Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю « Кредекс Фінанс» про визнання права власності та виключення з опису майна, обґрунтовуючи його тими обставинами, що на підставі виконавчого листа №2029/2-2017/11 від 11.12.2011 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Харкова про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» за кредитним договором на загальну суму 343030,29 грн., державним виконавцем Близнюковим Ю. В. був проведений опис і арешт майна [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS]. Позивач стверджує, що Згідно з Актом опису та арешту майна від 28.11.2014 року по виконавчому листу №2029/2-2017/ 11, до майна на яке було описане та накладено арешт, увійшла річ, яка належить [PERSON] на праві приватної власності, а саме : Телевізор LG 32 LH3010, що підтверджується Гарантійним талоном та Заявою позичальника №НАХRR117052712. Позивач стверджує, що вказаний телевізор придбавався нею у кредит 17.10.2009 року, сума сплачена за Телевізор LG 32 LH3010 складала 3894 грн. 00 коп. Позивач зазначає. що цей телевізор вона надавала [PERSON] в строкове користування. Позивач просить визнати за нею право власності та виключити з опису наступне майно : Телевізор LG 32 LH3010 на загальну суму 3894 грн.00 коп. В судове засідання позивач надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача ТОВ «Кредекс Фінанс», у судове засідання не прибув, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, причини неприбуття суду не повідомив, заяв, заперечень проти позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові пояснення позивача, заяви сторін судового процесу, оцінивши надані докази, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, бо всі обставини, викладені позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, повністю знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, доведено наданими позивачем доказами ( копія акту опису та арешту майна від 28.11.2014 року щодо опису зазначеного телевізора; копія гарантійного талону на вказаний телевізор ТОВ «Вист-Сервис» при покупці 17.10.2009 року; копія Заяви позичальника №НАХRR117052712 від 17.10.2009 року до ЗАТ КБ «Приватбанк») й не спростовано жодним чином відповідачами. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Всупереч цьому, у зв'язку із наявністю акту опису та арешту зазначеного майна, Позивач залишається обмеженим у реалізації свого права власності на належне йому майно. Відповідно до ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Позивач не є боржником за вказаним виконавчим провадженням. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наступне: 1. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 2. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. 3. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. 4. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. 5. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Оскільки в даному конкретному випадку відсутні обставини, передбачені ч.ч. 1-4 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає правильним застосування Позивачем положення ч. 5 цієї ж статті. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем виконано вимоги процесуального закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved