Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою, на обгрунтування якої повідомила, що рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 24.12.1998 року № 504 їй, її бабусі - [PERSON], дідусю - [PERSON], матері - [PERSON], було передано у порядку приватизації у приватну спільну часткову власність квартиру [ADDRESS]. На підставі даного рішення за ними було зареєстровано право власності на житло, видано свідоцтво про право власності та виготовлено технічний паспорт на дану квартиру. Однак, при підготовці рішення виконкому, виготовленні свідоцтва, технічного паспорту та реєстрації права власності було допущено технічну помилку та неправильно вказане її прізвище. Зокрема, у свідоцтві [NUMBER] на право власності на житло, виданому виконавчим комітетом Ладижинської міської ради 10.01.1999р. на підставі вищезазначеного рішення її прізвище записано, як «[PERSON]» замість «[PERSON]», що не збігається із записом її прізвища у свідоцтві про народження, у паспорті громадянина України, а також у картці фізичної особи - платника податків від 05.10.2004р., де її прізвище зазначене, як «[PERSON]». Зазначила, що встановлення факту належності вищевказаних правовстановлюючого документу необхідно їй для відчуження даної квартири. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримала повністю, заяву просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи: Виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ради та зазначивши про те, що вони не заперечують проти задоволення заявлених вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Дані правовідносини регулюються ЦК України. Згідно ч. 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995), коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 24.12.1998 року № 504 [PERSON], її бабі - [PERSON], діду - [PERSON], матері - [PERSON], було передано у порядку приватизації у приватну спільну часткову власність квартиру [ADDRESS]. На підставі даного рішення за ними було зареєстровано право власності на житло, видано свідоцтво про право власності та виготовлено технічний паспорт на дану квартиру. Однак, при підготовці рішення виконкому, виготовленні свідоцтва, технічного паспорту та реєстрації права власності було допущено технічну помилку та неправильно вказане її прізвище. Зокрема, у свідоцтві [NUMBER] на право власності на житло, виданому виконавчим комітетом Ладижинської міської ради 10.01.1999р. на підставі вищезазначеного рішення прізвище заявниці записано, як «[PERSON]» замість «[PERSON]», що не збігається із записом її прізвища у свідоцтві про народження, у паспорті громадянина України, а також у картці фізичної особи - платника податків від 05.10.2004р., де її прізвище зазначене, як «[PERSON]». Також у подальшому, згідно рішення Ладижинської міської ради, мікрорайону Прибережний присвоєно адресу: [ADDRESS]. Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості. Із свідоцтва [NUMBER] на право власності на житло від 10.01.1999 року, виданого виконавчим комітетом Ладижинської ради народних депутатів Вінницької області видно, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було передано у порядку приватизації у приватну спільну часткову власність квартиру [ADDRESS]. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.01.1996 року Ладижинським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької обл. видно, що воно видане на ім'я: «[PERSON]». Із паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого 29.03.2012 року Ладижинським МВ УМВС України у Вінницькій області видно, що він виданий на ім'я: «[PERSON]». Із картки фізичної особи - платника податків [NUMBER], виданої 05.10.2004 року Ладижинським відділенням Тростянецької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області видно, що вона видана на ім'я: «[PERSON]». Із довідки № 2787, виданої 10.09.2018 року, виданої відділом ведення реєстру територіальної громади Ладижинської міської ради Вінницької області видно, що місце її проживання дійсно було зареєстровано в [INFO]: [ADDRESS] з 17.01.1996 року по 22.01.2008 р. Із довідки № 7-21/291 від 20.08.2018 року видно, що згідно рішення 29 сесії Ладижинської міської ради4 скликання від 14.06.2005р., будинок [ADDRESS]. Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Таким чином, свідоцтво [NUMBER] на право власності на житло, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради № 504 від 24.12.1998 року, належить [PERSON]. Встановлення факту належності вищевказаного правовстановлюючого документу необхідно заявниці для відчуження нерухомого майна, право власності на яке посвідчується даним документом.Встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі ст. ст. 89, 95, 258, 259, 263-265, 305-308, 315, 354, 355 ЦПК України,

Outcome: approved