Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 14 листопада 2017 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №2610, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , оскільки подружні стосунки між ними не склалися, виявилося що в них різні характери та погляди на життя. На протязі останніх років подружжя не проживає разом. Тому, просить шлюб з відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу залишити спільну дитину проживати з матір`ю. Позивач подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного розгляду справи у разі відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 листопада 2017 року Дарницьким районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №2610, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.11.2017 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові « [PERSON] », дружині - « [PERSON] ». Згідно з ч.3ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно дост.110 СК України. Відповідно до ч.1ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.04.2018 року. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Враховуючи те, що на час розгляду справи дитина сторін проживає разом з матір`ю та позивач не заперечує, відповідно до статті 160 СК України суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити спільних дітей сторін проживати разом з позивачкою, відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved