Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, зазначила, що 22.10.2015 року померла у віці 88 років її мама [PERSON], яка проживала до самої смерті в [ADDRESS]. 02.12.2014 року керівником Донецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції в Донецькій області було видане свідоцтво про смерть серія І-НО № 810405 [PERSON] та зроблено відповідний актовий запис № 1132. Також 02.12.2014 року керівником Донецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області [PERSON] було видано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання для отримання допомоги на поховання №000000000. У 2015 році, маючи намір провести державну реєстрацію смерті та отримати свідоцтво про смерть матері [PERSON], позивачка [PERSON], звернулася до головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області з відповідною заявою. 14 серпня 2015 року їй було відмовлено у задоволенні заяви та проведенні державної реєстрації смерті, отриманні свідоцтва про смерть [PERSON], про що видано лист №7320/05.2-03-07, оскільки свідоцтво про смерть видано на тимчасово окупованій території та бланк свідоцтва про смерть не відповідає вимогам законодавства України та запропоновано звернутися до суду. Тому, просить суд встановити факт смерті матері [PERSON]. Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представники зацікавлених осіб в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суд не повідомили. Свідкок [PERSON], який являється братом заявника, пояснив суду, що проживав разом з мамою [PERSON] Сергієвною в [ADDRESS] та доглядав за нею. 22.10.2014 року мати померла в нього на руках. Вислухавши заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЯР № 603267, виданим Калінінським райбюро ЗАГС від 26 січня 1957 року, про що зроблено запис № 182 (а.с.3). Як встановлено в судовому засіданні, і це підтвердив свідок [PERSON], мати померла в 88 річному віці, що також вбачається із свідоцтва про смерть серія І-НО №810405 про що зроблено відповідний актовий запис №1132 (а.с.4) та із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання для отримання допомоги на поховання №000000000 (а.с.5). Згідно ст. 256 ч. 1 п. 8 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved