Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 17 квітня 2015 року померла її рідна тітка [PERSON], на день смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Дана квартира належала померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 10.02.2006 року і записана у реєстровій книзі за № 34391. Пісял смерті тітки вона є єдина спадкоємиця та така, що звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк 25 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Після спливу шестимісячного строку нотаріус [PERSON] відмовив в усній формі у оформленні спадкових прав, посилаючись на те, що ним не було заведено спадкову справу, так як [PERSON] не надала у встановлений строк довідку щодо місця реєстрації спадкодавця та коло осіб, що були зареєстровані із нею на день смерті. Таким чином, позивач вважає, що строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини пропущено з поважних причин, тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу без її участі. Крім того зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача, Маріупольської міської ради, [PERSON], діюча на підставі довіреності до відкритого судового засідання не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу без її участі та проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] померла 17 квітня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №914043, виданим 20 квітня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ркєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №706. Згідно свідоцтва про народження, серії ГД за № 306144, виданого 29 червня 1955 року, [PERSON] народилась 05 квітня 1939 року, актовий запис №338, в графі «батьки» зазначено: батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13 липня 2016 року [PERSON] після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON]. Відповідно свідоцтва про народження позивача серії VІІ-НО № 388488 [PERSON] народилась [INFO], актовий запис №121, в графі «батьки» зазначено: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13 липня 2016 року [PERSON] після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON]. Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІV-НО № 325887, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 29 березня 1984 року, актовий запис № 1038, після чого присвоєно прізвище позивачу [PERSON]. У відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 10 лютого 2006 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно довідки, виданої ПП «Альянс-ГІС» 20 липня 2016 року, [PERSON] з 1993 року по день смерті була зареєстрована та постійно проживала одна в [INFO]. Згідно Інформаційної довідки приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 03 серпня 2016 року, спадкова справа щодо майна померлої 17 квітня 2015 року [PERSON] відсутня. В матеріалах справи мається копія заяви [PERSON], з якої вбачається, що остання 25 вересня 2015 року зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка була зареєстрована в реєстрі за №1858. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-ІV (що діє з 01 січня 2004 року, зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦК України) для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Як вбачається зі змісту ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналізуючи вищевикладені норми права, суд визнає обєктивними причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті її рідної тітки [PERSON], померлої 17 квітня 2015 року, та вважає можливим визначити додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини трьом місяцям, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved