Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років, в якому просила: стягувати аліменти із [PERSON] , [INFO] на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, але не менше мінімального розміру аліментів на кожну дитину, встановленого ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягувати із [PERSON] , [INFO] на її користь на її утримання, як дружини з якою проживає дитина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною трьохрічного віку. На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 08.08.2015 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та фактично перебувають на її утриманні. Зазначила, що на даний час відповідач самоусунувся від своїх обов`язків щодо їхніх дітей, не надає належну матеріальну допомогу на їх забезпечення та утримання, а також не надає жодної допомоги на її утримання. Тому вона вимушена звернутися до суду. 24 лютого 2020 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 16 березня 2020 року. Сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідач відзив не подав. Відповідно до ч.3 ст.223 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення судового засідання на 16 березня 2020 року, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. \~ \~ Судом\~ встановлено такі фактичні обставини\~ та\~ зміст спірних\~ правовідносин:\~\~ Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 08.08.2015 (а.с.3) судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.08.2015. Із копії паспорта громадянина України (а.с.5) судом встановлено, що позивач народилася [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області, зареєстрована по [ADDRESS] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04.01.2016 (а.с.7) та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09.01.2019 (а.с.9) судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Неповнолітні діти зареєстровані за зареєстрованим місцем проживання позивачки, тобто проживають разом із матір`ю. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає коштів на утримання своєї неповнолітніх доньок, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання їхніх спільних дітей. \~ Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище неповнолітніх дітей, які є здоровими та у певній мірі матеріально забезпеченими. Матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, молодим та фізично здоровим, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, так як ніхто із сторін про це не заявив, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом 14 лютого 2020 року за вхід.№1051, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 14 лютого 2020 року. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь його дружини утримання у твердій грошовій сумі 500 гривень, так як суд вважає, що розмір коштів на утримання дружини, який заявлений позивачкою 2000 гривень, є дещо завищеним і може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом 14 лютого 2020 року за вхід.№1051, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 14 лютого 2020 року. \~ \~ \~ \~В іншій частині заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що необхідно відмовити, так як захищаючи права та інтереси дитини та матері шляхом стягнення аліментів, суд не може обмежити у нормальному існуванні та проживанні батька дитини. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1681 гривню 60 копійок, на момент подання позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial