Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що з 28 жовтня 2011 року по 10 грудня 2014 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У даному шлюбі [INFO] в них народилася дочка [PERSON] . На даний час позивачка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною - сином [PERSON] , який народився в другому шлюбі. У 2014 році позивачка зверталася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] , однак [PERSON] попросив відкликати позовну заяву, пообіцявши добровільно сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Проте своєї обіцянки відповідач не дотримався та відмовляється добровільно надавати кошти на утримання своєї дитини. Зважаючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає і надавати у добровільному порядку відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним та має дохід від тимчасових заробітків, просить суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти за минулий період, а саме за останні п`ять років в розмірі 60000 грн., виходячи з розміру домовленої суми аліментів - 1000 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON] , а після розмови з ним на цю тему, він пообіцяв, що сплатить аліменти й за минулий період, проте виключно за рішенням суду. Також вказала, що постійно вживала заходів, спрямованих на отримання аліментів від відповідача, про що свідчить її позов про стягнення аліментів у 2014 році, який вона відкликала лише через усну домовленість з відповідачем про порядок сплати аліментів на дитину. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов зазначив, що позовні вимоги визнає частково, оскільки добровільно надавав матеріальну допомогу своїй дочці [PERSON] . Позивачка не подала доказів того, що вона вживала заходів для стягнення аліментів, більше того, вона добровільно відмовилася від позову про стягнення аліментів, про що свідчить ухвала Гощанського районного суду Рівненської області від 02 грудня 2014 року про залишення такої позовної заяви без розгляду. Також просить суд врахувати, що він має іншу сім`ю, в якій виховує сина [PERSON] , [INFO] . Дружина [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому він змушений утримувати також і її. Крім того, його батьки через похилий вік також потребують його допомоги. Враховуючи, що він не має постійної роботи, а тимчасові заробітки приносять лише мізерний дохід, що він має на утриманні дружину, малолітню дитину та престарілих батьків, просить задовольнити позов частково та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/8 частини його заробітку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши зміст позову та відзиву на нього, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 28 жовтня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який згідно з рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 10 грудня 2014 року був розірваний (а.с. 8-9). У даному шлюбі [INFO] в сторін народилася дочка [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER] (а.с. 5). З довідки Видричівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області від 24 березня 2020 року № 581 (а.с. 34) вбачається, що дитина знаходиться на утриманні матері. Крім того, судом встановлено, що позивачка після розірвання шлюбу одружилася вдруге, в зв`язку з чим змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 35). У даному шлюбі в позивачки народився син [PERSON] , [INFO] , який згідно із вказаною вище довідкою Видричівської сільської ради також перебуває на її утриманні. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу з позивачкою також створив іншу сім`ю, уклавши шлюб з [PERSON] . В даному шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини наряду з позивачкою. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Враховуючи обраний позивачкою спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ст. 183 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ст. 182 СК України, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров`я відповідача, його матеріальне становище, наявність на утриманні малолітньої дитини від другого шлюбу, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», визначає аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. Разом із тим, не підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів за минулий час у сумі 60 000 грн., зважаючи на таке. У відповідності до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Згідно з вимогами даної норми закону обов`язковими умовами для присудження аліментів за минулий час є доведення перед судом факту вживання позивачем заходів щодо одержання аліментів, а також ухилення відповідача від їх сплати, причому дані обставини мають підтверджуватися належними та допустимими доказами. Позивачка, окрім усних пояснень, не надала суду доказів того, що вона вживала заходів щодо отримання від відповідача матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини, не було встановлено даного факту й під час розгляду справи, а тому суд вважає, що позов у цій частині належним чином не доведений. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial