Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом Макарівської сільської ради Мукачівського району, третя особа Мукачівська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на будинок № 236 на вул. Миру в с. Барбово Мукачівського району в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON], який помер 16.02.2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що зазначений будинок належав її матері [PERSON], яка померла 24.05.2000 року. На момент смерті [PERSON] у спірному будинку були зареєстровані чоловік [PERSON] та син [PERSON] Батько позивача [PERSON] помер 18.11.2000 року. Брат [PERSON] помер 16.02.2016 року. Після смерті брата відкрилася спадщина на житловий будинок № 236 на вул. Миру в с. Барбово Мукачівського району. За життя брат заповіт не залишив. А тому єдиним спадкоємцем за законом вважає себе, оскільки у встановлений законом строк прийняла спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до Мукачівської районної державної нотаріальної контори. Однак позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, так як при житті батьки та її брат не зареєстрували право власності на будинок. У звязку з цим просить визнати за нею право власності порядку спадкування на житловий будинок № 236 на вул. Миру в с. Барбово Мукачівського району в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON], який помер 16.02.2016 року. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Представник Макарівської сільської ради Мукачівського району в судове засідання не зявився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив. Представник третьої особи Мукачівська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не зявився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФМ № 361986, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] У звязку з укладенням шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ № 298858. Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 089654 від 24.05.2000 року, мати позивача [PERSON] померла 24.05.2000 року. Свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 217339 від 15.09.2016 року стверджується, що батько позивача [PERSON] помер 18.11.2000 року. Також відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 208740 від 18.02.2016 року брат позивача [PERSON] помер 16.02.2016 року. Відповідно до заяви про прийняття спадщини по закону від 26.07.2016 року № 487 [PERSON] звернулася до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини по закону за померлим братом [PERSON] З довідки № 789, виданої виконкомом Макарівської сільської ради Мукачівського району 28.07.2016 року, вбачається, що забудовником житлового будинку № 236 на вул. Миру в с. Барбово Мукачівського району була [PERSON]. Також довідкою № 883, виданою виконкомом Макарівської сільської ради Мукачівського району 19.08.2016 року, стверджується, що на день смерті [PERSON], яка померла 24.05.2000 року, в спірному будинку були зареєстровані та проживали чоловік [PERSON] та син [PERSON] Крім того, відповідно до довідки № 884, виданої виконкомом Макарівської сільської ради Мукачівського району 19.08.2016 року, на день смерті [PERSON], який помер 18.11.2000 року, в спірному будинку був зареєстрований та проживав син [PERSON] Також довідкою № 762, виданою виконкомом Макарівської сільської ради Мукачівського району 22.07.2016 року, стверджується, що на день смерті [PERSON], який помер 16.02.2016 року, в спірному будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав. Після смерті брата [PERSON] позивач звернулася до Мукачівської районної державної нотаріальної контори для оформлення документів на спадщину за законом на житловий будинок № 236 на вул. Миру в с. Барбово Мукачівського району. 19.09.2016 державний нотаріус Мукачівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] розглянувши подані документи, відмовила у вдачі свідоцтва на спадщину у звязку з відсутністю документів, які посвідчують право власності на будинок. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок № 236 на вул. Миру в с. Барбово Мукачівського району від 05.08.2016 року, до складу останнього входить житловий будинок позначений під літ. «А» (рік побудови 1952 р.) та господарські будівлі. Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Таким чином, відповідно до зазначених положень ЦК України, позивач є спадкоємцем другої черги за законом як сестра спадкодавця. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином судом встановлено, що позивач прийняла спадщину за померлим братом за законом, так як у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як розяснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Враховуючи вищевикладене, із врахуванням того, що позивач прийняла спадщину на належне спадкодавцеві майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок № 236 на вул. Миру в с. Барбово Мукачівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 16.02.2016 року.

Outcome: approved