Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна в якому просила суд визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 05.08.2019 року про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 26254019295407 від 22.01.2014 року, зареєстрований в реєстрі № 17396 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що в січні 2021 року їй стало відомо що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. перебуває виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 06.08.2019 року про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 26254019295407 від 22.01.2014 року, в сумі 35774,69 грн. Вважає, що даний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Письмової вимоги щодо наявності заборгованості вона не отримувала. Крім того, 23.01.2017 року за даним договором сплив трирічний строк позовної давності, а виконавчий напис видано нотаріусом 05.08.2019 року. Нотаріусом не наведено розрахунку стягнутих з неї грошових сум. Не вказано часу за який стягнуто заборгованість, часу прострочки виконання зобов`язання, розрахунку відсотків. Виконавчий напис вчинено нотаріусом поза межами нотаріального округу, договір з банком було укладено у м. Павлограді, позивач також мешкає у Павлограді. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила позов задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Відзив на позов не надав, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, постановити рішення згідно чинного законодавства. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 26254019295407 від 22.01.2014 року укладеним між [PERSON] та АТ «Банк Ренесанс капітал» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк». Стягнення заборгованості проводилося за період з 31.07.2018 року по 31.07.2019 року. Сума заборгованості складає 35774, 69 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 15471, 23 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 0 грн. ; прострочена заборгованість за процентами - 18797, 20 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 905,55 грн.; строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн.; строкова заборгованість за процентами - 600,71 грн. (а.с. 34). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною 30.08.2019 року було відкрито виконавче провадження ВП № 59920854 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. (а.с. 13) За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з п. 1 Переліку документів, до нотаріусів подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В матеріалах справи, в тому числі і в матеріалах наданих суду приватним нотаріусом на виконання ухвали суду про витребування доказів, відсутні докази, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем АТ «Перший Український міжнародний банк» за кредитним договором № 26254019295407 від 22.01.2014 року, шляхом отримання первинних бухгалтерських документів щодо надання кредитних коштів (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед АТ «Перший Український міжнародний банк» зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним. Крім того, на думку суду, сам факт звернення позивача з цим позовом також може свідчити про наявність спору щодо наявності та розміру заборгованості. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17396 від 05.08.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» грошових коштів у сумі 35774,69 грн., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 908, 00 грн. за подачу позовної заяви до суду та 454,00 грн. за подачу до суду заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved