Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її брата [PERSON], який помер 20 листопада 2018 року у м. Донецьк. В обґрунтування заяви вказує, що її брат [PERSON] помер 20.11.2018 року у м. Донецьк, що є тимчасово окупованою територією, на якій державні органи, утворені відповідно до Конституції та Законів України, тимчасово не здійснюють свою діяльність. Для отримання свідоцтва про смерть заявник звернулася до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, однак у реєстрації факту смерті і видачі свідоцтва про смерть було відмовлено через те, що документи, видані органами на непідконтрольній території України є недійсними. З наведених підстав заявник просить суд встановити факт смерті її брата для державної реєстрації факту смерті, отримання свідоцтва про смерть. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився. Враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 ЦПК України здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], проживає у [INFO] (Кремлівська)[ADDRESS]. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №503, виданого у м. Донецьку Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Донецьк» 20.11.2018 року, [PERSON], [INFO], помер 20.11.2018 року, та проживав у [INFO]. За фактом смерті в м. Донецьку 21.11.2018р. видано свідоцтво про смерть [PERSON]. [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії ЯГ 767478, виданим Виконкомом Ново-Райської Сільради депутатів трудящих УРСР 21.07.1952р. [PERSON] звернулася до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про проведення державної реєстрації смерті її брата [PERSON], проте у проведенні державної реєстрації смерті було відмовлено з посиланням на те, що подане заявником свідоцтво про смерть, видане незаконним органом на тимчасово окупованій території і не може бути підставою для державної реєстрації смерті у органах державної реєстрації актів цивільного стану. Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000 року, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940. Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно п.ґ ч. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні однією із підстав для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Постановою Верховної Ради України Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями від 17 березня 2015 року № 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, у тому числі й місто Донецьк. Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. № 1207- VIІ, державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. З огляду на практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, визнаних Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими документами і їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті її брата [PERSON], [INFO], який помер 20.11.2018 року у м.Донецьк, для здійснення державної реєстрації смерті особи і отримання свідоцтва про смерть.

Outcome: approved