Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що з 11.12.2009 року перебувала у шлюбі з [PERSON] від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 01.04.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.03.2013 року і до повноліття дитини, однак внаслідок тимчасової окупації АР Крим, вона позбавлена можливості отримати виконавчий лист для пред`явлення його до примусового виконання. При цьому домовленості щодо утримання неповнолітнього сина з відповідачем не досягнуто, а тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність в якій вона зазначає, що позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а тому вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованомушлюбі від якого мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис № 967, виданим ВРАЦС Керченського МУЮ АР Крим 01.10.2010 року (а.с. 7). Як вбачається із ксерокопії рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 01.04.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.03.2013 року і до повноліття дитини (а.с. 14). За змістом листа ДСА України від 25.07.2018 року [PERSON] повідомлено, що вона не має можливості отримати по справі виконавчий лист та звернутися до виконавчої служби щодо примусового виконання вищевказаного рішення оскільки справи, розгляд яких закінчено і які перебували у провадженні судів, розташованих на тимчасово окупованій території АР Крим та міста Севастополя, залишаються в цих судах. 07.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 11.10.2016 року, яке посвідчене консулом Посольства України в Японії (а.с. 10-12). Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів у випадку задоволення судом позову про зміну розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дитини, позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання виконавчого листа за судовим рішенням про стягнення на її користь аліментів, суд враховуючи інтереси дитини, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивачки та стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. При цьому з метою уникнення можливого подвійного стягнення, а також враховуючи зміну розміру аліментів, що стягуються, суд дійшов висновку про визнання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 01.04.2013 рокутаким, що не підлягає виконанню з дня стягнення аліментів за цим судовим рішенням. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved