Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до КС «Злагода» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Позов мотивовано тим, що 12.09.2014 року між [PERSON] та КС «Злагода» укладено договір № 3703 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до 12.10.2015 року з виплатою 27,5 % річних, згідно якого вкладником було внесено на депозит 30000 грн. 12.11.2014 року між [PERSON] та КС «Злагода» укладено договір № 3816 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до 12.12.2015 року з виплатою 28,63 % річних, згідно якого вкладником було внесено на депозит 30000 грн. Додатковою угодою від 30.01.2015 року внесено зміни до п.2.2.1 Договору № 3816 відповідно до якого процентна ставка за внеском на період з 01.02.2015 року до 30.04.2015 року включно встановлюється у розмірі 2,5% річних, з 01.05.2015 року до закінчення строку його дії у розмірі 21% річних, днем закінчення строку дії договору є 12.12.2015 року. 30.01.2015 року між [PERSON] та КС «Злагода» укладено договір № 3943 дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до 30.07.2015 року з виплатою 21 % річних, згідно якого вкладником було внесено на депозит 2356,08 грн. Додатковою угодою від 30.01.2015 року внесено зміни до п.2.2.1 Договору № 3943 дВ відповідно до якого процентна ставка за внеском на період з 01.02.2015 року до 30.04.2015 року включно встановлюється у розмірі 2,5% річних, з 01.05.2015 року до закінчення строку його дії у розмірі 21% річних. Представник позивача [PERSON] згідно заяви позовну заяву підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Спірні правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст.1058, 1060, 1061 ЦК України, положеннях Законів України «Про кредитні спілки», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист прав споживачів». Згідно п. 1 ч. 1ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. П. 4 ч.1 ст. 4 Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобовязанням щодо наступного його повернення. Водночас ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» визначає кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх обєднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок обєднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності.\~Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 12.09.2014 року між [PERSON] та КС «Злагода» укладено договір № 3703 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до 12.10.2015 року з виплатою 27,5 % річних, згідно якого вкладником було внесено на депозит 30000 грн. 12.11.2014 року між [PERSON] та КС «Злагода» укладено договір № 3816 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до 12.12.2015 року з виплатою 28,63 % річних, згідно якого вкладником було внесено на депозит 30000 грн. Додатковою угодою від 30.01.2015 року внесено зміни до п.2.2.1 Договору № 3816 відповідно до якого процентна ставка за внеском на період з 01.02.2015 року до 30.04.2015 року включно встановлюється у розмірі 2,5% річних, з 01.05.2015 року до закінчення строку його дії у розмірі 21% річних, днем закінчення строку дії договору є 12.12.2015 року. 30.01.2015 року між [PERSON] та КС «Злагода» укладено договір № 3943 дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до 30.07.2015 року з виплатою 21 % річних, згідно якого вкладником було внесено на депозит 2356,08 грн. Додатковою угодою від 30.01.2015 року внесено зміни до п.2.2.1 Договору № 3943 дВ відповідно до якого процентна ставка за внеском на період з 01.02.2015 року до 30.04.2015 року включно встановлюється у розмірі 2,5% річних, з 01.05.2015 року до закінчення строку його дії у розмірі 21% річних. Відповідач свої зобовязання за договором не виконав та не повернув позивачу вклад та не сплатив проценти. Згідно акту-звірки розрахунку за депозитом при наявності договорів, підписаним сторонами, станом на 25 червня 2015 року та згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, основна сума по договору № 3703дВ від 12.09.2014 року становить 30000 грн., відсотки 1194,72 грн., 3% річних за період з 13.10.2015 року по 31.03.2016 року 419,00 грн., інфляційні втрати за період 13.10.2015 року по 31.03.2016 року 564,59 грн.; по договору № 3816 дВ від 12.11.2014 року становить 30000 грн., відсотки 1280,83 грн., 3% річних за період з 13.12.2015 року по 31.03.2016 року 269,00 грн., інфляційні втрати за період 13.12.2015 року по 31.03.2016 року 359,96 грн.; по договору № 3943 дВ від 30.01.2015 року становить 2356,08 грн., відсотки 67,79 грн., 3% річних за період з 31.07.2015 року по 31.03.2016 року 47,00 грн., інфляційні втрати за період 31.07.2015 року по 31.03.2016 року 1,32 грн., а всього сума до виплати становить 66560,29 грн. Вказана сума не повернута і на день розгляду справи. Доказів щодо протилежного відповідач не надав. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобовязань, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, а позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 665,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved