В той же день ними було оформлено нотаріальну довіреність строком на 7 років з правом розпорядження та продажу даного автомобіля. За таких обставин позивач вважав, що зазначений автомобіль належить йому на праві приватної власності і він ним володів більше 10 років. [PERSON] пообіцяв нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу тоді, коли йому буде це зручно. На даний час у позивача виникла необхідність переоформити автомобіль. У серпні 2018 року з метою зустрічі з [PERSON] позивач приїхав за місцем його проживання, де від його дружини [PERSON] дізнався, що її чоловік помер ще [INFO] . Дружина та син померлого не заперечували проти визнання прав власника на автомобіль за [PERSON] , оскільки були свідками передачі коштів та домовленості про передачу автомобіля. При оформленні спадщини спадкоємцями не було заявлено в список спадкового майна спірний автомобіль, так як вони на нього не претендують, що підтверджує законність володіння та користування [PERSON] даним автомобілем. На прохання позивача вступити у спадщину на автомобіль та оформити договір купівлі-продажу на ім`я позивача, [PERSON] відмовляється мотивуючи це браком коштів та часу. Оскільки в інший спосіб він не має можливості захистити свої права, позивач звернувся до суду. Відповідач надіслала суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, у якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Розгляд справи проведений у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Позивач та відповідач у справі отримали постанову про відкриття провадждення у справі, клопотань про розгляд справи у судовосму засіданні з участю сторін не подавали. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 14.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №678, копія якого надана суду. Згідно довіреності від 17.09.2008 року посвідченої Бендеровим О.В., приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу, [PERSON] , [INFO] , уповноважив [PERSON] , [INFO] , представляти його інтереси в органах МРЕВ та ДАІ, в будь-яких інших установах, підприємствах чи організаціях незалежно від їх підпорядкування і форми власності з питань, пов`язаних з розпорядженням(зняття з обліку в органах МРЕВ, продати, передати в оренду, заставу, позичку) та експлуатацію (як в межах України так і за її межами) належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] , виданого Кіровоградським МРЕВ 30 серпня 2005 року автомобіля марки DAEWOO Lanos TF69V, 2005 року випуску (кузов, рама, коляска) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований в Кіровоградському МРЕВ 30.08.2005 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобіля марки DAEWOO Lanos TF69V, 2005 року випуску (кузов, рама, коляска) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований в Кіровоградському МРЕВ 30.08.2005 року. Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля марки DAEWOO Lanos TF69V, 2005 року випуску (кузов, рама, коляска) [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] , ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 29.01.2019 року становить 29 700,00 грн. Згідно довідки квартального комітету №2, від 30.11.2018 року вих.№604, видану [PERSON] , про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Для набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю згідно ч. 1 ст.344 ЦК України необхідні такі умови: річ, що опинилась у володінні особи, є об`єктивно чужою; володілець суб`єктивно вважає майно своїм; володілець майна має бути добросовісним набувачем; володіння здійснювалось протягом усього строку відкрито; володіння майном продовжувалось безперервно; строк такого володіння нерухомим майном складає 10 років, рухомим - 5 років. Також, пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 р. № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння, а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли. Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. За набувальною давністю може бути набуто право власності на рухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому рухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Набуття права власності на майно за набувальною давністю неможливе, коли існує титульне володіння, тобто особа володіє майном на певній правовій підставі, навіть оформленої не повністю правильно або за положенням вже не діючого законодавства. Таким чином, врахувавши обставини справи та надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачу було відомо власника автомобіля, цей власник помер, але відповідач є його спадкоємцем та прийняла спадщину, оскільки є його дружиною та проживала з ним на момент його смерті, позивач користувався автомобілем на підставі довіреності, тобто за волею його власника, що виключає складову безхазяйності речі. Крім того позивач зазначає, що на підставі усної домовленості між ним та власником автомобіля було укладено договір купівлі-продажу, свідками якого була родина власника автомобіля. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не було доведено сукупності передбачених ст. 344 ЦК України обставин та не надано суду достатніх, належних і допустимих доказів, які б підтверджували заявлені ним вимоги, тому виходячи із недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог та відсутності підстав, установлених ст. 344 ЦК України, для визнання за позивачем права власності на спірне рухоме майно за набувальною давністю, суд відмовляє у задоволенні позову. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed