Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, і до досягнення ним повноліття. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач в добровільному порядку не приймає участі у матеріально - фінансовому забезпеченні дитини, яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач матеріально сім'ї допомагати відмовляється, коштів на утримання сина не надає, в зв'язку з чим знаходиться у важкому матеріальному становищі. В судове засідання позивач не з'явилася, оскільки заявила клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити та у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 03.09.2014, що підтверджується рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області (а.с. 6). У шлюбі між сторонами народилася дитина: син - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 22.02.2006 (а.с. 3). При розгляді позовних вимог за предметом спору суд передусім виходить з того, що ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язками батьків є піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, з урахуванням того, що в суду не має відомостей про офіційне працевлаштування відповідача, а також про те, що відповідач має інші аліментні зобов'язання, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини у відповідності до ст. 184 Сімейного кодексу України, тобто у твердій грошовій сумі, в розмірі, що становить 800,00 гривень, щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 1 частини першої ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з урахуванням ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved