Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом та уточненим позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 січня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, зареєстрований Чернігівською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №01 від 17 січня 2006 року. Від даного шлюбу мають доньку\~ [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що спільне життя не склалося, відповідач припинив утримувати дитину, яка перебуває повністю на її утриманні. Відповідач аліменти нікому не платить,стягнень по виконавчим документам не проводиться, інших дітей не має, а тому має можливість надавати допомогу на утримання доньки. У зв`язку з чим просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі 3000 гривень\~ щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці суду, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно до положення ч.3 ст.131\~ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Чернігівською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №02 (а.с.4). Дитина проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою КП «Житлова управляюча компанія» (а.с.5). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки №01-32/264 від 09.10.2018 року, виданої Лозівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1 Лозівської міської ради Харківської області, [PERSON] навчається в Лозівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №1 Лозівської міської ради Харківської області. ( а.с.6). З копії довідки про доходи від 27.12.2018 року, виданої ТОВ «Лозівський Ковальсько-Механічний Завод», вбачається, що [PERSON] працює на посаді охоронника та її заробітна плата за період з 03.2018 року по 08.2018 року становить 28830,62 грн. (а.с.7). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 згідно з ч.1ст.181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з\~ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі\~ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~Стаття 182\~СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, суд визначає розмір аліментів згідно ст.184\~Сімейного кодексу\~України у твердій грошовій сумі по 3000 гривень щомісяця, з індексацією відповідно до закону. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно з ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи судом вбачається, що днем пред`явлення позову позивачем є 28 листопада 2018 року, що підтверджується відміткою на 1 примірнику позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved