Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.01.2017 року між нею та відповідачем укладено договір позики коштів, відповідно до якого вона передала відповідачу грошову суму у розмірі 3000 доларів США, з умовою їх повернення 20.01.2017 року, однак свої зобов'язання за договором позики [PERSON] не виконав. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь суму боргу в розмірі 80760,00 грн., 3% річних в розмірі 131,91 грн., моральну шкоду в розмірі 20000 грн., та судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує повністю, та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв або заперечень на позов не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України зі згоди представника позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з розписки, написаної [PERSON], який мешкає у [ADDRESS], позивач передав, а відповідач прийняв позику у розмірі 3000 Доларів США та зобов'язався повернути позику до 20.01.2017 (а.с.6). Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 530 ч.2 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З позову вбачається, що відповідачем не було повернуто борг у розмірі 80760,00 грн. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 532 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, з відповідача на користь позивачки належить стягнути суму боргу в розмірі 80760,00 грн., 3% річних в розмірі 131,91 грн. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на законі та не передбачені умовами укладеної угоди. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати за подання позовної заяви майнового характеру про стягнення боргу на сплату судового збору в сумі 809,00 грн., а також понесені судові витрати за подання позовної заяви немайнового характеру про стягнення моральної шкоди на сплату судового збору в сумі 1600,00 грн., з огляду на що на користь позивача з відповідача підлягають стягненню 809,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Outcome: partial