Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохає розірвати укладений з відповідачем шлюб, що був зареєстрований 06.07.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №162 та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2015 року народження, та Марка, 2016 року народження у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Ухвалою суду від 03.07.2020 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, натомість надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено, що сторони з 06.07.2012 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області складено відповідний актовий запис за номером 162. Подружжя мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно довідки № 20-22/4686 від 01.06.2020 наданої сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] та чоловіком [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Сторони спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують. Збереження сім`ї та примирення між ними не можливо. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючи положення ст.112 СК України, суд вважає позов [PERSON] в частині розірвання шлюбу обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Вирішуючи позов в частині вимог позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд звертає увагу на наступне. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дітей, платника аліментів, факт визнання позову відповідачем, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку на дитину. Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст. 141 ЦПК України. З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору при звернені до суду із позовом за вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору та на користь [PERSON] підлягає стягненню 50 % сплаченого нею судового збору в розмірі 420,40 грн. за вимогу про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved