Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON], [INFO] у м. Донецьк, Україна, матір'ю якої є [PERSON], [INFO], громадянка України, уродженка Літинського району, Вінницької області. У обґрунтування своєї заяви заявниця посилається на те, що [INFO] на тимчасово окупованій території у місті Донецьк у неї народився хлопчик, про що видано медичне свідоцтво про народження № 1139 від 29 червня 2018 року. Заявниця звернулася до Павлоградського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області для державної реєстрації факту народження дитини, однак їй було відмовлено, оскільки пред'явлений документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з наведеним, вона змушена звернутися до суду з даною заявою. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, у якій просить заяву розглядати за її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Павлоградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті. Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], уродженка Літинського району, Вінницької області, є громадянкою України та зареєстрована за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] [INFO] у м. Донецьку, Донецької області, Україна, [PERSON] народила хлопчика, вагою 2700 грамів, про що Донецьким республіканським цетром охорони материнства і дитинства видано медичне свідоцтва про народження № 1139 від 29.06.2018 року. Дитина народжена поза шлюбом. 18 вересня 2018 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (вих. № 5173-14.23-29 від 18.09.2018 року) заявниці було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки нею для підтвердження факту народження дитини було пред'явлено документ, медичне свідоцтво про народження № 1139 від 29.06.2018 року, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження дитини в державних органах України. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved