Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 28 серпня 1998 року в Токмацькому відділенні РАГСу, актовий запис № 144. В обґрунтування позовних вимог вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та безвідповідальним ставленням відповідача до виховання дітей. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Шлюбні відносини між ними припинені з часу переїзду відповідача на інше місце проживання з 26 вересня 2012 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Досягнуто угоду про утримання дітей, які будуть проживати з нею. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягала на розлученні, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повторно (20.07.2016 року, 27.07.2016 року, 02.09.2016 року та 12.09.2016 року) до суду не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому порядку, у зв'язку з чим, судом визнана неповажною причина неявки відповідача у дані судові засідання. Також відповідач не надав суду будь-яких клопотань про відкладення розгляду цієї справи, заяв про визнання позову або заперечень проти позову. Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю відповідача по наявних у справі матеріалах та доказах. Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про одруження серії І -ЖС № 043788 від 28 серпня 1998 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований 28 серпня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Токмака Запорізької області, актовий запис № 144. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 212745 від 13 листопада 2012 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 069986 від 06 грудня 2007 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 131142 від 11 вересня 2003 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 083308 від 18 травня 1999 року. Шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Під час реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила прізвище з Гамазинська на Лісняк. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved