Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони із відповідачем з 04 травня 2013 року перебували у фактичному шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачем та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами досягнуто не було. Тому позивач просить суд стягнути із відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також позивач просить стягнути із відповідача аліменти на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною 3-річного віку. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, до суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений належним чином. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичному шлюбі, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зараз дитина проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Також встановлено, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи те, що утримання дітей є спільним обовязком батьків, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини визначено статтею 84 Сімейного кодексу України. Так, частиною другою, четвертою вказаної статті встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині утримання позивача чоловіком до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 180, 182-184\~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved