Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, в якому просить продовжити [PERSON] строк для прийняття спадщини, спадкового майна належного [PERSON], померлого 05.04.1999 року, на житловий будинок 4/2, по провулку 1-му Пролетарському(провулок [PERSON]) в м. Житомирі; в порядку спадкування визнати право власності [PERSON] на житловий будинок 4/2, по провулку 1-му Пролетарському(провулок [PERSON]) в м. Житомирі. В обґрунтування позову зазначила, що є донькою [PERSON] й [PERSON] та в подальшому змінила своє прізвище на «Климчук». Вказує, що 5 серпня 1969 року [PERSON] купив будинок №4/2 по провулку 1-му Пролетарському в м. Житомирі. Батько позивача помер 5 квітня 1999 року, однак в свідоцтві про смерть помилково зазначено по батькові померлого не «Яковлевич», а «Якович». Про смерть батька позивач як і його колишня дружина дізнались лише в листопаді 2014 року. На думку позивача, нею пропущений строк для прийняття спадщини з поважної причини, на вищевказане спадкове майно у вигляді будинку ніхто не претендує, [PERSON] заповіту не укладав, інших спадкоємців у нього не має.. Звернувшись до приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, у зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявився, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просив справу розглянути за відсутності позивача. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, возовні вимоги не визнає. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.\~ У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05 квітня 1999 року у с. Мухівці Немирівського району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ 302488. Згідно копії свідоцтва про народження позивач [PERSON] народилась 16.06.1968 року у м. Житомирі та її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 11.04.1985 зроблений актовий запис №183, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Прізвище відповідача після розірвання шлюбу Гудзішевська. 02.11.1990 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та взяла прізвище чоловіка. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається зокрема із будинку по пров. 1-му Пролетарському, 4/2 в м. Житомирі. Як вбачається із матеріалів справи та довідки КП «Житомирське обласне МБТІ» Житомирської обласної ради від 15.05.2015 року №454 вказане нерухоме майно належало померлій особі на підставі договору купівлі-продажу від 05.08.1969, посвідченого нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] 05.08.1969 за реєстром №3-2249. Як вбачається із копії спадкової справи №155/2016, що була заведена Немирівською державною нотаріальною конторою, позивач [PERSON], яка приходяться донькою померлого [PERSON] (в свідоцтві про смерть Яковича), 22.03.2016 року звернулась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого 05 квітня 1999 року батька. Державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори [PERSON] 22.03.2016 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій нотаріус послався на не подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини в межах передбаченого законодавством строку та не надання документів, які підтверджують фактичне прийняття спадщини. На підставі викладеного у постанові нотаріус постановив відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №4/2, розташований по пров. 1-му Пролетарському в м. Житомирі. Відповідно до розяснень, викладених у п.1\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~№ 7\~«Про судову\~практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство чинне на той час, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини. Згідно приписів\~ст.252\~ЦК УРСР часом (моментом) відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до вимогст.548 ЦК УРСР\~для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі\~ст.549 ЦК УРСР\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Частина 1ст.550\~ЦК УРСР передбачає, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Пунктами 1, 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України («Спадкове право») застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Так, у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 судам розяснювалось, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК та набути право на спадщину згідно до ч. 5 ст. 1268, ст.ст. 1296-1299 ЦК. Вирішенння судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 розяснено, що положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. ЦК УРСР 1963 року взагалі не передбачав визначення судом додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Однак у ст. 550 ЦК УРСР 1963 року вказувалось про право суду продовжити строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 Кодексу, якщо суд визнає причини пропуску строку поважними. Але у випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна. Пленум Верховного Суду України у тому ж пункті 24 своєї постанови від 30 травня 2008 року № 7 розяснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24\~постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З огляду на викладене, суд задовольняє вимоги [PERSON] в частині визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, та не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання права власності в порядку спадкування.

Outcome: partial