Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 525832 грн., а також сплаченого судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у 2016 році позичила відповідачу грошові кошти, що стверджується розписками від 29.08.2016 р. на суму 3000,00 доларів США, від 12.09.2016 року на суму 2000,00 доларів США, від 19.09.2016 року на суму 2000,00 доларів США, від 28.09.2016 року на суму 3000,00 доларів США, від 24.10.2016 року на суму 2000,00 доларів США, від 07.11.2016 року на суму 12800,00 доларів США. Вказані грошові кошти відповідач зобов`язувався повернути до 31.12.2016 р., однак повернув лише 2000,00 доларів США із вказаної суми позики, яка станом на день звернення до суду із позовом становить 20800,00 доларів США. Відтак, позивач звернулася до суду та просить стягнути суму боргу, що виникла. Просить суд задовольнити позов. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.09.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин, хоча ухвалу про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження отримав 30.09.2019 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178\~та ч.5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 2 ст.\~11\~ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч.2 ст.\~1046\~ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1, ч.2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були переданої йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] у 2016 році позичила відповідачу [PERSON] гроші кошти. Так, згідно розписки, долученої до матеріалів справи, [PERSON] 29.08.2016 року отримав у борг грошові кошти у розмірі 3000,00 доларів США, 12.09.2016 р. 2000,00 доларів США, 19.09.2016 року 2000,00 доларів США та 28.09.2016 року 3000,00 доларів США /а.с.4/. Крім цього, згідно долученої розписки від 07.11.2016 року, [PERSON] отримав у [PERSON] у борг грошові кошти у розмірі 12800,00 доларів США /а.с.5/. Відтак, відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти на загальну суму 22800,00 доларів США. Як ствердила позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] повернув їй 2000,00 доларів США, а тому сума боргу, на час звернення до суду із позовом, складає 20800,00 доларів США. Згідно долучених до матеріалів справи копій листів, [PERSON] 11.04.2019 р. та 07.06.2019 р. зверталася до [PERSON] із вимогою повернути їй суму боргу у розмірі 20800,00 доларів США./6-7, 8-9/. Як ствердила позивач у позовній заяві, на даний час, відповідач не повернув вказаної суми позики, що не спростовано відповідачем, а тому відповідач не виконав своїх зобов`язань перед позивачем. Відповідно до вимог ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Згідно даної розписки, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути позивачу позичені у неї грошові кошти на певних умовах у та у вказаний строк. Розписка написана власноручно відповідачем, що не оспорив [PERSON] , і є фактом виникнення зобов`язання відповідача перед позивачем. Наявність у позивача розписки відповідача свідчить про неповернення нею боргу. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно розрахунку позивача, борг у розмірі 20800 доларів США, на час звернення із позовом до суду, еквівалентно 525832 гривень. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки відповідачем порушено умови підписаних ним розписок. Відповідно до ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд присуджує стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5258 гривень, який сплачено позивачем при зверненні із даним позовом до суду.

Outcome: approved