Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які продовжують навчання, у розмірі 2000 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 29 червня 2017 року та до закінчення ними навчання або до досягнення дітьми двадцяти трьох річного віку. Також просить стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на оплату навчання дітей, що навчаються у вищих навчальних закладах у сумі 50000 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона разом з відповідачем з 22 січня 1999 року по 30 травня 2006 року перебувала у шлюбі, під час якого у них народилася син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. На даний час діти є повнолітніми, продовжують навчання у Львівському торговельно-економічному університеті та Львівському державному університеті фізичної культури на денній формі навчання на платній основі. Позивач щороку здійснює оплату за їх навчання відповідно до угод, укладених з вищими навчальними закладами. Зазначає, що нею було укладено договір № 17/53 про надання освітніх послуг [PERSON] з Львівським державним університетом безпеки життєдіяльності. Вартість освітніх послуг становить 34481 грн., за перший курс - 8000 грн, було сплачено 4000 грн. 13 серпня 2018 року було укладено договір про надання освітніх послуг для [PERSON] з Львівським торговельно-економічним університетом, відповідно до якого вартість навчання становить 55700 грн. За 1 рік - 12000 грн., 2 рік - 13200 грн., 3 рік - 14500 грн., 4 рік - 16000 грн. Також укладено договір № 24/ГРС/17 р про надання освітніх послуг у Львівському державному університеті фізичної культури для [PERSON]. Загальна вартість навчання становить 36000 грн. Додатково зазначає, що відповідач працює актором, немає постійного місця роботи, але регулярно бере участь у зйомках, у зв'язку з чим має змогу утримувати їхніх спільних дітей. З огляду на зазначене, просить суд позов задовольнити і стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29 червня 2017 року і до закінчення дітьми навчання або до досягнення ними двадцяти трьох річного віку. Окрім цього просить стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на оплату навчання дітей у сумі 50000 грн. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 грудня 2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст.178 ЦПК України, без поважних причин, хоча ухвалу про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження отримав 14 січня 2019 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Копією рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30 червня 2015 року у справі № 462/8890/14-ц підтверджується, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5). За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 06 жовтня 2015 року встановлено, що [PERSON], [INFO], 06 жовтня 2015 року змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 9). Довідкою № 434 від 12 жовтня 2018 року встановлено, що [PERSON] навчається на 2 курсі на факультеті туризму за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб (а.с. 11). Довідкою Львівського торговельно-економічного університету від 09 жовтня 2018 року № 6824 встановлено, що [PERSON] дійсно навчається на першому курсі денної форми навчання факультету міжнародних економічних відносин та інформаційних технологій Львівського торговельно-економічного університету (а.с. 20). Вказане свідчить про те, що діти сторін, які продовжують навчання, потребують матеріальної допомоги. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, потребу доньки в матеріальній допомозі, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, які мають значення для справи. Також суд зазначає, що відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. З огляду на вказане, суд не має можливості стягувати аліменти з відповідача з 29 червня 2017 року, як це зазначено в позовній заяві, тому початком стягнення аліментів слід встановити дату подання позову до суду, а саме 12 листопада 2018 року. Додатково суд зазначає, що ч. 1 ст. 199 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей, які продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до вказаного, суд не може стягувати аліменти на утримання дітей, які продовжують навчання, альтернативно визначивши кінець стягнення аліментів, як це просить позивач. Виходячи із зазначеного, позовна вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягає частковому задоволенню. Тому з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з дня звернення позивача до суду 12 листопада 2018 року і до досягнення ними двадцятитрьохрічного віку. Позивачем також було пред'явлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на оплату навчання дітей у розмірі 50000 грн. Що стосується позову в частині стягнення додаткових витрат на дітей, а саме відшкодування понесених витрат за навчання у розмірі 50000 грн., суд виходить з того, що положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема, утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим, як зазначено вище, статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. У своєму позові позивач посилається на те, що у зв'язку з навчанням дітей, нею було сплачено 4000 грн. за навчання [PERSON] у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності. Проте позивач у своїй заяві оминає увагою те, що [PERSON] на даний момент, виходячи з довідки № 6824 від 09 жовтня 2018 року, навчається у Львівському торговельно-економічному університеті, а її донька [PERSON], згідно довідки № 434 від 12 жовтня 2018 року, навчається у Львівському державному університеті фізичної культури. (а.с. а.с. 11, 20). За таких обставин, враховуючи той факт, що правила статті 185 СК України не застосовуються у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, оскільки зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу, а відтак суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення додаткових витрат на дітей позивача. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково, а тому з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 12 листопада 2018 року і до досягнення ними двадцятитрьохрічного віку. Позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат, пов'язаних з навчанням дітей у розмірі 50000 грн. залишити без задоволення.

Outcome: partial