Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кутьківської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним: [INFO] помер її батько [PERSON]. Свого часу він отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] розташовану на території Кутьківської сільської ради Дворічанського району Харківської області. Після смерті батька залишилося право на земельну частку (пай) відповідно до вказаного сертифікату. Заповіту батько не складав, [PERSON] є єдиною спадкоємицею після його смерті за законом. Коли позивач звернулася до нотаріуса з питання оформлення спадщини за законом після смерті свого батька відносно вказаного права на земельну частку (пай), їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця та рекомендовано звернутися до суду. В зв'язку з цим позивач просила суд визнати за нею право на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] В судове засіданні позивач не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги повністю, просили їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Кутьківський сільський голова [PERSON] до суду не з'явилася, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, просила справу розглянути в її відсутність. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 29 квітня 1963 року, батьками позивача [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а. с. 7). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 24 квітня 1982 року, виданого Андріївським сільським ЗАГС Великобурлуцького району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 квітня 1982 року, актовий запис №7. Згідно з свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 10 грудня 2015 року, виданого виконавчим комітетом Кутьківської сільської ради Дворічанського району Харківської області, [PERSON] помер [INFO], актовий запис №23. Відповідно до довідки Кутьківської сільської ради Дворічанського району Харківської області №43 від 18 січня 2018 року, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований і мешкав в [ADDRESS], спадкоємцем померлого за законом є дочка - [PERSON] Спадкоємців померлого по заповіту немає. Згідно довідки відділу у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30 січня 2018 року № 29-20-0.23,17-164/108-18, згідно даних із справи по поюванню земель колективної власності по КСП «Хвиля революції», [PERSON] власник сертифікату [NUMBER], цільове призначення землі: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування земельної ділянки: Кутьківська сільська рада Дворічанського району Харківської області. Вказаний сертифікат був втрачений. Згідно постанови державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 511/02-31 від 31 травня 2018 року, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на ім'яспадкодавця. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» спадкоємець повинен пред'явити належний правовстановлюючий документ про право власності на ім'я спадкодавця. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обгрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права на право на земельну частку (пай) в судовому порядку. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. За життя [PERSON] заповіту не складав, фактично спадщину ніхто не прийняв, спадкоємці на обов'язкову частку відсутні. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 511/02-31 від 31 травня 2018 року, [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], про що заведено спадкову справу № 103/2018 від 15 травня 2018 року. Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини право на право на земельну частку (пай) перейшло до позивача. Тому за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька слід визнати право на право на земельну частку (пай), розташовану на території Кутьківської сільської ради, згідно сертифікату [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], який помер [INFO]. При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз'яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved