Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 28.08.2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, призначення сімї, через що виникають постійні сварки. Шлюбні відносини припинилися, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Вважає, що сімя розпалася остаточно, термін на примирення просить не надавати. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву (вх. № 24655 від 01.08.2016 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву (вх. № 22926 від 18.07.2016 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 23). Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 28.08.2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 568. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: [PERSON], дружини: [PERSON]. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-ОЛ № 047485 від 28.08.2010 року (а.с. 14). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, мають різні характери і погляди на життя, примирення не бажають. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сімї. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на життя, призначення сімї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сімю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сімї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Крім того, за частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом зясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved