Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] і просила усунути від права на спадкування за законом [PERSON] після смерті [PERSON], що помер [INFO], а за нею визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS], загальною площею 54,9 кв. м. та житловою площею 35,2 кв. м., і автомобіль, марки ВАЗ - 21063, 1986 року випуску, колір бежевий, двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. На обґрунтування позову позивачка зазначила, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на майно, що належало йому на праві власності за життя, а саме: квартира [ADDRESS], загальною площею 54,9 кв.м. та житловою площею 35,2 кв.м., і автомобіль, марки ВАЗ - 21063, 1986 року випуску, колір бежевий, двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. Заповіт [PERSON] не залишав, спадкоємцем четвертої черги за законом є вона: [PERSON], як співмешканка, з якою померлий проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу більше, ніж п'ять років. Спадкоємцем першої черги за законом є його мати: [PERSON], [INFO]. Вони обидві прийняли спадщину після смерті [PERSON] Позивачка зазначила, що здійснювала догляд за своїм цивільним чоловіком та надавала йому допомогу на відміну від його матері. Окрім того, у неї є перешкоди щодо оформлення спадщини після смерті цивільного чоловіка, оскільки право установчі документи на нерухоме майно втрачені, що послугувало підставою для відмови нотаріусом у видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Позивачка у судове засідання не з'явилася, однак на адресу суду від неї надійшла заява, у якій вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, однак на адресу суду від неї надійшла нотаріально посвідчена заява, у якій вона позовні вимоги визнає повністю, просить розглянути справу без її участі. Ураховуючи те, що сторони, скористались своїми правами, які врегульовані ч.2 ст.158 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів, що містяться у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту прийняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший, ніж три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.п.4.15. п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595: видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.4.18. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно абз. 2,3 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у п. 3.1 визначено що, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на майно, що належало йому на праві власності за життя, а саме: на квартиру [ADDRESS], загальною площею 54,9 кв.м. та житловою площею 35,2 кв.м., і автомобіль, марки ВАЗ - 21063, 1986 року випуску, колір бежевий, двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. Заповіт [PERSON] не залишав, спадкоємцем четвертої черги за законом є [PERSON], як співмешканка, з якою померлий проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу більше, ніж п'ять років. Спадкоємцем першої черги за законом є його мати: [PERSON], [INFO]. Вони обидві прийняли спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] здійснювала догляд за своїм цивільним чоловіком та надавала йому допомогу на відміну від його матері. Окрім того, у неї є перешкоди щодо оформлення спадщини після смерті цивільного чоловіка, оскільки право установчі документи на нерухоме майно втрачені, що стало наслідком відмови нотаріусом у видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Статтею 174 ч.4 ЦПК України, передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає до уваги визнання відповідачем позову і вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи, приймаючи до уваги норми діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3775,06грн.

Outcome: approved