Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з заявою про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] . В обґрунтування, заявник посилається на те, що 02.07.2021 року рішенням суду, розірвано шлюб між нею та [PERSON] . Сторони проживають окремо. Так, більше 10 років їх сімейне життя не ладиться, а стосунки постійно погіршуються. Починаючи з 2018 року, вона з дітьми, разом з [PERSON] не проживає. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на життя, на шлюб та сім`ю. На фоні постійних незгод в родині почали виникати сварки, які переростали в серйозний конфлікт, під час яких поведінка [PERSON] почала бути занадто агресивною, він погрожував, та на даний час продовжує погрожувати їй, переслідувати її з дітьми, батьками, погрожувати фізичною розправою, а також відібранням та викраденням дітей. З боку [PERSON] постійно відчувається психологічний тиск, на її адресу та адресу членів її родини, постійно надходять погрози вбивством. Також, заявниця вказує, що в 2019, 2020, 2021 р.р., з вищевикладених підстав вона зверталася до відділу поліції. Крім того, агресивна поведінка [PERSON] почала турбувати сусідів. На даний час вона, турбується за своє життя та життя своїх синів, родини, тому вимушена переховуватися від чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним. З посиланням на викладене, [PERSON] просить суд: видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , на строк 6 (шести) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: перебування в місцях перебування [PERSON] (1982 р.н.); [PERSON] (2011 р.н.); [PERSON] ( 2018 р.н.), за адресою : [ADDRESS] , а також наближення до [PERSON] та дітей [PERSON] та [PERSON] до 50 м. до місця перебування, навчання ЗОШ, садочка, роботи, місця реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] .. Крім того, особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заінтересованою особою [PERSON] було подано заперечення на заяву про видачу обмежувального припису, мотивуючи його тим, що дану заяву було подано до суду після того, як він у серпні 2021 р. звернувся до служби у справах дітей Ужгородської міської ради з заявою про перевірку та контроль умов проживання його дітей у родині тещі [PERSON] , підготування висновку щодо визначення способів участі у вихованні його синів, а також визначення порядку його спілкування з синами. Так, наведене свідчить про наявність спору між батьками у вихованні дітей. Вказує, що заявник не наводить доказів домашнього насильства, письмові свідчення осіб містять перекручені факти. Просить у задоволенні заяви відмовити. [PERSON] в судовому засіданні, заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити. У судовому засіданні заінтересована особа - [PERSON] заперечив проти задоволення поданої заяви, оскільки заперечує що веде себе агресивно та здійснює погрози. Просив відмовити у видачі обмежувального припису. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, допитавши свідків та педагога, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. За правилами розділу IV глави 13\~ЦПК України розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а ст.\~294\~цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2021 року № 308/12617/20 шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Відповідно до Свідоцтва про народження (Повторно) [INFO] народився [PERSON] , про що 11.03.2011 складено відповідний актовий запис № 294, батьки: батько - [PERSON] та мати [PERSON] , місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, свідоцтво серія [NUMBER] , дата видачі 16.10.2013. Відповідно до Свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] , про що 20.07.2018 складено відповідний актовий запис № 826, батьки: батько - [PERSON] та мати [PERSON] , місце державної реєстрації: Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області, свідоцтво серія [NUMBER] , дата видачі 20.07.2018. Діти проживають разом з мамою [PERSON] за адресою [ADDRESS] , умови проживання задовільні, діти забезпечені всім необхідним, стосунки між ними традиційні, довірливі, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 22.02.2021. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця [PERSON] разом з її неповнолітніми дітьми: [PERSON] , 2011 р.н. та [PERSON] , 2018 р.н., зазнає психологічного насильства з боку [PERSON] . Як стверджує [PERSON] , остання разом з своїми дітьми, бояться [PERSON] . Статтею 1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються у цьому Законі, зокрема: дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала дитина), особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону); домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону); кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону); обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону); особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ч. 1 ст. 3 Закону); психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 Закону). Згідно п. 3, 6, 7, 8 ч.1, ст.\~1\~цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст.3\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до ст.\~24\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини мають батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно з ч. ч. 2 - 4 ст.\~26\~Закону України\~«Про запобіганню\~та протидію\~домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є обєктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст. 350-6\~ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України«Про\~запобіганнята протидіюдомашньому\~насильству» на строк від одного до шести місяців. Судом встановлено, що 21.04.2020 р. [PERSON] звернулась до Начальника Ужгородського МВП, з заявою, з якої вбачається, що після скандалу [PERSON] вигнав її з дітьми з будинку де вони проживали, вів себе неадекватно, погрожував їм. Після цього вона повернулась з дітьми до батьків, її син захворів, однак жодних речей з собою вона не встигла зібрати, зокрема і теплих, потрібних для дітей. На жодні заклики [PERSON] не реагує, погрожує їй та дітям, сам безпосередньо вживає наркотичні речовини та алкоголь. Просила допомогти їй забрати речі та своє майно. 17.07.2020 р. [PERSON] звернулася до Начальника служби у справах дітей Ужгородської державної адміністрації в Закарпатській області з заявою про надання правової допомоги та вирішення проблем, оскільки вона залишилась одна з двома дітьми. Вказує, що син боїться батька [PERSON] , боїться гуляти на вулиці, оскільки батько прийде та викраде його. [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає. 21.07.2020 р. [PERSON] звернулась із заявою до Начальника служби у справах дітей Ужгородської державної адміністрації у Закарпатській області, в якій виклала обставини справи та просила захистити дітей. Служба у справах дітей надала відповідь [PERSON] від 23.07.2020 за № 01-22/953, якою розглянувши її звернення, повідомляє, що служба звернулась до ГУНП в Закарпатській області з проханням розглянути звернення [PERSON] від 21.07.2020 р. та інформує, що вона може звернутись до суду з позовною заявою до чоловіка про позбавлення його батьківських прав. 17.02.2021 р. [PERSON] звернулась до начальника Ужгородського ВДВС Південно західного міжрегіонального управління міністерства юстиції з заявою, з проханням розібратись в ситуації, що склалася, зі змісту якої вбачається, що вона не отримує аліменти на утримання дітей у повній мірі, а виконавець зарахував [PERSON] чеки по оплаті коштів з яких не вбачається, що це кошти на оплату аліментів, що в результаті призвело до зменшення розміру боргу платника аліментів. Таким чином, вона не отримала кошти від нього на утримання дітей (аліменти). 19.02.2021 р. [PERSON] звернулась з заявою до начальника Ужгородського МВП в Закарпатській області, згідно якої просить вжити заходів до [PERSON] , оскільки за адресою його проживання залишились речі її доньки [PERSON] та її з [PERSON] синів. Ці речі, заявниця забезпечила своїй доньці та онукам для належного влаштування побуту та життя, однак її зять поміняв замки на будинку та чинить перешкоди у поверненні майна, яке необхідне зокрема для розвитку дітей, погрожує та лається, не надаючи жодної підтримки. 22.02.2021 р. [PERSON] звернулась до Начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради з заявою та просила провести профілактичну бесіду з [PERSON] , щодо залучення його до виховання дітей. 22.02.2021 р. [PERSON] звернулась із заявою до начальника Ужгородського МВП в Закарпатській області та просила вирішити питання щодо її власного майна, яке знаходиться в домі [PERSON] .. У заяві вказала, що з боку колишнього чоловіка мають місце постійні знущання фізичного та психологічного характеру над нею та над дітьми. 20.08.2021 р. [PERSON] звернулась із заявою на адресу начальника Ужгородського відділу поліції, у якій просить застосувати заходи до [PERSON] , колишнього чоловіка [PERSON] , оскільки [PERSON] без попередження, під`їхав у двір їх будинку, підійшов до воріт садочку, де був його син та вчепившись в решітку почав кричати. Забравши дитину з садку, [PERSON] перекрив їй прохід, почав нецензурно кричати, погрожував розправою та казав, що забере дитину. Враховуючи зауваження оточуючих, [PERSON] вдалось зайти в під`їзд будинку. Після цього, було викликано працівників поліції. Дитина боїться свого батька, боїться виходити у двір, йти до садку, до школи. Просила прийняти міри до [PERSON] . Відповідно до психолого педагогічної характеристики на дитину [PERSON] від 16.04.2021р. за №64, дитина охайна та вихована, йде на контакт, прив`язана до матері. Вихованням дитини займається мама, яка бере активну участь у житті групи, цікавиться досягненнями сина. За період перебування дитини в садочку, батька жодного разу вони не бачили, відомості про нього відсутні. За підписом директора школи [PERSON] та класного керівника [PERSON] також надано характеристику, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , учень 4-в класу, має добрий загальний розвиток, навчається у міру своїх сил, має навчальні досягнення високого та достатнього рівня, тощо. Зокрема також вказано, що коли з ним у сім`ї проживав батько, [PERSON] був неврівноваженим, надмірно збудженим, часто порушував дисципліну. Відсутність батька в сім`ї позитивно впливала на емоційний стан учня. Учень став більш спокійнішим, уважнішим на уроках. Свідок [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] веде себе агресивно відносно його колишньої дружини та дітей, застосовує психологічне насильство, погрожує фізичною розправою, здійснює психологічний тиск, принижує їх. Суд також враховує пояснення педагога [PERSON] , наданих в судовому засіданні, з яких слідує, що дитина [PERSON] , боїться батька, що негативно впливає на психічне здоров`я дитини. Був випадок, коли вона на прохання [PERSON] , проводила останнього до зупинки, оскільки дитина казала : «… що тато може його забрати». Крім цього, як слідує з пояснень [PERSON] , такий в судовому засіданні, в присутності педагога, класного керівника, а також обох батьків, пояснив : « за час спільного проживання, батько відносився до нього негативно, бив, кричав. Він боїться тата, оскільки останній може його забрати. Про це він розповідав класному керівнику. Влітку тато йому погрожував, що буде з ним розбиратися в суді. Тато до мами відноситься погано, по телефону висловлюється нецензурно, погрожує». Відтак систематичні випадки насильницьких дій заінтересованої особи щодо заявника впродовж останніх декількох місяців, систематичне жорстоке поводження з заявником при дитині та сторонніх особах, приниження честі та гідності заявника, свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявника та загроза психічному здоров`ю дітей. Заявник постійно переживає за своє життя та здоров`я, а також дітей, а заінтересована особа систематично продовжує свої неправомірні дії, чим завдає заявнику та дітям постійних душевних страждань. Така поведінка [PERSON] свідчить про те, що життя і здоров`я заявника, а також здоров`я дітей, зокрема, психічне, перебувають під постійною загрозою. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності домашнього насильства, а саме у даному випадку психологічного та фізичного насильства, що вчинив [PERSON] щодо своєї дружини [PERSON] та їх синів, оцінюючи при цьому вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів заявниці та дітей вимоги заявника слід задовольнити. Поряд з цим, при вирішення питання на який саме період слід видати обмежувальний припис, суд вважає, що період тривалістю в один місяць буде достатнім для врегулювання конфліктної ситуації та зняття між сторонами напруги, що в подальшому не позбавляє заявника, у разі необхідності, звернутися до суду із заявою про продовження встановлених обмежень. За таких обставин, подана [PERSON] заява підлягає до часткового задоволення. Згідно з ч. 3 ст.\~350-5\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed