Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 листопада 2010 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції посилаючись на те, що шлюб виявився невдалим. Протягом тривалого часу між ними були суперечки та непорозуміння через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Від шлюбу в них народилося двоє синів: [PERSON] та [PERSON], - обоє 02.08.2012 року; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження сімї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримала, просила її задовольнити, наполягаючи на питанні розірвання шлюбу; представник позивача [PERSON] в інтересах довірительки аналогічно позов підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила позивач. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача та позицію її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 листопада 2010 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, від якого в подружжя 02.08.2012 року народилося двоє синів [PERSON] та [PERSON], котрі проживають із матірю; шлюб їх існує формально, збереження сімї неможливе; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються з вересня місяця 2017 року. Позивач наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в звязку з чим вважає, що вона із [PERSON] вже не повернуться до нормального їх подружнього життя. Зясувавши обставини справи під час розгляду, суд приходить до висновку про зайве вживати заходи для збереження сімї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сімя розпалася, оскільки із пояснень позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам через те, що відповідач проживає із іншою фактичною жінкою; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом тривалого часу, - більше півроку. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у звязку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сімї; оскільки між сторонами виникає спір про визначення місця проживанння неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON], то на переконання суду у даному конкретному випадку таких слід залишити проживати із матірю, оскільки таким чином рекомендує Пленум Верховного Суду України у постанові №11 від 21.12.2007 року та у більшості такі правові позиції у подібних випадках висловлює Верховний Суд, що хоча права на дітей у батьків є рівними, то від такої «рівності» все ж таки доводиться відступати. Для того, щоб дитина проживала не з матірю, а з батьком повинні бути виняткові обставини, які визначені ст. 161 СК України та ст. 6 Декларації прав дитини; і саме\~батько повинен доводити у суді ці обставини разом з беззастережною підтримкою Служби у справах дітей, про що водночас судом постановлено ухвалу про виділення цього питання в окреме судове провадження. При наведених вище обставинах суд прийшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх неповнолітніх дітей, які залишаються проживати із матірю, котрій після розірвання шлюбу слід залишити прізвище «Юрова». Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню; на звернення позивача понесені нею документально підтверджені судові витрати не слід розподіляти.

Outcome: approved