Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивувала тим, що з 14 листопада 2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з яким має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом із нею. Протягом останніх трьох років стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремими життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Примирення та збереження шлюбу неможливе із указаних підстав, перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам дитини. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків. Відповідач здоровий, працездатний, офіційно працює та має можливість надавати допомогу на утримання дитини, інших осіб на утриманні немає. За указаних обставин позивач, подавши заяву про зміну предмету позову в частині стягнення аліментів, просить: - розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 14 листопада 2015 року Відділом ДРАЦС Тростянецького РУЮ у Сумській області за актовим записом №206; - стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; - судові витрати покласти на відповідача. Сторони у підготовче засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач свої вимоги підтримала, понесені нею судові витрати просила залишити за нею. Відповідач змінені позовні вимоги у частині стягнення аліментів визнав, а також погодився на розірвання шлюбу. Указане рішення може бути прийняте у підготовчому засіданні, відповідно до ст.ст.200,206 ЦПК України, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як установлено ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд ухвалює рішення про задоволення позову із таких підстав. Свідоцтвом про шлюб установлено, що 14 листопада 2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області за актовим записом №206 був зареєстрований шлюб між сторонами (а.с.10). Свідоцтвом про народження установлено, що сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.11). За довідкою Тростянецької міської ради Сумської області [PERSON] . зареєстрована разом із матір`ю [PERSON] (а.с.12). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємні подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Ураховуючи визнання відповідачем вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону й не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, а також особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, з`ясувавши причини поданого позову, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню. Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення аліментів, суд ураховує, що сторони мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини та відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також ураховує обставини, передбачені ст.182 СК України, відносно стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, інших обставин, що мають значення для справи. На підставі наданих позивачем доказів судом не установлено, що дитина [PERSON] не потребує додаткових витрат на розвиток її здібностей. Платник аліментів працює на посаді водія на підприємстві «Велвана Універс» м.Охтирка Сумської області, про що повідомив у своїй заяві. Відомостей, що платник аліментів має незадовільний стан чи має інших утриманців також не установлено. Статтею 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Зважаючи на визнання відповідачем позовної вимоги про стягнення аліментів, матеріальний та сімейний стан обох сторін, той факт, що дитина проживає разом із позивачем, перебуває на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, інших виплат по виконавчим листам немає, інших утриманців немає, суд вважає за необхідне задовольнити позов і у цій його частині. У відповідності до ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання судових витрат у справі. Понесені судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем за заявлену вимогу про розірвання шлюбу, у сумі 768,40 грн. суд залишає за позивачем, за її заявою. Судові витрати зі сплати судового збору за заявлену вимогу про стягнення аліментів у сумі 768,40 грн. підлягають до стягнення із відповідача у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved