Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила під час розгляду справи та просила визнати за нею право власності на 3/10 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Петровський шлях, 18/ провулок Голіка, 22, м. Бердянськ, Запорізька область. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони з 14.06.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Перебуваючи у шлюб, сторони здійснили будівництво житлового будинку по вул. Петровський шлях, 18/ провулок Голіка, 22, м. Бердянськ, Запорізька область, що підтверджується Декларацією про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на вказаний вище житловий будинок зареєстровано за [PERSON] 7/10 часток, за [PERSON] 3/10 частки. Вказує, що для проведення будівельних робіт, оздоблення будинку, купівлі меблів та побутової техніки вона особисто позичала кошти, а відповідач був свідком цих подій . Саме вона повернула грошову суму в розмірі 185000 грн. позичальнику, а відповідач відмовився їй допомогти. Представник позивача за договором про надання правової допомоги адвокат [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. [PERSON] подав заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14.06.2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). На підставі Декларацією про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, право власності житловий будинок по вул. Петровський шлях, 18/ провулок Голіка, 22, м. Бердянськ, Запорізька область, зареєстровано за: [PERSON] 7/10 часток, [PERSON] 3/10 частки. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 -72 СК України та ст. 372 ЦК України. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. З приписами ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на викладене та оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність придбання сторонами у шлюбі спірного житлового будинку, наявності домовленості між ними щодо його поділу, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~\~ \~\~

Outcome: approved