overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на час навчання, з тих підстав, що вона з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки і з 2013 року навчається в Машинобудівному коледжі Сумського державного університету. Тому вона просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання їх дитини у сумі 800 гривень щомісячно до досягнення [PERSON] 23-х років. В судове засідання позивачка не з*явилась, в письмовій заяві позов підтримала у повному обсязі та просила розглянуту справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з*явивсь, хоч про розгляд справи повідомлявся. Третя особа в судове засідання не з*явивсь, в письмовому поясненні з позовом погодився та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 7, 9). На даний час позивачка самостійно виховує їх спільну з відповідачем дитину, яка перебуває на її утриманні. З 01 вересня 2013 року [PERSON] навчається в Машинобудівному коледжі Сумського державного університету на умовах бюджетного фінансування з терміном навчання до 30 червня 2017 року (а.с. 8). Позивачка, зазначає, що має невелику заробітну плату, яка не дозволяє в повній мірі забезпечувати потреби сина, а відповідач раніше надавав матеріальну допомогу в незначному розмірі, але останнього часу взагалі відмовляється допомагати в забезпеченні сина. Разом з тим, зважаючи на те, що [PERSON] навчається на умовах бюджетного фінансування, суд вважає, що справедливо та обґрунтовано буде стягнення з відповідача на корись позивачки на утримання їхнього сина аліментів у сумі 500 гривень щомісячно до закінчення навчання останнього в Машинобудівному коледжі Сумського державного університету до 30 червня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення боргу до [PERSON] вказуючи на те, що 09 лютого 2013 року між нею та відповідачем було укладено договір займу згідно якого позивач дала в борг відповідачу 7000 грн., а відповідач зобов'язався повернути борг протягом трьох місяців. На неодноразові вимоги позивача повернути борг, відповідач борг не повернув та згодом почав ігнорувати звернення позивача щодо повернення боргу і до теперішнього часу борг не повернула. Тому позивач прохає суд стягнути з відповідач борг в сумі 7000 грн. та витрати понесені позивачем при сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., а також окрім основної суми боргу за даним позовом за період з 09 лютого 2013 року до 05 травня 2014 року стягнути 3% річних від простроченої суми в розмірі 2100,00 грн., а всього 9343,60 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча була належним чином повідомлена про час та дату слухання справи, враховуючи, що від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги частково з наступних підстав: в 2013 році між сторонами був укладений договір позики, згідно умов якого [PERSON] передала [PERSON] 7000 грн. з умовою повернення грошей протягом трьох місяців з моменту їх передачі. Оскільки ст.1047 ЦК України вимагає що договір позики повинен бути в обов'язковій формі укладений в письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідачем розписка про отримання позики і строк повернення грошей була складена і підписана 13 грудня 2013 року, тому суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення процентів по заборгованості по цьому договору з лютого 2013 року, так як письмових доказів укладення такого договору суду не надано. Крім того, у розписці про отримання грошей вказаний лише строк їх повернення - 3 місяці. Тобто строк повернення грошей був встановлений до 13 березня 2014 року. За цей період проценти за договором не повинні були сплачуватись. Відповідно до ст. 1048 ЦК України відповідач зобов'язаний за період з 13 березня по 30 липня 2014 року на момент розгляду справи судом сплатити проценти за договором позики у 3% річних, оскільки договором позики інший розмір процентів не обумовлений. За цей період сума процентів склала 210 грн. яку суд стягує на користь позивача. Також суд стягує і основну суму боргу - 7000 грн. Суд, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє за необґрунтованістю.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 10137,24грн. заборгованості по аліментах та 25343,10грн. пені. В обгрунтування позову зазначено, що 26.10.1998р. Корольовським районним судом м.Житомира винесено постанову про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 29.06.1996р.н., у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.10.1998р. і до повноліття доньки, тобто до 29.06.2014р. 10.12.1998р. на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист №2-3007/98, за яким зменшено розмір аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку. Провадження за вищевказаним виконавчим документом завершено 04.08.2014р. Відповідач аліменти на утримання доньки належним чином не сплачував внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 10137,24грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 20000 грн, які останній 15.08.2016 року взяв у позивачки в борг та до цього часу не повернув, а також про стягнення з нього судового збору по справі в розмірі 551,20 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що під розписку надала відповідачеві у борг 20000 грн, які той зобов'язався повернути їй до 30.09.2016 року, однак у вказаний строк суму боргу позивачці так і не повернув, тобто не виконав належним чином та у добровільному порядку взяті на себе договірні зобовязання, що і змусило [PERSON] звертатися нині до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не зявилася, але подала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.16). Відповідач також до суду не зявився, проте згідно з адресованою суду письмовою заявою позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення (а.с.17). Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення зазначених позовних вимог з наступних підстав. З власноручно написаної відповідачем розписки, оригінал якої долучений до матеріалів справи (а.с.4), вбачається, що 15.08.2016 року при двох свідках: [PERSON] та [PERSON], [PERSON] взяв у [PERSON] у борг 20000 грн, які зобов'язався повернути до 30.09.2016 року, однак до цього часу борг ним повернуто не було, про що свідчить його заява про визнання позову. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки [PERSON] дійсно брав у [PERSON] в борг 20000 грн, а у визначений розпискою строк його не повернув, зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на стягненні цього боргу, а відповідач не заперечує проти такого, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного та ст.1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 27800 доларів США , що відповідно до курсу Національного банку України становить 725\~580 грн. 500 коп. боргу по борговій розписці від 21 грудня 2009 року . Також просить стягнути 6890 грн.у відшкодування сплаченого судового збору. Покликається на те , що 21 грудня 2009 року відповідачка отримала від неї в борг 27800 доларів США , про що видала відповідну розписку , зобов»язавшись повернути борг до 31 грудня 2014 року. Заявою від 08. 09. 2014 року [PERSON] підтвердила існування боргу перед [PERSON] у зазначеній сумі , вказана заява нотаріально посвідчена приватним . Відповідачка не виконала взятих на себе зобов»язань не дивлячись на неодноразові вимоги повернення боргу . Розрахунок боргу зроблено з врахуванням офіційного курсу НБУ станом на 04. 04. 2016 року , який становить 2610, 8475 грн. за 100 доларів США. Підтримавши позов [PERSON] адвокат [PERSON],який діє відповідно до договору про надання правової допомоги від 14 червня 2016 року , просить вимоги задоволити , дав пояснення по заявленому позову, а саме щодо надання в грудні 2009 року позивачкою [PERSON] в борг [PERSON] 27800 доларів США на строк до 31.12.2014 року та не повернення відповідачкою зазначеного боргу на неодноразові вимоги позичальника. Відповідачка в судове засідання не з»явилася , хоча була належним чином повідомлена про розгляд справи , про причини неявки суд не повідомила , а тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів . Заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного . Судом встановлено , що 21 грудня 2009 року позивачкою [PERSON] була надана [PERSON] позика в сумі 27800 доларів США на строк до 31 грудня 2014 року , про що відповідачка видала розписку . Факт отримання в позику у грошей та написання розписки підтверджується заявою [PERSON] про існування боргу перед [PERSON], яка була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] 08. 09. 2014 року , що зареєстрована в реєстрі за № 665. Беручи до уваги наведене , суд приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення , оскільки [PERSON] взяла на себе позикове зобов»язання і борг підлягає стягненню в повному обсязі , оскільки відповідно до ст.. 612 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов»язання. З огляду на офіційний курс гривні щодо долара США станом на 04. 04. 2016 року ( довідка Національного банку України ) сума боргу становить : 27800 доларів США х 2610,8475 грн.=725580 грн. 00 коп. ( вартість 100 доларів США дорівнює 2610,8475 грн ). Вимоги позивача в частині відшкодування судових витрат , а саме витрат на оплату судового збору обґрунтовані, підтверджуються квитанцією від 07. 04. 2016 року про сплату і підлягають задоволенню відповідно до ст.. 79 , 88 ЦПК України . На підставі наведеного , ст.ст. 610, 612, 625 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 3000,00 грн. сплаченого авансу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 05.11.2013р. позивачка передала відповідачу аванс за дошку на підлогу в сумі 3000,00 грн., що підтверджується розпискою. Згідно домовленості між сторонами відповідач повинен був привезти до кінця 2013 року дошку для підлоги, а відповідачка віддати 1900,00 грн. залишку вартості товару. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконав і товар не поставив, а також відмовився повернути сплачений аванс в сумі 3000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за допомогою оголошення в газеті «Житомирщина». Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 05.11.2013р. [PERSON] отримав від [PERSON] 3000 грн. авансу на придбання 45 кв.м. дошки для полу, що підтверджується розпискою відповідача (а.с.22). 22.10.2014р. позивачка направила відповідачу вимогу про повернення коштів в сумі 3000,00 грн. (а.с.6). Однак, відповідач вимог позивачки не виконав і суму авансу не повернув. Відповідно до ст.655 ЦК України договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст.530 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як встановлено ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Враховуючи вищевикладене, відсутність доказів передачі позивачу товару, або повернення відповідачем отриманого авансу в сумі 3000,00 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.12.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює. У судове засідання позивач не зявилася, в заяві від 18.07.2017 позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що є докази в матеріалах справи. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2015 року сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ТП №132345, виданого 19.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.3). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №275717 від 026.12.2016 року, виданого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.4). Відповідно до ст.ст.180,181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У відповідності до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» обєктами індексації грошових доходів населення є розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, дитина сторін проживає з матір'ю, відповідач доказів про сплату аліментів на інших дітей суду не надав, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2017 року та до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів, зазначивши, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає. За наведених обставин, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Під час розгляду справи по суті [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог, а саме просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що він, не проживаючи однією сімєю з позивачем, приймає участь в утриманні дітей, шляхом надання їм щотижневої матеріальної допомоги. Крім того, [PERSON] надав у користування позивачеві житловий будинок по вул.Поліській, 97 в смт.Добрянка, який належить на праві власності рідному брату відповідача - [PERSON]. Договір про надання в користування позивачеві житлового приміщення між сторонами не укладався. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що в період шлюбу між сторонами у них народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у свідоцтвах про народження яких батьком зазначено відповідача. В судовому засіданні відповідач не оспорював той факт, що неповнолітні діти проживають спільно з матірю та перебувають на її утриманні. Як слідує з пояснень відповідача, він являється працездатною особою, не має інших неповнолітніх дітей, а також непрацездатних утриманців. Дохід позивача складається із щомісячної державної допомоги, яку [PERSON] отримує у звязку з народженням меншої за віком дитини, в розмірі 860 грн. Власного житла позивач не має. Статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні не встановлено підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів, а доводи [PERSON] про систематичне надання матеріального утримання дітям, не підтверджені належними і допустимими засобами доказування. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів, зазначивши, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає. За наведених обставин, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку відповідача, з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що в період шлюбу між сторонами у них народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у свідоцтвах про народження яких батьком зазначено відповідача. В судовому засіданні відповідач не оспорював той факт, що неповнолітні діти проживають спільно з матір'ю та перебувають на її утриманні. Статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів, зазначивши, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає. За наведених обставин, позивач просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, в розмірі 1/2 частини заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і, до досягнення дітьми повноліття, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що в період шлюбу між сторонами, у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження яких, батьком зазначено відповідача. Неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Відповідач не виконує свого обов'язку по утриманню дітей. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначається судом. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved