Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вище вказаним позовом, який в судовому засіданні підтримала та просила задовольнити. Зокрема у позові [PERSON] зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON], [INFO] Після її смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить земельна ділянка, розміром 0, 0581 га, кадастровий номер [NUMBER], за цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, розташована за адресою: Херсонська область, Голопристанськицй район, Великокардашинська сільська рада, садівниче товариство житлового типу «Таврія-8». Мати за життя не встигла розпорядитися цим майном та отримати свідоцтво на право власності на земельну ділянку, оскільки свідоцтво видано було 19.04.2013 р., тобто наступного дня після смерті матері. Вона разом із батьками опікувалася цією земельною ділянкою та обробляла її. Спадкоємцями після смерті матері є вона, її сестра [PERSON], яка проживає в Росії, та батько [PERSON], який відмовився від отримання спадщини. Сестра [PERSON] також не претендувала на вказану земельну ділянку і мала намір відмовитись від неї на її користь, оскільки з 1977 року проживає в Росії, є громадянкою Російської Федерації, до батьків не приїздила, ними не піклувалася і повертатися на Україну наміру не мала . 19.09.2013 року звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. 02.12.2015 р. звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті матері - [PERSON] Нотаріус відмовила їй з посиланням на ст. 344 ЦК України, відповідно до якої моментом набуття права власності є його вручення чи передання. Оскільки мати не отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку за життя, нотаріус позбавлена можливості видати свідоцтво про право власності на вказане майно. [INFO] помер чоловік спадкодавця - [PERSON] Сестра [PERSON] не приїздила на похорон свого батька та матері. Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 1224 ЦК України вона може бути усунення від права на спадщину за законом, коли буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцю, який внаслідок похилого віку був у безпорадному стані. Положення даної статті розповсюджується на усіх спадкоємців, у тому числі і на тих, хто має право на обов'язкову долю у спадщині. Вказану земельну ділянку [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON] отримала у 1988 році та користувалася нею до дня своєї смерті. Тобто використовувала цю землю за призначенням протягом 25 років. У 2011 році вона звернулася до Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку. Розпорядженням голови Голопристанської райдержадміністрації № 119 від 08.02.2012 р. надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою члену садівничого товариства «Таврія-8» [PERSON] Розпорядженням голови Голопристанської райдержадміністрації № 1000 від 30.11.2012 р. [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку для індивідуального садівництва із земель садівничого товариства «Таврія-8 ХБК житлового типу с. Кохани». Таким чином, вважає, що її мати - [PERSON] набула право власності на вказану земельну ділянку за набувальною давністю в порядку ч. 1 ст. 344 ЦК України. Позивач висунула наступні позовні вимоги, а саме: -визнати за [PERSON], померлою [INFO], право власності на земельну ділянку розміром 0, 0581 га, кадастровий номер [NUMBER], за цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, Великокардашинська сільська рада, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.04.2013 р.; -визнати за нею, [PERSON], право власності на спадкове майно - ? обов'язкової частки земельної ділянки розміром 0, 0581 га, кадастровий номер [NUMBER], за цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану за адресою: Херсонська область, Голопристанськицй район, Великокардашинська сільська рада, як спадкоємиці після смерті [PERSON]; -зобов'язати Голопристанську районну державну адміністрацію Херсонської області видати їй, [PERSON], свідоцтво про право власності на ? частку земельної ділянки в натурі, що становить 0,02955 га, кадастровий номер [NUMBER], за цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану за адресою: Херсонська область, Голопристанськицй район, Великокардашинська сільська рада, із земель садівничого товариства «Таврія-8 ХБК житлового типу с. Кохани», що межує із земельною ділянкою 2-39, кадастровий номер [NUMBER], яка належить [PERSON]; -визнати за нею, [PERSON],право власності на другу половину зазначеною земельної ділянки і зобов'язати Голопристанську районну державну адміністрацію Херсонської області видати їй, [PERSON], свідоцтво про право власності на ? частку земельної ділянки в натурі, що становить 0,02955 га, кадастровий номер [NUMBER], за цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану за адресою: Херсонська область, Голопристанськицй район, Великокардашинська сільська рада, із земель садівничого товариства «Таврія-8 ХБК житлового типу с. Кохани». Представник відповідача - Голопристанської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день і час слухання справи належним чином повідомлений. Відповідач - [PERSON], була повідомлена про розгляд вказаного позову у встановленому законом порядку, на підставі Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 р. Двічі відповідач викликалась у Пестовський районний суд Новгородської області, але в судові засідання не з'являлась з невідомих суду причин. За таких обставин, з урахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку, на підставі ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] - є донькою померлої [PERSON] та зведеною сестрою по лінії матері [PERSON], що підтверджується наданими свідоцтвами про народження та укладення шлюбу вказаних осіб. Спадкодавець [PERSON], померла [INFO], не набула право власності за життя на земельну ділянку, оскільки свідоцтво про право власності на земельну ділянку, розміром 0, 0581 га, кадастровий номер [NUMBER], за цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, розташовану за адресою: Херсонська область, Голопристанськицй район, Великокардашинська сільська рада, із земель садівничого товариства «Таврія-8 ХБК житлового типу с. Кохани», було видано 19.04.2013 р., тобто наступного дня після смерті спадкодавця, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, свідоцтвом про право власності. Відповідно до інформації, наданої приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Нікодон О.О. від 02.12.2015 р. № 623/01-16, спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивач - [PERSON], її сестра [PERSON] та чоловік померлої - [PERSON], який відмовився від своєї частки у спадковому майні на час прийняття спадщини, а [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтво про смерть. У п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду судами цивільних справ про спадкування» зазначено, що статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Таким чином, на момент звернення позивача до суду, вона та її сестра [PERSON] - були єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON], про що вони своєчасно подали заяви до нотаріуса. При цьому [PERSON] від своєї частки у спадковому майні не відмовилась. Здійснити допит відповідача [PERSON] на території Росії не надалося можливим, оскільки остання на виклики до Пестовського районного суду Новгородської області, не з'явилась. Відповідно до ст.1216, ст. 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). Статтею 1278 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця є рівними, якщо спадкоємець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] як єдині спадкоємці успадковують по ? частці зазначеної земельної ділянки. За таких обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: Херсонська область, Голопристанський район Великокардашинської сільської ради, із земель садівничого товариства «Таврія-8 ХБК житлового типу с. Кохани», у розмірі 0, 0581 га, за цільовим призначенням для індивідаульного садівництва, кадастровий номер [NUMBER]. З вище наведених підстав, вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на другу половину земельної ділянки є безпідставними і задоволенню не підлягають. Виходячи з принципу диспозитивності в порядку ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статею 25 ЦК України передбачено, що цивільною правоздатністю особи - є здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Таким чином, виходячи із загальних норм цивільного права, за померлою особою не може бути визнано право власності на будь-яке майно. Тому вимоги позивача щодо визнання права власності на спірну земельну ділянку за померлою [PERSON], задоволенню не підлягають. З цих підстав, суд не розглядає питання набуття право власності за помрелою за набувальною давністю. Вимоги позивача щодо зобов'язання Голопристанської районної державної адміністрації видати [PERSON], свідоцтво про право власності на ? частку земельної ділянки в натурі, що становить 0,02955 га, та на другу половину вказаної земельної ділянки є безпідставними та необґрунтованими, оскільки з боку вказаного відповідача не було допущено порушень діючого законодавства в межах визначених правовідносин, а відтак у суду не має підстав зобов'язувати Голопристанську районну державну адміністрацію вчинити ті, чи інші дії. Тому вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, та

Outcome: partial