Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] про припинення зобов»язань за договором поруки. В обґрунтування свого позову вказала, що 28 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Мегабанк» (надалі Відповідач, Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник, особа без самостійних вимог на стороні Позивача), було укладено Договір про надання споживчого кредиту за №55-14П/2008 (надалі - Кредитний договір) у відповідності до якого Позичальник повинен отримати кошти (далі - Кредит) в сумі 300 000,00 гри. В якості забезпечення зобов'язання між ВАТ «Мегабанк» та [PERSON] (надалі-Позивач) був укладений договір поруки № 55-14П/2008-П від 28 березня 2008 року. 01.08.2008 року у Позичальника виникла заборгованість за погашенням заборгованості по кредитному договорі №55-14П//2008 від 28 березня 2008 року, про що свідчить Розрахунок заборгованості від 17.09.2009 року та вимога щодо погашення заборгованості №04/1736 від 03.12.2008 року. Разом з тим із позовом про дострокове стягнення заборгованості Банк звернувся лише 23.09.2009 року. Отже спеціальний строк передбачений ст. 559 ЦК повинен починатися із 01.08.2008 року та припиняється 01.02.2009 року. Позивач вважає, що зобов'язання за договором поруки повинні бути припинені відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК, оскільки минув строк пред'явлення вимоги щодо стягнення заборгованості, що узгоджується з позицією ВСУ, викладеною в постанові № 6-170цс13 від 17 вересня 2014 року. Строк звернення до суду не пропущений, оскільки згідно п. 5.1. Договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє протягом 3-х років з дня закінчення строку кредитного договору. Основне зобов'язання згідно п. 1.1 Кредитного договору діє до 27.03.2018. Правило ч. 5 ст. 261 ЦК України є спеціальним стосовно ч. 1 ст. 261 ЦК України на яку послався Банк. Це означає, що у випадках, коли в зобов'язанні визначено строк виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, хоч би на момент спливу строку виконання особа не знала і не могла знати про порушення права. Відповідно до Правової позиції ВСУ у справі за № 6-990цс15 від 27 січня 2016, згідно з частиною п'ятою статті 261 ЦК України за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи позов підтримав в повному обсязі, а представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» проти позову заперечував з тих підстав, що Позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки вона була обізнана про те, що Відповідачем був нібито пропущений строк для звернення до суду про стягнення з неї заборгованості за Кредитним договором №55-14П/2008 від 28.03.2008р., що підтверджується справою №1420/1214/2012 (провадження №2/1420/433/2012), яка розглядалась в Очаківському міськрайонному суді Миколаївської області за позовом ПАТ «МЕГАБАНК» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №55-14П/2008 від 28.03.2008р. звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «МЕГАБАНК» про визнання недійсним договору іпотеки. 06 вересня 2012 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області позов банку задоволено частково, кредитний договір № 55-14П/2008 достроково розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «МЕГАБАНК» 462575,43 грн. кредитної заборгованості та 1828,50 грн. судового збору. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2012 прийнято рішення, яким рішення суду першої інстанції скасоване, та ухвалене нове, яким позов задоволено частково, стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «МЕГАБАНК» 4716975 грн. заборгованості по кредитному договору № 55-14П/2008 від 28.03.2008р., в погашення заборгованості надано право звернути стягнення на предмет іпотеки. У вищезазначеному рішенні апеляційного суду від 25.10.2012 р. було зазначено. позивачем ПАТ «МЕГАБАНК» не пропущено шестимісячний строк для звернення суду з позовом до поручителя, а тому суд першої інстанції не має підстав для звільнення [PERSON] від цивільно-правової відповідальності та застосування до спірних правовідносин ч.4 ст.559 ЦК України, згідно якої порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Як вказано в рішенні, воно було прийнято за участі, зокрема, представника відповідачів [PERSON] і [PERSON] У касаційному порядку рішення [PERSON] не оскаржувалось. 25.11.2014 р. ПАТ «МЕГАБАНК» звернулось до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення залишку заборгованості за кредитним договором 24.03.2015 року рішенням суду позов було задоволено в повному обсязі, стягнуто [PERSON] та [PERSON] на користь банку солідарно 143011,68 грн. Рішення суду відповідачами не оскаржувалось. Таким чином, Позивачу було відомо про час виникнення заборгованості кредитним договором, що підтверджуються наданими її представником до Очаківської міськрайонного суду Миколаївської області запереченнями на позовну заяву 05.06.2012 р., що свідчить про пропуск нею строків позовної давності. Враховуючи, що Позивач могла знати і знала про порушення нібито «строку пред'явлення до неї вимоги щодо стягнення заборгованості» за кредитним договором №55-14П/2008 від 28.03.2008 р. та про порушення своїх прав не пізніше 06.09.2012 р., останнім днем позовної давності для звернення з позовом про визнання договору поруки недійсним є 06.09.2015 р. Даний позов був поданий Позивачем у 2017 році, тобто за межами позовної давності. Вивчивши позовну заяву, вислухавши сторони та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 28 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Мегабанк» (надалі Відповідач, Банк) та [PERSON] (надалі - Позичальник, особа без самостійних вимог на стороні Позивача), було укладено Договір про надання споживчого кредиту за №55-14П/2008 (надалі - Кредитний договір) у відповідності до якого Позичальник повинен отримати кошти (далі - Кредит) в сумі 300 000,00 гри. В якості забезпечення зобов'язання між ВАТ «Мегабанк» та [PERSON] (надалі-Позивач) був укладений договір поруки № 55-14П/2008-П від 28 березня 2008 року. 01.08.2008 року у Позичальника виникла заборгованість за погашенням заборгованості по кредитному договорі №55-14П//2008 від 28 березня 2008 року, про що свідчить Розрахунок заборгованості від 17.09.2009 року та вимога щодо погашення заборгованості №04/1736 від 03.12.2008 року. 06 вересня 2012 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області позов банку задоволено частково, кредитний договір № 55-14П/2008 достроково розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «МЕГАБАНК» 462575,43 грн. кредитної заборгованості та 1828,50 грн. судового збору. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2012 року прийнято рішення, яким рішення суду першої інстанції скасоване, та ухвалене нове, яким позов задоволено частково, стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «МЕГАБАНК» 4716975 грн. заборгованості по кредитному договору № 55-14П/2008 від 28.03.2008р., в погашення заборгованості надано право звернути стягнення на предмет іпотеки. У вищезазначеному рішенні апеляційного суду від 25.10.2012 р. було зазначено. позивачем ПАТ «МЕГАБАНК» не пропущено шестимісячний строк для звернення суду з позовом до поручителя. Як вказано в рішенні, воно було прийнято за участі, зокрема, представника відповідачів [PERSON] і [PERSON] У касаційному порядку рішення [PERSON] не оскаржувалось. 25.11.2014 р. ПАТ «МЕГАБАНК» звернулось до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення залишку заборгованості за кредитним договором 24.03.2015 року рішенням суду позов було задоволено в повному обсязі, стягнуто [PERSON] та [PERSON] на користь банку солідарно 143011,68 грн. Рішення суду відповідачами не оскаржувалось. Згідно ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Судом встановлено, що позивачка брала участь 06 вересня 2012 року при розгляді справи Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за позовом ПАТ «МЕГАБАНК» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення на користь ПАТ «МЕГАБАНК» 4716975 грн. заборгованості по кредитному договору № 55-14П/2008 від 28.03.2008р., а також при апеляційному перегляді апеляційним судом Миколаївської області 25 жовтня 2012, рішенням якого позов було задоволено. У мотивувальній частині рішення апеляційного суду Миколаївської області зазначено, що позивачем ПАТ «МЕГАБАНК» не пропущено шестимісячний строк для звернення суду з позовом до поручителя, а тому суд першої інстанції не мав підстав для звільнення [PERSON] від цивільно-правової відповідальності та застосування до спірних правовідносин ч.4 ст.559 ЦК України, згідно якої порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Таким чином, встановлені вказаним рішенням суду обставини не доказуються при розгляді іншої цивільної справи, оскільки суд першої інстанції не наділений правом переоцінки обставин, встановлених такими рішеннями або перегляду рішень, що набрали законної сили, окрім розгляду заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed