Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до Ладижинсько - Хутірської сільської ради Вінницької області, на обґрунтування якого зазначила, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] житловий будинок [ADDRESS], та майновий пай в пайовому фонді колишнього КСП «Нове Життя» с. Ладижинські Хутори, що становить в грошовому еквіваленті 10 162 грн. або 0,5% загального пайового фонду підприємства. За життя [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого заповідала все своє майно їй([PERSON].), як своїй дочці. Також повідомила, що її постійним місцем проживання до дня смерті [PERSON] був будинок [ADDRESS]., оскільки вона проживала за цією адресою більше 6 місяців на рік, а отже, прийняла спадщину після смерті матері. Від встановлення цього факту залежить виникнення спадковх прав. Окрім того, правоустановчі документи на об'єкти нерухомості втрачено, у зв'язку з чим у неї виникають перешкоди щодо оформлення спадщини. У зв'язку з чим просила встановити факт її проживання та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [PERSON], тобто до [INFO] року включно; визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 58,3 кв.м. та житловою площею 26,9 кв.м., у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року; визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 55,20 кв.м. та житловою площею 28,90 кв.м., у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року; визнати право власності на майновий пай в пайовому фонді колишнього КСП «Нове Життя», частка в якому померлої [PERSON] становить 10 162 грн. або 0,5% від загального пайового фонду, що станом на 22.05.2001 року становив 1928692 грн., у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] року за [PERSON] , ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак на адресу суду подала заяву, у якій просила позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 04.01.2019 року позов у частині визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] залишено без розгляду. Представник відповідача - Ладижинсько- Хутірської сільської ради Гайсинського району в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду від міського голови Коломєйцева В. надійшла заява, у якій він просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника ради та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини в якому особа проживає більше шести місяців на рік. Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту прийняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший, ніж три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.п.4.15. п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595: видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.4.18. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно абз. 2,3 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено що, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. та майновий пай в пайовому фонді колишнього КСП «Нове Життя» с. Ладижинські Хутори, що становить в грошовому еквіваленті 10 162 грн. або 0,5% загального пайового фонду підприємства. За життя [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого заповідала все своє майно своїй дочці [PERSON] Постійним місцем проживання [PERSON] до дня смерті [PERSON] був будинок [ADDRESS]., оскільки вона проживала за цією адресою більше 6 місяців на рік, а отже, прийняла спадщину після смерті матері. Від встановлення цього факту залежить виникнення спадковх прав. Окрім того, правоустановчі документи на будинок втрачено, у зв'язку з чим у позивачки виникають перешкоди щодо оформлення спадщини. Частиною 4 статті 206 ЦПК України, передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Не зважаючи на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, суд вважає за необхідне дослідити докази. Отже, дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 22.01.2009 року виконкомом Лад-Хутірської сільської ради Гайсинського району Вінницької області видно, що [PERSON] померла [INFO] року, про що складено актовий запис № 3. Із свідоцтва про народження від 30.10.1958 року Лад.Хутірською сільською радою Гайсинського району Вінницької області видно, що [PERSON]. народилася [INFO] року, її батьками записано: [PERSON] та [PERSON]., про що складено актовий запис № 21. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Жерденівською сільською радою Гайсинського району видно, що [PERSON] та [PERSON]. уклали шлюб 23.01.1983 року, прізвище дружини після реєстрації «[PERSON]», про що складено актовий запис № 2. Із заповіту, посвідченого 02.04.2007 року секретарем виконкомом Лад-Хутірської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 45, видно, що [PERSON] заповідала своїй дочці - [PERSON] усе своє майно. Із технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду на будинок [ADDRESS] видно технічні характеристики на даний будинок. Із свідоцтва про право власності [NUMBER], видане 27.01.2000 року Виконавчим комітетом Лад.Хуторянської сільської Ради народних депутатів видно, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Із свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER], виданого Лад.Хутірською сільською радою 13.04ю.2018 року, видно, що частка [PERSON] визначена в розмірі 10162 гривень або 0,5%. Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, а також те, що [PERSON] та проживала з [PERSON] і має право на визнання права власності після померлої матері, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. На підставі ст. ст. 4, 7, 18, 82, 141, 223, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 352, 354, 355ЦПК України,

Outcome: approved