Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Олександрівська сільська рада, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого в [ADDRESS] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] . У позові посилається на те, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до сільської ради для отримання довідки і подальшого оформлення пільг, на які вона має право згідно законодавства України, з`ясувалось, що у її будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який фактично не проживає у будинку більше семи років і місце його проживання невідоме. Реєстрація місця проживання сторонньої особи створює для неї ряд незручностей, пов`язаних з оплатою комунальних платежів та неможливістю оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. До суду надійшла заява від представника позивачки [PERSON] про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи: Олександрівської сільської ради в судове засідання не з`явився. До суду від Олександрівського сільського голови надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника Олександрівської сільської ради, проти задоволення позову не заперечує.\~ Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 12). Як вбачається з довідки № 474 від 08.09.2020 року, виданій Олександрівською сільською радою, у належному [PERSON] будинку [ADDRESS] зареєстрованим є її син [PERSON] , який фактично більше семи років проживає у Російській Федерації\~ (а.с. 9). Реєстрація місця проживання відповідача [PERSON] у даному житловому будинку створює для позивачки, яка є власником будинку та мешкає у ньому, перешкоди у користуванні майном. Так, позивачка вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, а також\~ дана обставина позбавляє її можливості отримування соціальних пільг, які передбачені законом. Суд вважає, що наявність реєстрації місця проживання відповідача у будинку позивачки порушує права та інтереси останньої, пов`язані з розпорядженням та користуванням належним їй майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 2 ст. 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідач [PERSON] у житловому будинку, належному позивачці [PERSON] не проживає більше семи років, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті, а його реєстрація порушує права та інтереси позивачки, пов`язані з розпорядженням та користуванням належним їй майном, суд приходить висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування належним позивачці житловим будинком. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved