Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Талалаївського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 червня 2017 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 560. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з квітня 2021 року стосунки між нею та відповідачем погіршилися, вони спільно не проживають через відсутність взаєморозуміння. Сімейне життя не вдалося із-за розбіжностей у поглядах на подружні обов`язки, а також через відсутність спільних інтересів, примирення між ними неможливе. Батько не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина, взагалі рідко спілкується із дитиною. На підставі викладеного, позивачка просить в судовому порядку розірвати шлюб між нею та [PERSON] , неповнолітню дитину залишити проживати з матір`ю, строк на примирення не надавати. Ухвалою судді від 16.08.2021 відкрито провадження у справі. Судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін призначено на 08.00 год. 08.09.2021. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Позивачкою до суду подано письмову заяву, в якій вона просить розглянути справу без її участі, задовольнити позовні вимоги. Термін на примирення просить не надавати. Представник позивача надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Судом, задоволено клопотання відповідача про долучення доказів - довідки -характеристики з місця роботи, копії чеків на придбання іграшок, копій квитанцій про переказ коштів, фотокарток на яких зображений відповідач з дитиною. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає, але категорично не погоджується із твердженнями позивачки, викладеними у позові про те, що він не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина, рідко спілкується із сином. Пояснив, що дитина йому потрібна, і він хоче спілкуватися із сином, проте позивачка йому повідомила, що дитині зараз батько не потрібен, і коли він досягне повноліття, то сам визначиться чи бажає спілкуватися із батьком. У період із травня по 23 липня 2021 року він намагався переконати позивачку про збереження сім`ї, так як дитина має право на розвиток у сім`ї. Відповідач влітку купував іграшки сину та переказував кошти на його утримання. Він бажає, створити дитині комфортні умови для життя, але позивачка обмежує його права на побачення з сином, на спілкування з ним. Син є малолітнім і повинен проживати з матір`ю, але відповідач, як батько, має право на участь у вихованні дитини, проте позивачка навіть не повідомляє де знаходиться дитина, не бере слухавку, коли він телефонує. Якщо позивачка категорично заперечує щодо надання терміну на примирення, то він поважає її думку, так як зі свого боку він докладав зусиль для збереження сім`ї. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано зареєстрованого 14 червня 2017 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 560, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Сторони мають спільну дитину- сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 9). Згідно пояснень [PERSON] викладених у позовній заяві, та пояснень відповідача, наданих у судовому засіданні з квітня 2021 року сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, та примирення між ними неможливе. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене, визнання позову відповідачем, суд доходить висновку про задоволення вимог позивачки про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] , так як збереження сім`ї суперечило б інтересам сторін, оскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] слід залишити проживати з позивачкою. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень, так як судом було відстрочено позивачці сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Outcome: approved