Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до органу опіки та піклування Краматорської міської ради, органу опіки та піклування Лиманської міської ради, санаторно-оздоровчого центру соціальної реабілітації «Смарагдове місто» про повернення їй дитини. Згідно позову, [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини зазначені в свідоцтві про його народження на підставі ст.135 ч.1 СК України. Позивачка з сином проживали у [INFO]. Дитина мала вади здоровя, перебувала на обліку у психіатричній лікарні та потребувала додаткового догляду та уваги. Заочним рішенням Краматорського міського суду від 04.11.2013 року неповнолітнього [PERSON] було відібрано у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. В подальшому [PERSON] перебував на повному державному забезпеченні у різних державних закладах, в даний час є учнем школи-інтернату «Смарагдове місто». Перебуваючи під державним наглядом [PERSON] неодноразово хворів, залишав місце свого проживання, повертався в родину матері. Остання вважає, що причини, по яким син не може перебувати на її вихованні та проживати разом з нею, відсутні, вона бажає та може здійснювати за ним належний догляд, надавати утримання так забезпечувати виховання, у звязку з чим просить суд повернути їй дитину. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача органу опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради [PERSON] надала висновок органу опіки та піклування, який підтримала, проти задоволення позову не заперечувала. У судове засідання представники інших відповідачів не зявилися, надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, проти задоволення позову заперечень не мали (а.с.117-118). Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані докази, висновок органу опіки та піклування, вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ст.170 ч.1 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Відповідно до п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Згідно ст.170 ч.3 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Судом встановлено, що заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 04.11.2013 року (справа №234/10767/13-ц) неповнолітнього [PERSON], [INFO], було відібрано у матері [PERSON], [INFO], проживаючої у [INFO], без позбавлення її батьківських прав. В ході розгляду вищевказаної справи суд прийшов до висновку про ухилення матері від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, існування загрози його життю та здоровю у разі подальшого перебування в родині матері. З листопада 2013 року по грудень 2014 року [PERSON] перебував на повному державному забезпеченні у Донецькій загальноосвітній школі-інтернаті 31, а з січня 2015 року і по теперішній час є учнем школи-інтернату санаторно-оздоровчого центру соціальної реабілітації «Смарагдове місто». За час перебування дитини у державних закладах його мати, [PERSON], неодноразово відвідувала сина, цікавилася його станом здоровя, успіхами у навчанні, підтримувала телефонний зв'язок з педагогами та адміністрацією школи-інтернату. Адміністрація санаторно-оздоровчого центру соціальної реабілітації «Смарагдове місто» вважає, що [PERSON] є значимою, авторитетною людиною в житті [PERSON]; спілкування між ними носить змістовний характер, направлене на порозуміння один до одного. Мати має позитивний вплив на поведінку та психоемоційний стан сина. Артур охоче спілкується з матірю, бажає жити в її родині. В даний час [PERSON] має постійне місце проживання за адресою: [INFO]. Проживає разом з матірю [PERSON], [INFO], яка є власником квартири. Остання підтримує рішення своєї доньки повернути сина у сімю. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов в квартирі є всі необхідні умови для проживання неповнолітньої дитини (акт від 15.11.2016 року). За місцем проживання родина [PERSON] характеризується позитивно. [PERSON] не перебуває на обліках у медичних установах, за станом здоровя немає протипоказань для утримання та виховання сина. Таким чином, суд приходить до висновку, що причини, які перешкоджали належному вихованню [PERSON], [INFO], його матірю, відпали, у звязку з чим позов [PERSON] про повернення їй дитини слід задовольнити.

Outcome: approved