Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] і просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11.02.2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №55. На обґрунтування позовних вимог позивачка повідомила, що 11.02.2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №55. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Зазначила, що їхні відносини не склалися, адже вони мають різні погляди на життя та майбутнє сім'ї. З травня 2016 року вони проживають окремо, спроби примиритися жодного результату не дали. Строку на примирення просила не надавати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак у телефонному режимі просив розгляд справи проводити за його відсутності та повідомив суду, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 11.02.2011 року зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №55. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини у них не склалися, адже вони мають різні погляди на життя та майбутнє сім'ї. З травня 2016 року [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, спроби примиритися жодного результату не дали. Отже, шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, між ними відсутні взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, миритися вони не бажають, обоє наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу, залишити позивачці прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 640 грн. 00 коп. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України,

Outcome: approved