Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» ( далі ПОКП «Полтавафарм») про стягнення заробітної плати посилаючись на те, що з 13 грудня 2018 року працювала на посаді бухгалтера відділу організації бухгалтерського обліку та звітності ПОКП «Полтавафарм» . 02 вересня 2020 року звільнена із займаної посади за власним бажанням. У день звільнення відповідачем не проведено повний розрахунок з позивачем, а саме заборгованість по заробітній платі складає 40\~278 грн. 18 коп. Крім заборгованості по зарплаті просила стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні із розрахунку 330,10 грн. середньоденного заробітку починаючи з 03.09.2020 року по день ухвалення судового рішення. Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року провадження у справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача ПОКП «Полтавафарм» відзив на позов та будь-які клопотання, заяви до суду не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступних висновків. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України, держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Статтею 115 КЗпП України\~передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною 1 ст.47 КЗпП України\~передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Статтею 233 КЗпП України\~встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що позивач перебувала в трудових відносинах з відповідачем, працювала на посаді бухгалтера відділу організації бухгалтерського обліку та звітності ПОКП «Полтавафарм», 02 вересня 2020 року звільнена з посади за власним бажанням, що підтверджується трудовою книжкою позивача ( а.с. 15). Згідно повідомлення ПОКП «Полтавафарм» № 01-531 від 31 серпня 2020 року , невиплачена сума по заробітній платі та компенсаційних виплатах при звільненні станом на 03 вересня 2020 року становить 40\~278 грн. 18 коп. Відповідач не надав суду відзив на позов, фактично не оспорив позовні вимоги позивача, що дає підстави суду дійти до висновку про відсутність спору щодо розміру заборгованості по заробітній платі. Також суду не надано жодного належного доказу щодо сплати відповідачем позивачу зазначеної суми боргу. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 40 278 грн. 18 коп. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При вирішенні питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку суд виходить з того, що середньоденна заробітна плата позивача складає 330 грн. 10 коп. із розрахунку: заробітна плата за липень та серпень 2020 року 6916,30 грн. + 7278 грн. = 14194,30 грн. ( середньомісячна заробітна плата відповідно 7\~097,15 грн.) 14 194 ,30 грн. : 43 ( робочі дні у липні та серпні 2020 року) = 330 грн. 10 коп. Позивач звільнилась з підприємства, у день звільнення з нею не проведений повний розрахунок, а тому з 03 вересня по 19 січня 2021 року підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні: З 03 вересня 2020 року по 19 січня 2021 року 95 робочих днів х 330 грн. 10 коп. = 31\~359 грн. 50 коп. Пункт 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачає, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Отже, підлягає негайному виконанню рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за один місяць, що становить 7 097 грн. 15 коп. Позивач звільнений від сплати судового збору, а отже судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 908 грн.

Outcome: approved