Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 15 серпня 2015 року, залишилося спадкове майно: житловий будинок № 22, розташований по вулиці 8 Березня в місті Марганець Дніпропетровської області. У шестимісячний строк, як спадкоємець першої черги, вона звернулася із заявою до Марганецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. 24 лютого 2016 року державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою відмови стало, що надано правовстановлюючі документи у якому є виправлення, які були зроблені не коректним чином. Враховуючи, що у неї немає можливості іншим способом захистити своє право щодо оформлення права власності на нерухоме майно, вона просить суд, визнати за нею, [PERSON] в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно: житловий будинок № 22, який розташований по вулиці 8 Березня в місті Марганець Дніпропетровської області. Позивач надала суду заяву про слухання справи без його присутності. В наданій заяві зазначив, що позовні вимоги позивача підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву про слухання справи без її присутності. У наданій заяві зазначила, що позов просить розглянути на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 серпня 2015 року помер чоловік позивача [PERSON], про що 17 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області видано свідоцтво про смерть І-КИ № 646162, актовий запис № 562 /а.с. 10/. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з: житлового будинку № 22, який розташований по вулиці 8 Березня в місті Марганець Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою № 72, виданої «Марганецьким бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровського обласного комунального підприємства 07.04.2016 року, згідно якої право власності на будинок № 22 по вулиці 8 Березня в місті Марганець, Дніпропетровської області зареєстроване на імя [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва особистого житлового будинку на право приватної власності /а.с.6/. По закінченню будівництва та вводу в експлуатацію будинку, 18 липня 1973 року на вказаному договорі було зроблено реєстровий напис, згідно якого будинок № 17 по вулиці 8 Березня в місті Марганець Дніпропетровської області зареєстровано за [PERSON] /а.с. 7-8/. Після реєстрації права власності на житловий будинок, в договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва особистого житлового будинку на право приватної власності від 01.01.1973 року, були внесенні виправлення, а саме: будинку № 17, який розташований по вулиці 8 Березня в місті Марганець Дніпропетровської області, власником якого був [PERSON], був присвоєний номер 22. Зміни щодо порядкового номеру будинку у правовстановлюючі документи були внесені та записані не коректним чином, а саме: не застережені підписом відповідальної посадової особи і печаткою установи, підприємства або організації. У шестимісячний строк позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом від померлого чоловіка у Марганецьку державну нотаріальну контору. Згідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.02.2016 року нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори [PERSON] була відкрита спадкова справа № 58625738. Спадкодавець у даній справі [PERSON] , який помер 15.08.2015 року. 24 лютого 2016 року державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою відмови стало, що надано правовстановлюючі документи у якому є виправлення, які були зроблені не коректним чином. У звязку з тим, що спірне нерухоме майно, як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не були оформлені заповітом, то відповідно до ст. 1245 ЦК України вона спадкується на загальних підставах. Позивач є єдиними спадкоємцем першої черги, яка після смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 1223 ЦК України\~передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). У відповідності до ч.1\~ст.1261 ЦК України, - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України). Неможливість позивачами іншим шляхом захистити своє право, перешкоджає їй належним чином оформити на себе право власності на нерухоме майно. У звязку з цим, через відсутність можливості іншим шляхом захистити свої права, позивач має право на визнання у судовому порядку права власності на спірне нерухоме майно.

Outcome: approved