Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 03 лютого 2011 року шлюб із відповідачем розірвано. Від даного шлюбу дочка [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] Причиною звернення до суду послужило те, що відповідач по справі не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків, а саме не надає матеріальної допомоги в повному обсязі на утримання дочок, не проявляє батьківської турботи і не дбає про їх духовний розвиток. Діти проживають разом із позивачкою і перебувають на її утриманні і власних коштів не вистачає для забезпечення нормальних умов проживання, харчування та культурного розвитку доньок. Враховуючи зазначені обставини, просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дочок [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи із дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. 23.12.2013 року [PERSON] подала до позову зміни та доповнення і вказувала, постільки на даний період їй стало відомо, що відповідач не має постійного заробітку, а лише займається підробітками і отримує мінливі доходи, просила винести рішення про стягненння аліментів на її користь на утримання дочок [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], в розмірі 500 (п'ятсот) гривенеь щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову і до досягнення доньками повноліття. Під час судового слідства 10.01.2014 року [PERSON] зменшила свої вимоги і просила стягувати на кожну дитину по 400 (чотириста) гривень щомісячно. Відповідач позов визнавав і пояснював, що згідний сплачувати аліменти на дітей відповідно до вимог с.182 СК України. Зокрема, він стверджував, що 24.12.2012 року звільнений із роботи, що доводиться записами трудової книжки і 02.09.2013 року йому припинена виплата допомоги по безробіттю і постійного місця роботи немає. Просив також врахувати, що він проживає одиноко та не має підсобного господарства і коштів для придбання продуктів харчування та оплату комунальних послуг та задоволення елементарних фізіологічних потреб. При таких обставинах він погодився сплачувати аліменти на кожну дитину по 400 (чотириста) грн. щомісячно. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Так під час судового слідства встановлено, що діти проживають із позивачкою і перебувають на її утриманні. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі судом враховано, що виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 17). Частинами 1,2,3 ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, аліменти стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Положення ст.181 СК України відповідають вимогам, передбаченим статтями 183,184 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, судом враховано матеріальне становище дітей і платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму та всі інші обставини справи і те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. На підставі викладеного та

Outcome: approved