Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Зазначала, що відповідно до договору купівлі-продажу від 26.12.1996 року вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб з яким було розірвано 23.03.04. Після розлучення, відповідач виїхав на постійне місце проживання до Росії. З 2009 року він є громадянином Росії. У зазначеній квартирі не проживає з 2004 року. Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з'явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив. Представник позивача у судовому засіданні не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов з викладених у ньому підстав та просила позов задовольнити у повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши позов, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 26.12.1996 року позивачка є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 8). [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23.03.04 (а.с. 9). Згідно з актом, засвідченим головою правління ЖБК «Квазар-12» від 20.12.17, [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає (а.с. 11). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки власником зазначеної квартири є позивач, відповідач у зазначеній квартирі не проживає більше одного року, квартирою не цікавиться, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved