Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивувала тим, що з 17 лютого 2002 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований у виконкомі Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. У шлюбі у них народилися діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала за обставин викладених у позовній заяві. Суду додатково пояснила, що оскільки відповідач є батьком їх дітей, то він зобовязаний допомагати їй їх утримувати. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки фізично здоровий, має постійний дохід, інших утриманців немає. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суду пояснив, що протягом трьох років з позивачем не проживає, однак весь цей час добровільно надавав допомогу на утримання дітей, про що надав відповідні докази. З 29 жовтня 2015 року не працює, однак найближчим часом має намір офіційно влаштуватися на роботу. Не заперечує проти стягнення з нього щомісячно аліментів на утримання дітей у розмірі визначеному позивачем. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 17 лютого 2002 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Вищеольчедаївської сільської ради (а/з № 2). У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю [PERSON] в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області, та знаходяться на її утриманні. (а.с. 6-9) Сторони припинили сімейні відносини. Відповідач проживає окремо, бажає врегулювати питання щодо утримання дітейта погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки його доходів. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, платника аліментів, розмір доходу позивача, кількість дітей, а також визнання відповідачем позову, те що відповідач є працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов'язок обох батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved