Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що на підставі судового наказу Іллінецького районного суду Вінницької області від 02 листопада 2017 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач не працював. З моменту присудження аліментів матеріальний стан відповідача значно покращився, тому, позивач просить суд змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання сина з 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, визначивши їх подальше стягнення в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом установлено, що згідно судового наказу Іллінецького районного суду Вінницької області від 02 листопада 2017 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.15). Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже у вказаній статті наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосована при наявності відповідних обставин для цього. Однак позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, визначені ст. 192 СК України, тому позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 840,80 грн. необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed