Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю з спадкодавцем [PERSON] , вказуючи , що 20.11.2014 року відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР №249037 від 20..11.2014 року у віці 85 років померла [PERSON]. Останнє місце реєстрації померлої м. Черкаси, вул. Сєдова 70. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного будинковолодіння за адресою м . Черкаси, вул.. Сєдова,70, що належало померлій. Більше десяти років вона була знайома з [PERSON] та її дочкою [PERSON], яка проживала в м . Золотоноша Черкаської області. В кінці 2008 року до неї звернулася [PERSON], яка тяжко хворіла з пропозицією щодо їхнього спільного проживання та просила її доглядати за нею, оскільки дочка не мала змоги це робити. З кінця 2008 року початку 2009 року в зимовий період вона почала проживати разом із [PERSON] разом однією сімєю, спільно обговорювали та вирішували побутові справи, були повязані спільним побутом, використовували спільні кошти для проживання, харчування, оплати комунальних платежів, лікування та вирішення всіх інших побутових питань. На початку листопада 2014 року у [PERSON] різко погіршився фізичний стан, а тому , вона попросила її викликати нотаріуса для складання довіреності та заповіту на її імя. 10.11.2014 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] оформила довіреність. У звязку з тяжким станом здоровя [PERSON] та необхідністю ретельного догляду \\ уходу за хворою \\ 11.11.2014 року разом з [PERSON] вона перейшла до житла своєї матері [PERSON], яка проживає в м . Черкаси по провулку Матросова 43\\2 , так як там кращі умови проживання санітарний вузол, кухня та ін.. 14.11.2014 року [PERSON] померла в будинку її матері. 15.11.2014 року нею було здійснено організацію та проведення поховання [PERSON] 26.01.2015 року вона звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, надавши документи про смерть та відомості щодо спадкових прав. Нотаріусом їй було розяснено її права, порядок та особливості спадкового права. З метою встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини , вона звернулася до суду із заявою в порядку ст.ст.234,235,256-259 ЦПК України. Пунктом 21 Пленуму Верховного Суду України№7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка \\ чоловік \\ , які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки , падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім,ї, тощо. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Просила суд встановити факт проживання однією сімєю з [PERSON] з січня 2009 року по день смерті останньої. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася , надавши заяву від 8.04.2015 року та від 21.08.2015 року, в який вказала , що спадкову справу після смерті [PERSON] вона не заводила, справу просила суд розглядати у її відсутність. Нотаріус \\ представник \\ Другої черкаської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився , надавши повідомлення до суду про можливість розгляду справи у їхню відсутність. Представник заінтересованої особи Черкаської міської ради [PERSON] заяву не визнав, зазначивши , що підстав для задоволення даної заяви не має. Заслухавши пояснення сторін , допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON],, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] не підлягає до задоволення , виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення \\ ч.2 ст. 256 ЦПК України \\ . Встановлено , що 20.11.2014 року відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР №249037 від 20..11.2014 року у віці 85 років померла [PERSON]. Останнє місце реєстрації померлої - м. Черкаси, вул. Сєдова 70. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного будинковолодіння за адресою м . Черкаси, вул.. Сєдова,70, що належало померлій. Спадкоємці після смерті померлої [PERSON] відсутні. Відповідно до ст. 1264 ЦК України особи , які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини , мають право на спадкування у четверту чергу право на спадкування за законом. При зверненні заявниці до нотаріальної контори по піднятому питанню, [PERSON] фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та розяснено право звернення до суду, спадкова справа не заводилась. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім,ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. У пункті 21 Пленуму Верховного Суду України№7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка \\ чоловік \\ , які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки , падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім,ї, тощо. Разом з тим , вказаним пунктом також розяснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини \\ четверта черга спадкоємців за законом \\ , судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те , що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Тобто, для підтвердження проживання однією сімєю необхідно підтвердити факт ведення спільного господарства зі спадкодавцем, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально. В матеріалах справи відсутні відповідні докази, що підтверджують факти ведення заявницею із померлою [PERSON] спільного господарства, наявність у них спільного бюджету , тощо. Не надано таких доказів і під час розгляду справи. У заяві [PERSON] вказує, що вона проживала із померлою [PERSON] у звязку з тим , що останні хворіла та потребувала постійної допомоги та догляду, повязаного з лікуванням, придбанням ліків, веденням домашнього господарства, приготуванням їжі, прибиранням, купівлею продуктів харчування , тощо. Наведені докази не дають підстав вважати заявницю такою, що проживала однією сімєю із спадкодавцем.. Наявні в справі договір замовлення на організацію та проведення поховання № 1983 , квитанції про оплату копання могили , оплату інших ритуальних послуг КП «Комбінат комунальних підприємств» підтверджують лише факт понесення нею витрат на поховання і не є належним доказом на підтвердження факту проживання однією сімєю із померлою. Суд вважає, що заявниця [PERSON] не проживала із [PERSON] однією сімєю в розумінні ст.3 СК України, а тому , правові підстави для задоволення заяви відсутні. Відповідно до матеріалів справи , вбачається , що відповідно до довідок , одна з яких не містить ніякої дати складення та дати її видачі, а інша має дату 26.02.2015 року за підписами громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інших про те , що [PERSON] в період з 2009 року по 11.11.2014 року , а потім і після листопада 2014 року проживала спільно однією сімєю із [PERSON] спочатку за місцем проживання [INFO] м . Черкаси, а потім по провулку Матросова 43\\2 м . Черкаси. Разом з тим , суд оцінює критично такі довідки , оскільки вони не містять підтверджуючих фактів ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально та матеріально. Пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] про спільне проживання заявниці [PERSON] та [PERSON] носять лише констатуючий характер без підкріплення їх відповідними фактами у розумінні ст. 3 СК України і наведені пояснення не дають підстав вважати заявницю такою, що проживала однією сімєю із спадкодавцем. Встановлення факту проживання [PERSON] постійно із спадкодавцем [PERSON] протягом останніх шести років та на час відкриття спадщини, не породжує правових наслідків, які бажає заявниця, а саме , права на спадкування у четверту чергу за законом відповідно до ст..1264 ЦК України, оскільки у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. З пояснень самої заявниці вбачається що з 2009 року [PERSON] проживала разом з нею фактично лише в зимній період часу , а тому , узагальнюючи вищенаведене , надані письмові матеріали справи , суд приходить до висновку , що це унеможливлює встановлення чіткого та конкретного періоду часу, протягом якого заявниця проживала разом із [PERSON] За таких обставин , суд вважає, що заявниця [PERSON] не проживала із [PERSON] однією сімєю в розумінні ст..3 СК України, тому , правові підстави для задоволення заяви відсутні. На підставі наведеного, ст.ст. 11,60, 213-215, 88 ЦПК України та

Outcome: dismissed