Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та змінити черговість одержання права на спадкування шляхом визнання за нею права на спадкування разом із спадкоємцем другої черги за законом - [PERSON] В обґрунтування позову вказувала на те, що її двоюрідна сестра [PERSON] останні два роки перебувала у безпорадному стані, потребувала сторонньої допомоги, проте відповідач такої допомоги їй не надавав, хоча мав можливість її надавати. Натомість позивач протягом тривалого часу опікувалася сестрою, доглядала її, надавала необхідну допомогу. В судовому засіданні представник позивача відмовився від позовних вимог в частині зміни черговості одержання права на спадкування. В іншій частині позову позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Позивач [PERSON], яка була допитана судом у якості свідка, зазначила, що померла [PERSON] доводиться їй двоюрідною сестрою. [PERSON] жила сама, власної родини та дітей вона не мала. В 2013 року вона втретє зламала ногу, перенесла складну операцію і з того часу не вставала з ліжка, самостійно не пересувалася по кімнаті, потребувала постійної сторонньої допомоги. Вона не могла самостійно придбати собі ліки, продукти харчування, приготувати їжу, попрати. Допомоги вона очікувала від свого племінника - відповідача по справі, проте він свідомо ухилявся від її надання. Останні два роки життя, з 2013 по 2015 рік хвору доглядала позивач, саме вона надавала їй необхідну допомогу. Відповідач та його представник проти позову заперечували, посилаючись на те, що [PERSON] не перебувала в безпорадному стані, отже не потребувала сторонньої допомоги. Проте, [PERSON] за власної ініціативою та через родинні стосунки допомагав особисто та через своїх родичів своїй тітці [PERSON], а саме: відповідач привозив продукти харчування, допомагав у благоустрію будинку, поводив систему каналізації та водопроводу, мати і дружина відповідача постійно відвідували померлу, допомагали їй по господарству, дочка відповідача деякий час мешкала разом з [PERSON] Також відповідач зазначив, що його тітка дійсно в 2013 році в третій раз зламала ногу і перенесла операцію. Вона мала велику вагу, зловживала спиртними напоями і не бажала через це самостійно пересуватися, хоча фізично мала таку можливість. Вона отримувала пенсію та додатковий дохід у вигляді орендної плати за половину будинку, яку здавала, отже, матеріальної допомоги не потребувала. Суд, вислухавши учасників процесу, свідків, дослідивши наявні у справі докази, і вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO], про що було складено відповідний актовий запис 29.08.2015р. за № 13005 /а.с.15/. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. Із заявами про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори звернулися племінник померлої - [PERSON] та її двоюрідна сестра - [PERSON]. Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до роз»ясень п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього, та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Правило частини 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Отже, законодавець не пов»язує факт безпорадного стану з наявністю відповідної медичної документації та встановленням органами МСЕК факту безпорадного стану. Факт перебування [PERSON] у безпорадному стані протягом тривалого часу, з 2013 по момент смерті підтверджується дослідженими у справі доказами, а саме: медичною документацією, з якої вбачається, що в 2013 році [PERSON] перенесла закритий перелом нижньої третини малоберцової кістки, перелом заднього краю дистального мета епіфізу великоберцової кістки, розрив дистального міжберцового синдесмоза, розрив дельтовидної зв'язки лівої голені зі зміщенням, підвивихом стопи ззовні та ззаду. У зв'язку з цим померла перенесла оперативне втручання. Допитані в судовому засіданні свідки та сторони по справі підтвердили, що [PERSON] мала надмірну вагу, близько 150 кг, що викликало в неї три рази перелом ноги, після чого остання перебувала у постійному страху перед можливістю ще одного перелому ноги та відмовлялась через свій моральний та емоційний стан самостійно пересуватись по будинку та на вулицю. Після останнього перелому ноги у 2013 році та оперативного втручання, нога у [PERSON] погано зросталась, постійно її турбувала, що також додатково впливало на її емоційний стан. Дані обставини не заперечуються сторонами по справі. Таким чином, суд вважає, що стан [PERSON] не дозволяв їй самостійно задовольняти свої життєво важливі потреби і їй необхідні була допомога та догляд і померла [PERSON] за своїм станом здоров»я потребувала сторонньої допомоги. Виходячи з пояснень свідка [PERSON], яка була сусідкою спадкодавця, вона вранці приходила до [PERSON], годувала її, а ближче до обіду приїжджала позивач. Померла була людиною із зайвою вагою і кожного дня їй потрібно було змінити білизну, провести гігієнічні процедури. Цим займалася [PERSON] Між тим, відповідач у часті у цьому не приймав, хоча час від часу він приїжджав до тітки і мав змогу спостерігати за її станом. На прохання тітки приїхати допомогти, від відповідав відмовою. Лікарів та медичний персонал для аналізів викликала позивач. Вказані покази узгоджуються з іншими доказами у справі: чеками на медичні препарати, показами інших свідків, зокрема [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Натомість відповідач належних доказів на підтвердження надання допомоги тітці суду не надав. Покази його матері та дружини суд сприймає критично, оскільки вони у даному випадку є зацікавленими особами і їх покази суперечать поясненням свідків. Отже, судом встановлено, що [PERSON] інколи надавав допомогу своїй померлій тітці [PERSON], але у даному випадку ця допомога носила поверховий та епізодичний характер і не була адекватною тій, якої потребувала [PERSON] Тобто поведінка відповідача, його дії, а саме придбання декілька разів продуктів харчування, організація робіт з проведення водопроводу в будинок, не можна вважати допомогою та підтримкою по тій причині, що ці дії не були адекватними реальним потребам померлої [PERSON] Будь-яких поважних причин, які б не дозволяли відповідачу здійснювати належний догляд і надавати адекватну допомогу спадкодавцеві, він суду не повідомив. На підставі викладеного та

Outcome: approved