Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Тернівської сільської ради Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її вітчим - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,07 га, яка розташована в адміністративних межах Тернівської сільської ради. Після смерті вітчима спадщину прийняла її мати - [PERSON], яка [INFO] року померла. Після смерті матері вона звернулася до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не в змозі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Тому звернулася до суду з даною позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, оскільки позбавлена можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі та участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник Тернівської сільської ради Смілянського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, сільський голова надіслав до суду заяву в якій справу просить розглядати без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). [INFO] року помер [PERSON], що пітверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] яке видане 18 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Тернівської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с.7). Відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Смілянським районним відділом земельних ресурсів 10 вересня 2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,07 га, розташованої в адмінмежах Тернівської сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Золотоніському району реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що [PERSON] 1 жовтня 1999 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». 14 серпня 2003 року шлюб було розірвано (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Смілянському району Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 10). Як вбачається з довідки Тернівської сільської ради №517 від 30 грудня 2016 року [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в одному господарстві з [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 13). [INFO] року [PERSON] померла, що пітверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] яке видане 22 червня 2017 року виконавчим комітетом Тернівської сільської ради Смілянського району (а.с.8). З листа Смілянської державної нотаріальної контори №159/02-14 від 25 січня 2018 року вбачається, що після смерті [PERSON] до Смілянської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа в Смілянській державній нотаріальній конторі не заводилася. Після смерті [PERSON] до Смілянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1270 ЦК України визначено для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. З листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 вбачається, відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнав позов та не заперечує проти його задоволення, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а невизнане право позивача захисту в судовому порядку, шляхом визнання права власності на спадкове майно, а саме, на земельну ділянку. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved