Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи це тим, що після смерті 19 грудня 2012 року дядька позивачки [PERSON] відкрилась спадщина, що складається, зокрема, з права на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Перемога» с. Мякоти Ізяславського району Хмельницької області. В подальшому відповідно до розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 23 грудня 2008 року [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 124290 (кадастровий номер земельної ділянки 6822184500:06:012:0355), однак вказаний Державний акт не був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Разом з тим виданий [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ 0237487 був втрачений. Вказані обставини перешкоджають [PERSON] оформити свої права як спадкоємця за законом за правом представлення, хоча спадщину вона прийняла у встановленому законом порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] сільської ради за викликом до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за відсутності представника [PERSON] сільської ради. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі в судове засідання за викликом не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Допитавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. ст. 1258, 1262 Цивільного Кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 Цивільного Кодексу України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. [PERSON] помер 19 грудня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. Дошлюбне прізвище [PERSON] було [PERSON], її батьком являвся [PERSON], що підтверджується свідоцтвами позивачки про народження та про шлюб, копії яких додані до матеріалів справи. [PERSON] та [PERSON] являлись рідними братами, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], копія якого додана до матеріалів справи, та доданим до матеріалів справи Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України про народження [PERSON]. Батько позивачки [PERSON] помер 23 квітня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. За таких обставин [PERSON] являється спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення після смерті [PERSON] та прийняла спадщину належним чином, що підтверджується рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/1289/16-ц від 14 червня 2016 року про визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, копія якого додана до матеріалів справи, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44596748 від 27 липня 2016 року, повідомленням державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори № 2004/01-16 від 17 вересня 2016 року, доданими до матеріалів справи. Згідно вказаної у зазначених документах інформації інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Повноваження в галузі земельних відносин визначені у главах 2 та 3 Земельного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до вимог ст. 131 Земельного Кодексу України громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку ( пай ) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. За життя [PERSON] отримав право на земельну частку (пай) в розмірі 2,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП «Перемога» с. Мякоти Ізяславського району Хмельницької області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ 0237487 відповідно до розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 78 від 16 квітня 1996 року, що підтверджується листом Відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Хмельницької області № 29-28-99.5-1752/0/15-16 від 22 серпня 2016 року, доданим до матеріалів справи. Оригінал вказаного сертифікату був втрачений, що підтверджується поясненнями представника позивачки, оголошенням в газеті «Зоря Надгориння» № 38 (11112) від 22 вересня 2016 року. Згідно ст. 1218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя [PERSON] [PERSON] районною державною адміністрацією був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЗ № 124290, що підтверджується відповідним Державним актом, копія якого додана до матеріалів справи. В звязку з тим, що спадкодавець не зареєстрував Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЗ № 124290 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, на момент смерті спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, а тому [PERSON] державна нотаріальна контора не може видати спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЗ № 124290, що підтверджується поясненнями представника позивачки, повідомленням державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори № 2004/01-16 від 17 вересня 2016 року, доданим до матеріалів справи. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що права [PERSON] підлягають захисту.

Outcome: approved