Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , спадщину після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок із господарськими будівелями та спорудами по [ADDRESS] . Спадщину після смерті матері в рівних частинах прийняла вона та її брат - [PERSON] , який спадкових прав не оформив та [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на 1/2 частку вказаного житлового будинку. За життя [PERSON] заповіту на вказане майно не складав. Спадкоємці першої черги за законом після смерті останнього відсутні, а спадкоємцями другої черги за законом є вона та сестра спадкодавця [PERSON] - відповідач у справі, яка відмовилась від прийняття спадщини. Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері та брата, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавців, просила визнати за нею право власності на 1/2 частку спадкового житлового будинку із відповідною часткою належних до нього господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , та на 1/2 частку того ж спадкового житлового будинку в порядку спадкування за законом після брата - [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена(а.с. 23), 18 листопада 2021 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі (а. с. 103). Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується судовим оголошенням про виклик відповідача на офіційному вебпорталі судової влади України (а. с. 26), 18 листопада 2021 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутності (а. с. 105). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 6) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а. с. 70). Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № [NUMBER] ) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги №1 по селу Озеряни за 2016-2020 роки Озерянської сільської ради Турійського району Волинської області (а. с. 14). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а. с.76). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовами «а», «а1», загальною площею 57,1 кв. м, житловою площею 34,5 кв. м, літня кухня «Б-1», хлів «В-1», хлів «Г-1», вбиральня «Д», колодязь «№1» (а. с. 15-17). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України). За змістом статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України). Частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є дітьми спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження та одруження останніх (а. с. 8, 9, 87 на звороті). [PERSON] на день смерті постійно проживала разом із сином [PERSON] у селі Озеряни Турійського району Волинської області (а. с. 70). 20 березня 2019 року позивач та [PERSON] подали приватному нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері (а. с. 28 на звороті, 29), а відповідач [PERSON] - заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері (а. с. 29 на звороті). Відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Аналіз наведених обставин дає підстави для висновку, що дочка спадкодавця - [PERSON] , та син спадкодавця - [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом, в контексті положень статей 1267, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України прийняли спадщину після смерті [PERSON] в рівних частках. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7) та на день смерті проживав один (а. с. 85). Спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] відсутні. Частиною першою статті 1258 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до положень статті 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. 24 липня 2020 року позивач у встановлені законом строк та порядку подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] (а. с. 79), а відповідач [PERSON] - заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті останнього на користь своєї сестри [PERSON] - позивача у цій справі, що відповідає вимогам статей 1273, 1274 Цивільного кодексу України (а. с. 80). За життя [PERSON] заповіт на 1/2 частку вищевказаного будинку не складав, свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку спадкового будинку після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 81, 82 на звороті - 84). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як рідна сестра спадкодавця, є єдиною спадкоємницею другої черги за законом, яка в контексті положень статей 1269, 1270 Цивільного кодексу України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого брата [PERSON] . Постановами приватного нотаріуса від 26 липня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцям - [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12, 13). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкових справ: № 15/2019 до майна померлої [PERSON] (а. с. 28-77) та № 9/2020 до майна померлого [PERSON] (а. с. 78-102). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом 1/2 частки спадкового будинку після смерті матері [PERSON] та 1/2 частки спадкового будинку після смерті брата [PERSON] , а також - правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 454 гривні; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 454 гривні. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1262, 1267, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved