Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про сплату аліментів на дитину та зобов`язання сплачувати аліменти на утримання дитини згідно умов договору. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області було розірвано. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] , яка на сьогоднішній день досягла повноліття та навчається в Мукачівському державному університеті ІІІ ІV рівня акредитації на 2 курсі денної форми навчання. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, незважаючи на те, що між сторонами 22.12.2016 року було укладено Договір, яким затверджено порядок сплати відповідачем аліментів на утримання [PERSON] . Відповідач [PERSON] у 2019 році умови договору виконав частково, зокрема, за вказаний період має заборгованість за 8 місяців в розмірі 12000грн. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити позов та ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] за договором про сплату аліментів від 22.12.2016 року в розмірі 12000грн., а також зобов`язати сплачувати аліменти на утримання дитини згідно умов договору до досягнення нею 23 років. Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій вказує на те, що розмір заборгованості відповідача за 2017 рік становить 6000грн., 2018 рік 1500грн., 2019\~рік \~9000грн. та 2020 рік 4500грн. Окрім того, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій заперечив проти позову з тих підстав, що він добросовісно виконує умови договору про сплату аліментів, про що додав до матеріалів заяви копії квитанцій, та просив суд відмовити в задоволенні даного позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено по справі, що на підставі нотаріально засвідченого договору від 22.12.2016 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дудись В.Н., зареєстрованого в реєстрі за №1979, відповідач [PERSON] , [INFO] , зобов`язався щомісячно сплачувати позивачу [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у добровільному порядку шляхом перерахування їй грошових коштів у розмірі, що становить 1500 гривень. Відповідно до умов даного договору аліменти мають сплачуватися батьком до досягнення дитиною повноліття та термін продовжується у разі продовження дитиною навчання до досягнення дитиною 23 років. Статтею 189 СК України\~передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Матеріалами справи підтверджується, що дочка сторін у справі [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою, на час звернення до суду їй виповнилось 18 років (не досягла 23 років), сторони у справі є її батьками, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , та проживає з матір`ю. Згідно п.4 Договору від 22.12.2016 року аліменти сплачуватимуться згідно домовленості за період з 22.12.2016 року до досягнення дитиною повноліття та термін продовжується до виповнення дитиною 23 років у разі її навчання у вищому навчальному закладі. Пунктом 5 Договору від 22.12.2016 року передбачено, що аліменти за весь визначений п.4 цього договору період батько зобов`язується сплачувати матері щомісячними платежами, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Судом встановлено, що [PERSON] навчається в Мукачівському державному університеті ІІІ ІV рівня акредитації на 2 курсі денної форми навчання гуманітарного факультету, орієнтовний термін закінчення та здобуття освітнього ступеня «бакалавр» 30.06.2022 року, що підтверджується гнівною в матеріалах справи довідкою № 2442 від 05.12.2019 року. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Сплата аліментів за договором між сторонами є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до правової позиції, яка була висловлена Верховним Судом України у справі № 6-129цс15 (постанова від 24.02.2016 року) на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В даних правовідносинах ці питання між сторонами врегульовано договором. Умови, які визначені договором, за яких дія договору та зобов`язання за договором продовжують діяти, на час звернення до суду існують та продовжують існувати. Згідно з\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Обгрунтовуючи вимоги даного позову [PERSON] вказує на те, що відповідач умов договору дотримався частково, зокрема, має заборгованість за договором за період 8 місяців 2019 року в розмірі 12000грн. Судом було досліджено докази, які надалі відповідачем в підтвердження відсутності у нього заборгованості за Договором від 22.12.2016 року. Так, із наданих відповідачем копій квитанцій від 02.09.2019 року вбачається, що [PERSON] було отримано на платіжну картку грошову суму в розмірі 14500грн., а згідно квитанції від 04.09.2019 року було отримано грошові кошти в розмірі 6700грн., що на загальну суму складає 21200грн. Окрім того, суд констатує, що відповідачем було надано квитанцію від 31.08.2019 року про здійснення переказу грошових коштів, однак така є неналежної якості та неможливо встановити суму отриманих коштів. У відповідності до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно приписів ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З дослідження умов договору від 22.12.2016 року вбачається, що загальна сума аліментів, яку відповідач зобов`язується сплатити за рік на виконання умов договору становить 18000грн. з розрахунку щомісячної сплати аліментів в розмірі 1500грн. Суд констатує, що позивачка [PERSON] в підтвердження несплати відповідачем аліментів на виконання умов договору від 22.12.2016 року надала суду Довідку № 2/422/1 від 15.11.2019 року, виданою заступником директора Закарпатської обласної дирекції АТ «Укрпошта» Матьковським Р.П., з якої вбачається, що згідно даних пошукової системи АТ «Укрпошта» встановлено, що будь яких поштових переказів (аліментів) за період з 01.06.2019 року по 31.10.2019 року для [PERSON] на адресу: [ADDRESS] не надходило. Згідно приписів ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Однак, суд не може вважати Довідку № 2/422/1 від 15.11.2019 року достовірним доказом в підтвердження факту заборгованості відповідача зі сплати аліментів, оскільки жодними умовами договору від 22.12.2016 року не встановлено обов`язку [PERSON] здійснення погашення аліментів саме через поштові перекази через АТ «Укрпошта». Таким чином, судом встановлено, що надані відповідачем докази спростовують обставини зазначені позивачкою [PERSON] в підтвердження заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів станом на день пред`явлення позову 27.12.2019 року в розмірі 12000грн., оскільки як вбачається із наданих квитанції [PERSON] було перераховано грошові кошти на платіжну картку [PERSON] тільки за вересень2019 року на загальну суму 21200грн. Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини згідно умов договору до досягнення 23 років, суд приходить до переконання, що звернення до суду з такою вимогою є безпідставним з огляду на те, що обов`язок [PERSON] щодо сплати аліментів до досягнення дитиною 23 років та обов`язок відповідача виконання умов договору закріплений на нормами чинного законодавства, а саме Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, на які суд посилався вище у вказаному рішенні, обґрунтовуючи мотиви його ухвалення. З огляду на вищевикладене, вважаючи, що обставини, якими позивачка [PERSON] обґрунтовує даний позов не знайшли свого підтвердження жодним належним доказом та спростовуються доказами, наданими відповідачем в підтвердження його заперечень, а тому суд приходить до переконання, що в задоволенні даного позову слід відмовити. Згідно ч.1,\~п.1\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed