Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , просить розірвати шлюб, зареєстрований 24.12.1999 року у Віньковецькому районному відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 63 між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не складається, кожен з них має різні погляди на спільне сімейне життя та ведення спільного господарства. Зазначає, що шлюб носить формальний характер. Подальше примирення та збереження шлюбу неможливі з підстав викладених вище. В судове засідання сторони не з`явились, позивач надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, шлюб розірвати без надання строку на примирення. Відповідач також не з`явився у судове засідання, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнає і просить шлюб розірвати. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4, 200 ч.3 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів та ухвалити судове рішення у підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 20.10.1995 року у Віньковецькому відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 63. Від шлюбу мають доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В сім`ї склалась ситуація, за якої фактично сімейні відносини припинились, шлюб носить формальний характер. Шлюбне життя у сторін не склалось, та подружніх стосунків вони не підтримують. Їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачем в силу вимог статті 80 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу Пустових протирічить інтересам позивача та відповідача, оскільки сторони наміру відновлювати подружні відносини не мають. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, суд вважає необхідним шлюб розірвати з підстав небажання сторін зберегти сім`ю.

Outcome: approved