Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач проживає окремо і не надає допомогу на утримання дитини. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, щомісяця, на утримання сини до досягнення ним повноліття. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 7000 гривень, так як дитина є інвалідом дитинства першої групи (а.с. 18) Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягала, проти заочного рішення не заперечувала (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був сповіщений про день час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 24, 25, 28, 30). Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 листопада 2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 47 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін народилась дитина, [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 59 (а.с. 3). Дитина проживає та перебуває на утримані матері, являється інвалідом дитинства І групи, та знаходиться на диспансерному обліку у дитячого лікаря з приводу діагнозу аномалія Арнольда-Кіарі першого ступеню (а.с. 19, 20, 21-22). Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», прожитковий мінімум з 1 липня 2014 року становить: для дітей віком до 6 років -1059 гривні, від 6 років до 18 років - 1320 гривень. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням наданих доказів щодо матеріального положення обох сторін, підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1320 гривень щомісячно, з моменту звернення позивача до суду до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Крім того, суд звертає увагу позивача, що заявлений розмір аліментів суперечить діючому законодавству, оскільки максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до законодавства про виконавче провадження, про, що також відзначено в Постанові Пленуму ВСУ №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи, тобто у суду мають бути докази, що відповідач отримує доходи не менше 7000 гривень, що позивачем не доведено. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України та підпункту 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави.

Outcome: partial