Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади Бердянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування позову вказує, що вона є власником 9/10 частин житлового будинку №85 по вул. Толстого в м. Бердянськ Запорізької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 14 липня 2004 року батька [PERSON]. 1/10 частка цього будинку зареєстрована за її тіткою [PERSON], яка померла 26.09.1972 року. Після померлої [PERSON] жодна особа з заявою про прийняття спадщини не зверталася, спадкові права не оформлювалися. Вона добросовісно заволоділа 1/10 часткою цього будинку з 1987 року, відкрито і безперервно володіє цим майном. Нею укладені договори про надання житлово-комунальних послуг, вона здійснювала поточний та капітальний ремонт будинку. Посилаючись на ст. 344 ЦК України позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/10 частку житлового будинку №85 по вул.. Толстого в м. Бердянськ Запорізької області за набувальною давністю. До розгляду справи в якості відповідача судом був залучений [PERSON], син померлої [PERSON] Позивач [PERSON] позов підтримала. Суду додатково пояснила, що у 2002 році зареєструвала своє місце проживання у спірному будинку. На той час власниками цього будинку були: її батько [PERSON] 9/10 часток і тітка [PERSON] 1/10 частка. Тітка померла ще у 1972 році. Ніхто зі спадкоємців тітки з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Але фактично цією 1/10 часткою будинку користувався її батько, а потім і вона. Після смерті батька вона, як спадкоємець першої черги, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 9/10 часток будинку. Фактично з 2002 року вона добросовісно, відкрито, безперервно володіє 1/10 часткою будинку. Представник позивача [PERSON] позов [PERSON] підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечує. Суду пояснив, що є сином померлої у 1972 році [PERSON] Після смерті матері із заявою про прийняття спадщини він не звертався, оскільки не знав, що мати є власником 1/10 частки будинку №85 по вул. Толстого в м. Бердянськ. Але на цю частку спірного будинку він не претендує, а тому не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради [PERSON] проти задоволення позову, заявленого до них, як до відповідачів, заперечує, посилаючись на те, що територіальна громада м. Бердянська є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки відповідачем є спадкоємець померлої [PERSON], права та інтереси якого зачіплюються в результаті розгляду цієї справи. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду показали, що живіть по сусідству з позивачем. Їм відомо, що в будинку №85 по вул. Толстого в м. Бердянську тривалий час постійно проживає позивач [PERSON] Раніше в ньому проживали батьки позивача. [PERSON], як власник будинку, доглядає за будинком, обробляє город, здійснює ремонт будинку, встановила новий паркан. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, суд встановив таке. Позивач [PERSON] є власником 9/10 частин будинку №85 по вул. Толстого в м. Бердянськ Запорізької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.01.2009 року, після смерті батька [PERSON] (а.с.6-7). Право власності на 1/10 частку будинку зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31.07.1952 року. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. [PERSON] померла 26.09.1972 року, що підтверджується копією запису акта про смерть №608 від 27.09.1972р. ( а.с.40). З довідки Бердянської державної нотаріальної контори від 09.03.2017 року (а.с.49) та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (а.с.50-51) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Судом було встановлено потенційне коло спадкоємців померлої (а.с.80): це сини [PERSON], який помер 07.07.1984 року(а.с.95) і [PERSON] (а.с.96). Відповідач [PERSON] суду пояснив, що із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] він до нотаріуса не звертався і на 1/8 частку будинку №85 по вул. Толстого в м. Бердянську не претендує. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Тобто, набувальна давність поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за певних умов. Для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викраденння, шахрайство). По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). Приховування володільцем свого володіння майном є порушенням цієї вимоги. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). З пояснень позивача вбачається, що після смерті [PERSON] 1/8 частку спірного будинку фактично прийняв в управління і володіння брат померлої [PERSON], спадкоємці першої черги з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. А спадщину після смерті [PERSON] прийняла його донька, позивач у справі, [PERSON] Таким чином, наявність у [PERSON] певної правової підстави для володіння спірним майном виключає можливість набуття права власності на нього за набувальною давністю, але не позбавляє особу можливості набути право власності на таке майно у визначеному позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, підстав для визнання права власності за позивачем на спірне майно за набувальною давністю відсутні, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed