Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради, третя особа Реєстраційна служба Тростянецького РУЮ про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якій зазначає, що 18.02.2014 року в м.Первомайський Харківської області померла її мати [PERSON]. На випадок своєї смерті 04.03.2000 року померла залишила заповіт, згідно якого заповідала позивачу земельну частку (пай), що розташована на території [PERSON] сільської ради та належить померлій на підставі Державного акту. Однак за життя [PERSON] загубила Державний акт, не встигла виготовити його повторно та зареєструвати свої права. На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус їй відмовив, посилаючись на відсутність державного акту на вказану земельну ділянку, який втрачено. В інший спосіб позивач не може оформити свої спадкові права на земельну ділянку, тому звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON], що розташована на землях [PERSON] сільської ради. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, про слухання справи були повідомлені належним чином, представник позивача надав до суду письмову заяву, де просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомний належним чином, надав до суду письмову заяву, де позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності (а.с.22). Представник третьої особи Реєстраційної служби Тростянецького РУЮ у судове засідання не зявився, його неявка не перешкоджає розгляду справи. Судом встановлено, що батьками [PERSON], яка народилась 27.03.1956 року є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.38). Позивач 26.01.1975 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище із «Давидова» на «Яковлєва» (а.с.39). Як вбачається, [PERSON] 04.03.2000 року склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідала [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) на землю, яка перебуває у колективній власності САПТ «Зоря» розміром 4,16 га, серія СМ №002445 (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 18.08.2014 року в м.Первомайський Харківської області (а.с.12). Як вбачається, [PERSON] на підставі Державного акту на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,32 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на землях [PERSON] сільської ради (а.с.13). У звязку з відсутністю у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку, державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та розяснив її право вирішити дане питання у судовому порядку (а.с.14). Згідно довідки [PERSON] сільської ради за [PERSON] значиться земельна частка (пай), що розташована на території [PERSON] сільської ради, а також грошові вклади. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована [INFO] разом з нею був зареєстрований та проживав її син [PERSON], який помер 13.12.2014 року, був неодружений, дітей не мав. Від імені [PERSON] 04.03.2000 року виконкомом [PERSON] сільської ради посвідчувався заповіт на імя [PERSON], інших спадкоємців немає (а.с.23,37). Згідно довідки відділу Держземагенства у Тростянецькому районі станом на 19.06.2015 року в книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю на імя [PERSON] зареєстрований державний акт на право приватної власності на землю серія Р3 №728731, земельні ділянки загальною площею 3,32 га, що розташовані на території [PERSON] сільської ради. Дані про земельні ділянки не були внесені до Національної кадастрової системи та кадастрові номери на земельні ділянки не присвоєні (а.с.31). Як вбачається з витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, призначеної для товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на землях [PERSON] сільської ради: вартість складає ріллі площею 2,8812 га 71847,25 грн. (а.с.32), сіножатей площею 0,4394 га - 1440,24 грн. (а.с.33). Після смерті [PERSON] заведена Спадкова справа за №529/2014 від 18.12.2014 р., та з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (а.с.34,35). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.\~ Як передбачено п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України\~ громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом та законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом першої черги (ст.1222, 1225 ЦК України), звернулась із заявою про прийняття спадщини, тобто вважається такою, що прийняла спадщину, осіб, які б претендували на обов'язкову частку у спадщині, судом не встановлено. Оскільки ставиться питання про перехід права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, а через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно - суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід визнати обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню. Крім того, з позивача на користь держави необхідно достягнути судовий збір у розмірі 489 грн. 27 коп. (71847,25+1440,24=73287,49х1%=732,88-243,60=489,28). На підставі викладеного та

Outcome: approved