Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою, зазначивши, що [INFO] у віці 65 років померла її баба по лінії батька - [PERSON], яка на час смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) та 1/3 частину зазначеного житлового будинку. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла вона (заявник), так як її батько - [PERSON] помер [INFO]. З метою оформлення спадщини вона (заявник) зверталася до нотаріуса, який порекомендував їй звернутися до суду для встановлення факту належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] та свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 27 липня 2000 року виконавчим комітетом Носівської міської ради, у зв'язку з тим, що прізвище власника у зазначених документах не співпадає з прізвищем у свідоцтві про смерть. Заявник стверджувала, що з 1985 року [PERSON] проживала із [PERSON] однією сім'єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. [PERSON] помер [INFO], на час його смерті [PERSON] була непрацездатною (на пенсії), за станом здоров'я не могла самостійно себе обслуговувати, після інсульту була паралізована. Не менше одного року до дня смерті [PERSON] [PERSON] перебувала на повному його утриманні. Вона (заявник) не може документально підтвердити факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] [PERSON] просила встановити факти про те, що: - сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], належав [PERSON]; - свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS], видане виконавчим комітетом Носівської міської ради Чернігівської області на ім'я [PERSON], належало [PERSON]; - [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON], який помер [INFO], не менше одного року до його смерті. У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву з мотивів, які в ній зазначені, просили її задовольнити. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] визнала вимоги [PERSON], зазначила, що не заперечує проти їх задоволення, оскільки обставини, викладені у заяві, відповідають дійсності. Представник Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився, перший заступник міського голови подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада не заперечує проти задоволення заяви [PERSON], просив розгляд справи провести без участі їх представника. Суд розглядає справу у відсутності представника Носівської міської ради Чернігівської області за наявними у справі доказами. Вислухавши пояснення заявника, її представника, заінтересованої особи [PERSON], допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Енгельса, на її ім'я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER], що підтверджується копією зазначеного сертифікату (а.с. 10) копією довідки відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 15 грудня 2016 року (а.с. 43). Крім цього, [PERSON] за життя набула право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 4 вересня 2000 року виконавчим комітетом Носівської міської ради Чернігівської області (а.с. 12). У судовому засіданні встановлено, що при виготовленні та видачі вищезазначених правовстановлюючих документів було допущено помилки в написанні прізвища [PERSON], а саме замість прізвища «[PERSON]» зазначено прізвище «[PERSON]». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], як спадкоємець [PERSON] першої черги за правом представлення, прийняла спадищну після смерті своєї баби по лінії батька, що підтверджується копією спадкової справи № 93/2016 до майна померлої [PERSON] (а.с. 26-43). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. За встановлених обставин суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частині встановлення фактів належності правовстановлюючих документів підлягають задоволенню. Вирішуючи вимоги [PERSON] про встановлення факту про те, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] не менше одного року до його смерті, суд виходить з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 44). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за життя заповіту не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується повідомленнями Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 6 березня 2017 року (а.с. 53) та Носівської районної державної нотаріальної контори від 24 березня 2017 року (а.с. 56-58). Таким чином, спадкоємство після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року. При тому правові наслідки факту перебування особи на утриманні для отримання спадщини виникають в тому випадку, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали позання про те, що відповідно з 1990 та 1992 року знали [PERSON], яка доводилася бабою заявнику. [PERSON] співмешкала з [PERSON], вела спільне господарство з ним. У 1998 році [PERSON] захворіла, перенесла інсульт, була паралізованою. [PERSON] доглядав за хворою, готував їй їжу, забезпечував матеріально. У 1999 році [PERSON] захворів та помер. [PERSON] народилася у 1940 році, була матір'ю п'яти дітей, у віці 50 років (з 1990 року) оформила пенсію. Показання свідків суд визнає належними та допустимими доказами, оскільки вони добуті згідно чинного законодавства, узгоджуються з іншими доказами по справі, підтверджують обставини, на які посилається заявник. Заявник позбавлена можливості в іншому порядку встановити факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволить їй належним чином оформити за собою в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку, яка належала померлому [PERSON] та була успадкована після його смерті [PERSON] За встановлених обставин суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в цій частині також підлягають задоволенню.

Outcome: approved