Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], видане виконкомом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19 жовтня 2015 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] що належав померлій, згідно виписок погосподарських книг Парпуровецької сільради та свідоцтва № 116 про право особистої власності на домоволодіння, видане виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради 09 березня 1989 року на підставі рішення виконкому Парпуровецької сільської ради від 26.02.1987 року за № 12, взамін свідоцтва № 61 від 12.09.1988 року, згідно якого вказане будинковолодіння належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. В зв'язку з цим позивачка не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 28 квітня 2016 року за № 1051/02-17. Також до складу спадкового майна входить: - земельна ділянка площею 1,3157 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер присвоєний згідно листа Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області : [NUMBER] що належала померлій [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданий Вінницькою районною держаною адміністрацією та Вінницьким районним відділом земельних ресурсів від 13 серпня 2003 року на підставі розпорядження Вінницької РДА від 17.02.2003 року за № 136, Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 323; - земельна ділянка площею 0,2500 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; місце розташування: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], що належала [PERSON] згідно державного акту серія [NUMBER] виданий 16 лютого 2005 року; - земельна ділянка площею 0,2191 гектарів, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; місце розташування: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], що належала [PERSON] згідно державного акту серія [NUMBER] виданий 16 лютого 2005 року; - земельна ділянка площею 0,0783 гектарів, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; місце розташування: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], що належала [PERSON] згідно державного акту серія [NUMBER] виданий 16 лютого 2005 року. Однак, при підготовці і зборі необхідних документів для оформлення спадщині, оригінали правовстановлюючих документів на дані земельні ділянки [PERSON] втрачені, що підтверджується оголошеннями в газеті «Подільська Зоря» від 12 травня 2016 року за № 20 (8597). В зв'язку з цим позивачка не має можливості оформити свої спадкові права на земельні ділянки в нотаріальній конторі, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 28 квітня 2016 року за № 1051/02-17. 11 січня 1996 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповідала позивачці - [PERSON], все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй і на що за законом вона матиме право. Даний заповіт був посвідчений 11 січня 1996 року Л.М. Фісун, секретарем виконкому Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 2. 10 серпня 2014 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] в відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції і змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] - на прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] видане 10 серпня 2014 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Згідно свідоцтва про народження матері позивачки [PERSON] та її свідоцтва про шлюб з [PERSON] підтверджується той факт, що спадкодавиця [PERSON]є її бабусею по лінії матері. Таким чином [PERSON], позивачка по справі, є спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] бабусі [PERSON]. Осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [INFO] бабусі [PERSON]немає, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 28 квітня 2016 року за № 1051/02-17, виписками з по господарських книг Парпуровецької сільської ради. Спадщину після смерті [INFO] бабусі [PERSON] позивачка прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини. Інші заяви про прийняття або відмову від прийняття спадщини - відсутні. Ці факти підтверджуються листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 28 квітня 2016 року за № 1051/02-17. Факт володіння, користування та розпорядження будинком з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Вінницької області Вінницького району [PERSON], як єдиним членом колишнього колгоспного двору даного будинковолодіння станом на 15.04.1991 року, який не втратив право на частку в майні двору, підтверджується виписками з погосподарських книг Парпуровецької сільради, свідоцтвом № 116 про право особистої власності на домоволодіння, видане виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради 09 березня 1989 року на підставі рішення виконкому Парпуровецької сільської ради від 26.02.1987 року за № 12, взамін свідоцтва № 61 від 12.09.1988 року. Також цей факт підтверджується і тією обставиною, що саме за життя спадкодавиця [PERSON]одноособово приватизувала земельні ділянки, на яких розташований даний будинок. З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати право на: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], житловою площею 60,6 кв. м, загальною площею житлових квартир 46,6 кв. м, житловою площею 39,5 кв. м, допоміжною площею 7,1 кв. м, площею літніх приміщень 14,0 кв. м, який згідно відомостей технічного паспорту, виготовленого 22 квітня 2016 року ТОВ «БТІ СЕРВІС», складається з: житлового будинку під літерою «А», веранди під літерою «а», сараю під літерою «Б»; сараю під літерою «Г», воріт з хвірткою № 1; огорожі № 2, колодязю І; - земельну ділянку площею 1,3157 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер: [NUMBER]; - земельну ділянку площею 0,2500 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; місце розташування: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]; - земельну ділянку площею 0,2191 гектарів, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; місце розташування: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]; - земельну ділянку площею 0,0783 гектарів, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; місце розташування: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. В зв'язку з викладеним вище, позивачка просить визнати за нею право власності на вищезазначене будинковолодіння та земельну ділянки в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Представник позивача - [PERSON] - адвокат Галіцина В.В. - позов підтримала, просили його задоволити. Відповідач по справі, представник Парпуровецької сільської ради, в особі голови [PERSON] - проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла спадкодавиця бабуся [PERSON] в с. Хижинці Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], видане виконкомом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19 жовтня 2015 року (а.с. 6). 11 січня 1996 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповідала позивачці - [PERSON], все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй і на що за законом вона матиме право. Даний заповіт був посвідчений 11 січня 1996 року Л.М. Фісун, секретарем виконкому Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 2 (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] що належав померлій, згідно виписок погосподарських книг Парпуровецької сільської ради та свідоцтва № 116 про право особистої власності на домоволодіння, видане виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради 09 березня 1989 року на підставі рішення виконкому Парпуровецької сільської ради від 26.02.1987 року за № 12, взамін свідоцтва № 61 від 12.09.1988 року, згідно якого вказане будинковолодіння належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] (а.с. 40-45). В зв'язку з цим [PERSON] не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 28 квітня 2016 року за № 1051/02-17 (а.с.68). Земельна ділянка площею 1,3157 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер присвоєний згідно листа Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області : [NUMBER] що належала померлій [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданий Вінницькою районною держаною адміністрацією та Вінницьким районним відділом земельних ресурсів від 13 серпня 2003 року на підставі розпорядження Вінницької РДА від 17.02.2003 року за № 136, Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 323 (а.с.18). Земельна ділянка площею 0,2500 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; місце розташування: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], що належала [PERSON] згідно державного акту серія [NUMBER] виданий 16 лютого 2005 року; - земельна ділянка площею 0,2191 гектарів, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; місце розташування: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], що належала [PERSON] згідно державного акту серія [NUMBER] виданий 16 лютого 2005 року (а.с.19). Земельна ділянка площею 0,0783 гектарів, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; місце розташування: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], що належала [PERSON] згідно державного акту серія [NUMBER] виданий 16 лютого 2005 року (а.с. 20). Однак, при підготовці і зборі необхідних документів для оформлення спадщині, оригінали правовстановлюючих документів на дані земельні ділянки [PERSON] втрачені, що підтверджується оголошеннями в газеті «Подільська Зоря» від 12 травня 2016 року за № 20 (8597) (а.с.22-23). В зв'язку з цим позивачка не має можливості оформити свої спадкові права на земельні ділянки в нотаріальній конторі, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 28 квітня 2016 року за № 1051/02-17 (а.с.68).. 10 серпня 2014 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] в відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції і змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] - на прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] видане 10 серпня 2014 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження матері позивачки [PERSON] та її свідоцтва про шлюб з [PERSON] підтверджується той факт, що спадкодавиця [PERSON]є бабусею [PERSON] по лінії матері (а.с. 8-9). Так, згідно виписок з погосподарських книг та довідки Парпуровецької сільської ради за № 346 від 06.05.2016 року значиться, що [PERSON] вибула з будинковолодіння [ADDRESS] 25.05.1988 року, а повернулася до будинку лише 05.04.1993 року і знову вибула з нього 10.04.1995 року в с. Сосонку Вінницького району Вінницької області (а.с. 49-50, 52-67). Відповідно до довідки № 302 від 19.04.2016 року виданої Парпуровецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області, про те, що померла [PERSON], володіла, користувалася та розпоряджалася будинковолодінням [ADDRESS] Вінницької області (а.с.31). Згідно довідки-виписки № 303 від 19.04.2016 року виданої Парпуровецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області, що додається до державного акту на право колективної власності на землю виданого КСП «Перемога» с. Хижинці Вінницького району та області, серія ВН від 05.04.1996 року, вбачається зі списку членів КСП «Перемога» в с. Хижинці , що померла [PERSON] була членом КСП «Перемога» під номером № 326, та їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СТОВ «Перемога», розміром 1,66 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.51). Інших спадкоємців у спадкодавця не було. Заповіт не оспорювався. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР 1963 року, чинного на час виникнення та існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved