Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання спадкоємцем четвертої черги, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 січня 2014 року в с. Воронівці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON], [INFO]. [PERSON] був одиноким і з 2008 року вона почала проживати з ним однією сімєю, оскільки за станом здоровя він не міг себе обходити та вести домашнє господарство. Протягом останніх пяти років життя вона постійно допомагала йому вести домашнє господарство, доглядати домоволодіння та обробляти земельну ділянку, проводила ремонт житлового будинку. Пізніше, після смерті [PERSON] вона за власні кошти здійснила його поховання. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка. Вона може бути спадкоємцем за законом, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. Звернувшись до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй пояснили, що отримати свідоцтво про право на спадщину вона зможе лише тоді коли в судовому порядку буде встановлено факт її проживання однією сімєю із спадкодавцем. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву за викладених в ній обставин. Просила встановити факт проживання її однією сімєю з 2008 року по 2014 рік зі [PERSON], [INFO], який помер 18 січня 2014 року в с. Воронівці. Представник заінтересованої особи Бахтинської сільської ради в судове засідання не зявився, натомість подав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності. Проти встановлення факту не заперечує (а.с. 16). Суд вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані в справі докази в їх сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 січня 2014 року в с. Воронівці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с.6), поховання якого проводилося заявником [PERSON] (а.с.9). Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай), що перебувала в колективній власності КСП «Нива» с. Бахтин Мурованокуриловецького району розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного померлому на підставі сертифіката серії ВН № 0074495 (а.с. 7, 10). Допитані свідки [PERSON] та [PERSON] кожний окремо суду показали, що вони є односельчанами заявника та померлого [PERSON], і їм достеменно відомо, що останні з 2008 року проживали разом в с. Воронівці однією сімєю, вели спільне господарство, піклувалися один про одного. [PERSON] здійснила поховання [PERSON] коли той помер. Крім пояснень в судовому засіданні заявника, свідків, факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] з 2008 року по 2014 рік стверджується довідками Бахтинської сільської ради № 587 та № 588 від 21.05.2015 року (а.с. 7, 8). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 40646694 та 40646712 від 12.06.2015 року слідує, що спадкова справа на імя померлого 18 січня 2014 року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с. 18-19). Свідоцтвом про смерть (а.с. 6), відмовою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 218 від 26.05.2015 року (а.с. 11) та поясненнями в суді заявник довела, що встановлення факту проживання однією сімєю їй необхідне для оформлення своїх спадкових прав і що інакше як через суд, вона не зможе захистити свої інтереси спадкоємця. Щодо вимог про визнання позивача спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»від 30.05.2008р. при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше ніж 5 років до часу відкриття спадщини, судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Пунктом 23 вищевказаної Постанови передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, в зв`язку з чим нотаріус відмовив особі у оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.п. 3.21., 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Відповідно до п.4.1. розділу 4 зазначеного Порядку «при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва». Пунктом 4.4. встановлено, що факт проживання спадкоємців однією сім'єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене, чинним законодавством не передбачено визнання в судовому порядку особи, яка проживала разом з спадкодавцем однією сім`єю, спадкоємцем четвертої черги, якщо це ніким не оспорюється. На підставі викладеного,

Outcome: partial