Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради, третя особа Реєстраційна служба Тростянецького РУЮ про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якій зазначає, що 01.10.2000 року в с.Печини Тростянецького району Сумської області помер її батько [PERSON]. На випадок своєї смерті 04.03.2000 року померлий залишив заповіт, згідно якого заповідав позивачу земельну частку (пай), що розташована на території [PERSON] сільської ради та належить померлій на підставі Державного акту. На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус їй відмовив, посилаючись на відсутність державного акту на вказану земельну ділянку, який втрачено. В інший спосіб позивач не може оформити свої спадкові права на земельну ділянку, тому звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON], що розташована на землях [PERSON] сільської ради. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, про слухання справи були повідомлені належним чином, представник позивача надав до суду письмову заяву, де просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомний належним чином, надав до суду письмову заяву, де позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності (а.с.22). Представник третьої особи Реєстраційної служби Тростянецького РУЮ у судове засідання не зявився та його неявка не перешкоджає розгляду справи. Судом встановлено, що батьками [PERSON], яка народилась 27.03.1956 року є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.38). Позивач 26.01.1975 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище із «Давидова» на «Яковлєва» (а.с.39). Як вбачається, [PERSON] 04.03.2000 року склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідав [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) на землю, яка перебуває у колективній власності САПТ «Зоря» розміром 4,16 га, серія СМ №002444 (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 01.10.2000 року в с.Печини Тростянецького району Сумської області (а.с.13). Як вбачається, [PERSON] на підставі Державного акту на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,16 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на землях [PERSON] сільської ради (а.с.14). У звязку з відсутністю у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку, державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та розяснив її право вирішити дане питання у судовому порядку (а.с.15). Згідно довідки [PERSON] сільської ради встановлено, що за [PERSON] значиться земельна частка (пай), розташована на території [PERSON] сільської ради, а також майновий пай. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований [INFO] разом з ним були зареєстровані та проживали його дружина [PERSON], яка померла 18.08.2014 року та син [PERSON], який помер 13.12.2014 року. Від імені [PERSON] 04.03.2000 року виконкомом [PERSON] сільської ради посвідчувався заповіт на імя [PERSON], інших спадкоємців немає (а.с.23,39). Згідно довідки відділу Держземагенства у Тростянецькому районі станом на 19.06.2015 року в книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю на імя [PERSON] зареєстрований державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 №728670, земельні ділянки загальною площею 3,16 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради. Дані про земельні ділянки не були внесені до Національної кадастрової системи та кадастрові номери на земельні ділянки не присвоєні (а.с.31). Як вбачається з витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, призначеної для товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на землях [PERSON] сільської ради: вартість складає ріллі площею 2,8476 га 71009,38 грн. (а.с.32), сіножатей площею 0,3076 га - 1008,23 грн. (а.с.33). Після смерті [PERSON] Спадкова справа не заводилась (а.с.34,35), та після смерті [PERSON] заведена Спадкова справа за №529/2014 від 18.12.2014 р., та з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (а.с.36,37). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.\~ Як передбачено п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України\~ громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР 1963 р., яка діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. Як зазначено у ч.2 ст.553 ЦК УРСР - вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу). Стаття 548 ЦК УРСР передбачає, що для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] склав заповіт виключно на сертифікат на земельну частку (пай) на імя позивача (а не на все майно), однак сертифікат втратив свою чинність у звязку із виготовленням державного акту про право власності на землю, суд вважає, що позивач наразі є спадкоємицею після смерті свого батька не за заповітом, а за законом першої черги. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька (ч.1 ст.529, ст.ст.549, 560 ЦК УРСР), розпорядилась спадковим майном, тобто вважається такою, що прийняла спадщину, крім того, із заявою до нотконтори про відмову від спадщини не зверталася, особи, які б претендували на обов'язкову частку у спадщині, та інші спадкоємці - померли, тобто позивач на даний час є єдиною спадкоємицею після смерті батька. Оскільки ставиться питання про перехід права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, а через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно - суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід визнати обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. Крім того, з позивача на користь держави необхідно достягнути судовий збір у розмірі 476 грн. 58 коп. (1008,23+71009,38=72017,61х1%=720,18-243,60= 476,58 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: approved