Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, згідно із яким 11.08.2017 року померла [PERSON], яка залишила заповіт від 12.12.2001 року на імя [PERSON], який від прийняття спадщини відмовився написавши відповідну заяву. Спадкоємців першої черги згідно ст. 1261 ЦК України, крім позивача немає. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається права власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований по вул. Шевченка, 33 с. Скала Оратівського району Вінницької області. Нотаріально оформити прийняття спадщини позивач [PERSON] позбавлена можливості, оскільки з наданого позивачем правовстановлюючого документа неможливо визначити розмір частки житлового будинку належної [PERSON]. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований по вул. Шевченка, 33 с. Скала Оратівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 11.08.2017 року. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 390154 від 18.08.2017 року, [PERSON] померла 18.08.2017 року в с. Скала Оратівського району Вінницької області. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № 140 від 15.06.1991 року виданого виконкомом [PERSON] сільської Ради народних депутатів, житловий будинок по вул. Шевченка, 33 с. Скала Оратівського району Вінницької області належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. 05.02.2018 року виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Шевченка, 33 с. Скала Оратівського району Вінницької області. Згідно свідоцтва про народження серії V-УР № 0095748 від 18.01.1965 року, [PERSON] народилася 14.12.1964 року, матірю якої є [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019933789 від 12.04.2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.08.1984 року. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON]. Даний шлюб було розірвано 01.06.1992 року. Відповідно до довідки № 73 від 30.03.2018 року виданої [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області [PERSON], яка померла 11.08.2017 року до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до довідки № 74 від 30.03.2018 року виданої [PERSON] сільською радою Оратівського району Вінницької області, з погосподарськиих даних [PERSON] сільської ради [PERSON] була головою домогосподарства по вул. Шевченка, 33 в с. Скала Оратівського району Вінницької області до дня своєї смерті. Як вбачається з спадкової справи № 273/2017 року, [PERSON] заповіла все своє майно, в тому числі жилий будинок з погосподарськими будівлями розташований в с. Скала Оратівського району Вінницької області [PERSON], що підтверджується заповітом від 12.12.2001 року. Як вбачається з заяви від 27.10.2017 року [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 113/02-31 від 01.03.2018 року виданої держаним нотаріусом Оратівської ДНК [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що з правовстановлюючих документів неможливо визначити розмір частки житлового будинку по вул. Шевченка, 33 с. Скала Оратівського району Вінницької області належної [PERSON]. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи на засадах змагальності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкодавець за заповітом чи за законом має право прийняття спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує думку позивачів, які просять судові витрати покласти на них та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346,1216, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved