Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, обгрунтовуючи заяву тим, що 24 березня 2009 року шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 вересня 2002 року Городоцькою сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 7, розірвано. Від даного шлюбу мають двоє малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Оскільки після розірвання шлюбу відповідач дітей матеріально не забезпечує, у їх вихованні участі не приймає та не цікавиться життям та здоров'ям синів уже чотири роки, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] та [PERSON] В даному судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] щодо задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив не позбавляти його батьківських прав, оскільки хворіє туберкульозом. Разом з тим підтвердив, що життям дітей не цікавився та матеріально не допомагав, аліменти не сплачував взагалі. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 вищевказаного Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно роз'яснень, даних в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ у до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області 27 квітня 2009 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 8). Від даного шлюбу мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] від 13 листопада 2003 року, серії [NUMBER] від 22 серпня 2005 року (а.с. 5-7). Як вбачається з виконавчого листа Маневицького районного суду Волинської області, виданого 5 березня 2013 року, з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [INFO], уродженця с. Городок Маневицького районного суду Волинської області, мешканця [ADDRESS], стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 350 (триста п'ятдесят) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 5 лютого 2013 року та до досягнення ними повноліття (а.с. 9). Довідкою Маневицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області № 3002 від 26 травня 2017 року підтверджується, що заборгованість за вищевказаним виконавчим листом станом на 26 травня 2017 року становить 35 462 гривні 09 копійок (а.с. 13). Згідно висновку органу опіки та піклування Маневицької РДА про доцільність позбавлення батьківських прав № 1700/45/2-17 від 07 липня 2017 року є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 23-24). Враховуючи наведені обставини, суд приходить висновку, що оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, що обумовлено його винною поведінкою та свідомим нехтуванням своїми обов'язками, а тому, захищаючи права та інтереси дітей, відповідача слід позбавити батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved