Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дочкою трирічного віку. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 22.11.2021 року відкрито провадження в справі, яку призначено до підготовчого засідання. У підготовче засідання позивач [PERSON] не прибула, представника позивача адвокат Безугла І.С. надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності та позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Сторони в справі є батьками малолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Отже, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.79 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За таких обставин, враховуючи всі обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON] щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, з негайним стягненням аліментів у межах суми платежу за один місяць. Разом з тим, позивач у позовній заяві зазначає, що на теперішній час не працює, здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трьох років, єдиним джерелом її доходу є соціальна допомога при народженні дитини, отже має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки, відповідач, як батько дитини, яка не має трьох років, кошти на утримання позивача не надає, є працездатного віку, позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягувати щомісячно з нього на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved