Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів із [PERSON] посилаючись на те, що вони перебували у шлюбі, від якого в них народився син [PERSON], 13.09.2013 року, на утримання якого відповідач не надає належної та необхідної матеріальної допомоги, хоча має в тому зобовязання. У звязку з наведеним позивач просила присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання сина в розмірі по 750грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття, - як установлено законом. У судове засідання [PERSON] не зявилась, проте подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; із заявою про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні. Зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Із копії рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2015 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; від цього шлюбу в них народився син [PERSON], 13.09.2013 року, який на даний час неповнолітній та перебуває на утриманні позивача. Під час розгляду цивільної справи встановлено, що [PERSON] неналежно виконував обовязок по утриманню сина, а також в малій мірі брав участь у його вихованні, що потягнуло звернення позивача до суду із спором про стягнення аліментів. За законодавством України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття у спосіб, визначений за домовленістю між ними. Судом установлено, що між сторонами в даній цивільній справі не досягнуто згоди. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані докази, письмову позицію позивача, враховуючи інтереси дитини, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, суд прийшов до висновку в необхідності присудити стягувати аліменти в розмірі по 750грн. із відповідача щомісячно на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття з часу предявлення такого позову, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При присудженні такого суд виходить із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу наявних даних у зверненні до суду, - представлених документів. Тому за судовим рішенням слід присудити до стягнення щомісячні кошти (аліменти) з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина, розяснивши, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів; що [PERSON] вправі звернутись із окремим позовом про участь батька у додаткових витратах на дитину.

Outcome: approved