Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що у відповідності з Указом №1529/99 від 03 грудня 1999 року президента України «Про негайні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», Указом президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та постанови Кабінету Міністрів України від 12 лютого 1996 року №187 (187-96-п) «Про стан реформування земельних відносин» та відповідно до рішення Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №44 від 12.09.2001 року «Про видачу державних актів на право постійного користування землею працівникам соціальної сфери для ведення особистого підсобного господарства із земель резервного фонду» [PERSON] 01.11.2001 року видано державний акт на право постійного користування землею [NUMBER]. Після визначення земельної ділянки в натурі, [PERSON] розпоряджалася земельною ділянкою на власний розсуд. У березні 2018 року, з метою впорядкування земельної документації [PERSON] звернулася до сертифікованих інженерів - землевпорядників. При укладенні договору на виготовлення технічної документації на земельну частку, було встановлено невідповідність по батькові у зазначеному вище державному акті на право постійного користування землею [NUMBER], а саме, по батькові зазначено, як [PERSON], тоді як вірно [PERSON]. Зазначені обставини прямо звужують права заявника, обумовлені Указом Президента України №1529/99 від 3 грудня 1999 року «Про негайні заходи, щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», що є підставою для звернення в суд. В зв'язку з чим, заявниця просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме, державного акту на право постійного користування землею [NUMBER] виданого 01.11.2001 року Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] - [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на вимоги викладені в заяві. Представник зацікавленої особи Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги заявниці просить задовольнити. Свідок [PERSON], яка працює секретарем Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області суду пояснила, що знає заявницю [PERSON] та підтверджує факт належності їй земельної ділянки на підставі державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] та пояснила, що при видачі державного акту було допущено суто технічну помилку та невірно зазначено по батькові заявниці. Свідок [PERSON], який працює спеціалістом другої категорії з земельних відносин Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області суду пояснив, що знає заявницю [PERSON] та підтверджує факт належності їй земельної ділянки на підставі державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] та пояснив, що при видачі державного акту було допущено суто технічну помилку та невірно зазначено по батькові заявниці. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши письмові докази, з'ясувавши фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з копії повторного свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. (а.с.5). З копії паспорту громадянина України [NUMBER] видно, що він виданий на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно копії Державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER], [PERSON] надано у постійне користування земельну ділянку площею 1.000 га, яка розташована на території Великомихайлівської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства. (а.с.6). Згідно копії додатку №2 до рішення Великомихайлівської сільської ради №37-03/ХХІУ від 06.08.2002 року, до списку громадян, яким погоджується безоплатна передача у власність земельних ділянок для ОСГ включено [PERSON] та внесено виправлення по батькові на [PERSON]. (а.с.7). Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов'язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Заслухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за необхідне встановити факт, що державний акт на право постійного користування землею серії [NUMBER] виданий 01.11.2001 року Великомихайлівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області належить [PERSON], [INFO].

Outcome: approved