Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - виконавчий комітет Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 09.12.2003 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем, від шлюбу вони мають сина [PERSON], яким відповідач не цікавиться, не приймає участі у його догляді, вихованні та утриманні, аліментів на дитину не сплачує, до дитини не навідується, лише останні два роки на її прохання приходив до сина на день народження і при цьому перебував в стані алкогольного сп'яніння. Відповідачу байдуже до дитини, він не вчиняє жодних дій для належного виховання та утримання дитини, не проявляє жодної батьківської турботи та любові. Тому просить позов задоволити і позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, пояснивши, що відповідач дитиною не цікавиться, після розлучення він сім років до дитини взагалі не приходив, хоча вона не перешкоджала йому бачитись з сином, не займається його вихованням. Аліменти на утримання дитини відповідач не сплачує, тому вона просить позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали, відповідач суду також пояснив, що не приходив до дитини, бо спочатку шукав кращого життя, а потім йому було соромно, що він не може його підтримати матеріально. Йому не забороняли спілкуватись з сином. Останні два роки він заїжджав до сина на день народження, однак в нього немає контакту з ним, їм немає про що розмовляти, а тому не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи в судовому засіданні вказала, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню, суду пояснила, що поспілкувавшись з дитиною орган опіки і піклування прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача є доцільним і буде відповідати інтересам дитини. Прокурор в судовому засіданні вважає, що позов підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.12.2003 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] з 2003 року з дитиною не спілкується, не проявляє батьківської турботи, при цьому ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не проводить дозвілля з дитиною, не займається його вихованням, навчанням, доглядом, лікуванням. За час навчання сина у школі батько жодного разу не був на батьківських зборах, не спілкувався з класним керівником, не цікавився шкільним життям та навчальними досягненнями сина. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради надав до суду висновок №01-34-224/15 від 13.02.2015 року, в якому зазначає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] відповідає інтересам дитини і є доцільним. [PERSON] в присутності працівника служби у справах дітей написав заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження серії [NUMBER]; копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER]; довідкою ЖЕКу №6 від 09.12.2014 року №164, згідно якої за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] зареєстровані та проживають - [PERSON], [PERSON], [PERSON]; листом класного керівника [PERSON] від 10.12.2014 року; довідкою №408/4 від 11.10.2014 року, згідно якої [PERSON] з 08.04.2003 року по 01.12.2014 року не отримувала аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] згідно виконавчого листа №АЕ-141, виданого 22.04.2003 року Хмельницьким міськрайонним судом; довідкою Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради №27 від 16.01.2015 року, згідно якої [PERSON] отримує допомогу на дитину [PERSON], [INFO] в розмірі 385,80 грн. замість аліментів; висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 13.02.2015 року №01-34-224/154 та поясненнями в судовому засіданні свідка [PERSON], яка підтвердила, що [PERSON] не спілкується з сином та не приймає участі в його вихованні та утриманні. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а тому в силу ст.164 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно дитини.

Outcome: approved