Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Южного міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON], встановлення опіки та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що її донька, а саме відповідач є одинокою матір'ю, має дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з [PERSON] Позивач займається її розвитком, вихованням, лікуванням, а також здійснює її утримання. Відповідач повністю ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, гідних відносин із донькою не підтримує, не телефонує, не цікавиться станом її здоров'я, ні розвитком, ні вихованням дитини не займається, матеріально не забезпечує, заклад освіти, де навчається дитина не відвідує. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі та пояснила, що з грудня 2014 року дитина проживає з нею, мати не з'являється, взагалі дитиною не цікавиться, матеріально не забезпечує, вживає алкоголь. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, підтримала висновок комісії. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є матір'ю дитини [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7) Мати змінила прізвище на «Козак» в зв'язку з реєстрацією шлюбу, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу. Відомості про батька внесені до актового запису на підставі ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується листом начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 30.11.2015 року №1088/04.1-25. Позивач є матір'ю відповідача та бабусею неповнолітньої дитини [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження відповідача а неповнолітньої дитини. 09.10.2015 року комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради затвердила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], відповідно до якого мати повністю ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, передбачених ст. 150 СК України: ніяких відносин із малолітньою донькою не підтримує, вихованням дитини не займається, не телефонує, не цікавиться здоров'ям дитини, матеріально не забезпечує, а також не вчиняє дії, передбачені ст. 59 ЗУ «Про освіту»: не приймає участі у розвитку дитини як особистості та не сприяє здобуттю дитиною світи в закладах освіти. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч.1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст. 141 ч.1 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, вихованням малолітньої дитини не займається, матеріально не підтримує, здоров'ям дитини не цікавиться, суд вважає що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. Відповідно до статті 243 Сімейного кодексу України опіка та піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцятирічного віку. Також враховуючи, що відомості про батька внесені до актового запису на підставі ч.1 ст.135 СК України, неповнолітня дитина [PERSON] залишилася без батьківської опіки, приймаючи до уваги встановлені родинні зв'язки між дитиною та позивачем, суд приходить висновку про доцільність призначення позивача опікуном над неповнолітньою дитиною. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved