Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новосеменівське» (далі - СВК) про стягнення заборгованості та пені за договором оренди земельної ділянки посилаючись на те, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 9 грудня 2002 року головою Новосеменівської сільської ради, належала земельна ділянка площею 7,00 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новосеменівської сільської ради (далі - земельна ділянка). 1 січня 2006 року між [PERSON] та СВК був укладений договір оренди земельної ділянки строком на п'ять років, у випадку відсутності попередження в термін за 30 днів до закінчення строку договору, договір продовжується ще на один строк. [INFO] [PERSON] померла. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку [PERSON] 15 грудня 2006 року [PERSON] отримала свідоцтво серії ВЕІ № 990645 про право на спадщину після смерті [PERSON], видане державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори. З 2006 року вказана земельна ділянка належить позивачу, фактично використовується СВК на підставі договору оренди від 1 січня 2006 року, укладеного з [PERSON] Згідно п. 2.6. договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та СВК, при переході права власності на землю від орендодавця до іншої особи, договір оренди зберігає свою чинність для нового власника. Внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] її права перейшли до спадкоємця [PERSON], договір оренди земельної ділянки, укладений між спадкодавцем [PERSON] та СВК, не перериває своєї дії. До спадкоємця [PERSON] перейшло право на отримання орендної плати. До того часу, поки договір оренди земельної ділянки не припинений, СВК повинно нараховувати та сплачувати спадкоємцю орендну плату за використання земельної ділянки. Умови договору оренди були погоджені між позивачем, як новим власником земельної ділянки та СВК, так як жодна зі сторін не заявила про розірвання договору, орендар продовжував використовувати земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур. Позивач отримувала від СВК встановлену договором оренди земельної ділянки орендну плату за 2006, 2007 та 2008 роки. Таким чином, СВК визнало позивача новим власником земельної ділянки та стороною в договорі оренди. З 2009 року позивачу не надходить орендна плата за належну їй земельну ділянку. З метою вирішення справи у позасудовому порядку, представник позивача [PERSON] неодноразово направляв до СВК листи з вимогою надати розрахунок орендної плати за весь період прострочення, на які відповіді не одержав. У телефонній розмові з головою СВК Резніком С.А. були названі належні до сплати суми орендної плати, зокрема за 2009 рік - 3 024 грн., 2010 рік - 3 1030 грн., 2011 рік - 3 130 грн., 2012 рік - 3 130 грн., 2013 рік - 1 130 грн., 2014 рік - 5 500 грн., 2015 рік - 8 992 грн. Загальна сума заборгованості за договором оренди земельної ділянки становить 30 036 грн. Згідно п. 10.3. договору оренди земельної ділянки за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань орендар сплачує орендодавцеві пеню в розмірі 5% від суми несплаченої своєчасно орендної плати. З відповідача необхідно стягнути пеню в розмірі 1 501,80 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди земельної ділянки у сумі 30 036 грн. (орендна плата), пеню за несвоєчасну виплату орендної плати у сумі 1 501,80 грн. та судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору у сумі 551,20 грн. 25 січня 2017 року до суду надійшли письмові заперечення на позов від голови СВК Резніка С.А., в яких зазначено, що вимоги позивача про укладення договору оренди земельної ділянки з [PERSON] є необґрунтованим, так як договір оренди земельної ділянки, на який посилається позивач як на підставу своїх вимог, не зареєстрований та не набув чинності. Позивач стверджує, що відповідач на його користь здійснював орендні платежі протягом 2006-2008 років, чим визнав, що позивач є правонаступником за спірним договором оренди. Проте таке твердження не повністю відповідає дійсності. Відповідач дійсно здійснював платежі у зазначений період, але на користь [PERSON] через її представника за довіреністю. Ці платежі здійснювалися до 2008 року, так як відповідач не знав про її смерть. Про те, що у [PERSON] є правонаступники відповідачеві нічого не було відомо. З позивачем відповідач уклав договір оренди у 2016 році. Для сплати орендної плати позивачу за період з 2009 до 2015 року не має правових підстав. Позивач не підтвердив доказами наявність належно укладеного договору оренди земельної ділянки, розмір заборгованості, факт використання земельної ділянки відповідачем, не обґрунтував причини пропуску строку позовної давності. Розмір орендної плати за договором оренди земельної ділянки, укладеного з [PERSON], становить 1 418 грн. на рік, який не переглядався. Просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, застосувати позовну давність (а.с.42-45). 1 березня 2017 року головою СВК Резніком С.А. надані додаткові заперечення проти позову, з посиланням на те, що для сплати орендної плати позивачеві не має правових підстав, так як договору оренди, що набув чинності. За умови, що договір оренди набув чинності, розмір орендної плати встановлений у сумі 1 418 гривень на рік, згідно п. 3.4. договору оренди перегляд орендної плати був би можливий за взаємної згоди сторін. За змістом ст. 654 ЦК України зміна умов договору вчиняється в такій самій формі, що й договір. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, а зміни до нього вносяться шляхом укладення додаткової угоди і набувають чинності також після державної реєстрації. Оскільки сторони не погоджували зміну орендної плати, то вимоги позивача про стягнення заборгованості зазначеної у позові заборгованості є необґрунтованими. Позивач в обґрунтування причин поважності пропуску строку позовної давності зазначає, що обставиною, яка перешкоджала звернутися до суду є те, що не була проведена реєстрація прав на земельну ділянку. Проте до поважних причин пропуску позовної давності відноситься будь-яка обставина, що виникла незалежно від волі особи, яка мала право відповідної вимоги та об'єктивно унеможливлювали звернення цієї особи за судовим захистом у період строку дії позовної давності. Зазначена позивачем обставина пов'язана із бездіяльністю позивача щодо реалізації належних йому цивільних прав. Необґрунтованим є твердження позивача про те, що відповідач увесь час (з 2009 до 2016 року) визнавав наявність боргу. Позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача Наджафов Е.А. в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на письмові заперечення проти позову. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи видно, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] належала земельна ділянка площею 7,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новосеменівської сільської ради (а.с.10); 1 січня 2006 року [PERSON] та орендар СВК підписали договір оренди земельної ділянки, відомості про реєстрацію договору відсутні (а.с.13); [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 березня 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (а.с.9); 15 грудня 2006 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] на земельну ділянка площею 7 га, яка знаходиться на території Новосеменівської сільської ради Херсонської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва О.В. (а.с.11). В ст. 18 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» в редакції від 1 січня 2006 року, яка була чинною на час укладення договору оренди земельної ділянки між [PERSON] та СВК (далі - Закон), зазначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно із ст. 20 Закону укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно з ч. 1 ст. 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України в редакції від 1 січня 2006 року договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації. В ч. 2 ст. 125 Земельного кодексу України в редакції від 1 січня 2006 року зазначено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Згідно з п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073 (далі - Порядок), державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Згідно з п. 2.1. Договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та СВК, договір укладено на п'ять років і набуває чинності з дати його державної реєстрації. Оскільки виникнення права оренди земельної ділянки пов'язано з його державною реєстрацією, укладений між [PERSON] та СВК 1 січня 2008 року договір оренди земельної ділянки не пройшов державну реєстрацію в установленому законом порядку, то він не є чинним і не породжує прав та обов'язків сторін. Згідно з п. 2.6. Договору оренди земельної ділянки при переході права власності на землю від орендодавця до іншої особи договір оренди зберігає свою чинність для нового власника. Із матеріалів справи видно, що земельна ділянка, яка передається у власність [PERSON] із земель [PERSON] в полі № 20/246 в Новосеменівській сільській раді Іванівського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва має кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується довідкою № 03-29/1273 від 15 грудня 2006 року (а.с.28); у приватній власності [PERSON] знаходиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером [NUMBER] на підставі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 55623212 від 22 березня 2016 року, виданої Іванівським районним управлінням юстиції (а.с.49); орендна плата [PERSON] в період з 2009 до 2015 року не нараховувалась та спадкоємцю [PERSON] не виплачувалась, що підтверджується довідкою СВК № 29 від 25 січня 2017 року (а.с.41). Оскільки договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] та СВК не є чинним, не створює прав і обов'язків для сторін договору, то цей договір не створює прав і обов'язків для СВК та нового власника земельної ділянки [PERSON] Орендна плата з 2009 року не нараховується і не сплачується в зв'язку з відсутністю договору оренди земельної ділянки з новим власником землі [PERSON] Підстав для задоволення позову немає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed