Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона з 2010 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , від сумісного проживання у них [INFO] народився син - [PERSON] . Запис про батька дитини був здійснений на підставі ч. 1 ст. 135 СК України за її заявою. В 2016 році відповідач залишив їх та став проживати з іншою жінкою. Перший час [PERSON] матеріально допомогу на утримання сина надавав, проте протягом остннього року кошти на утримання дитини не надає. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У зв`язку з вищевикладеним просить визнати відповідача батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, вказавши в графі «батько» - [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просили його задовольнити. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково та відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно з позивачем [PERSON] з 2010 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від сумісного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є він, тому проти визнання його батьком малолітного [PERSON] не заперечує. Крім того, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, але в сумі 1160 грн.. Сплачувати аліменти в розмірі 3500 грн., як просить позивач, можливості не має, оскільки він не працює, дохід його складається із випадкових підзаробіток. При цьому на його утриманні також перебує дружина та малолітня дочка [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Сторони з 2010 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від сумісного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] , його батьками у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] /а.с.52/. Відомості про батька в актовому записі про народження дитини [PERSON] , [INFO] внесені відповідно до частини першої статті 135\~СК України зі слів матері/а.с.53/. Відповідно до статті 128\~СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених в пунктах 4-9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Відповідно до статей 213, 215\~ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Таким чином оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності та беручи до уваги, що відповідач визнав своє батьківство відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання батьківства є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Що ж стосується вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст.\~182\~СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 статті 184\~СК України - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум на 2020 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складає з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Оскільки обов`язок по утриманню дітей є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, а відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина є законними та обгрунтованим, тому підлягають задоволенню. \~ Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, який має іншу сім`ю, малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на його утриманні, не працює, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., що буде достатнім для утримання дитини. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial