Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.06.1993 року помер її чоловік [PERSON] Євсеєвич. В день його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку №8А, що знаходиться по вул. Георгія Петровського в м. Первомайську Миколаївської області. Їй як дружині, була виділена 1/2 частина вказаного будинку, як спільна власність подружжя та Другою Первомайською держнотконторою було видане [PERSON] про право власності від 29.12.1993 року, реєстровий №1-3043. Іншу 1/2 частину житлового будинку успадкували в рівних долях вона та донька, [PERSON], про що Другою Первомайською держнотконторою їм були видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.12.1993 року, за реєстровим номером 1-3041. Вказані вище свідоцтва були зареєстровані в Первомайському МБТІ 11.01.1994 року, про що свідчить Виписка з матеріалів бюро №439/03.9 від 08.09.2014 року. 16.09.2009 року її донька, [PERSON] померла. При звернені до нотаріуса з питань прийняття спадщини виявилося, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, тобто відсутні документи, що посвідчують її право власності та право власності її доньки. 06.02.2015 року за вихідним номером 117/01-17 вона отримала відмову, оскільки у фондах архіву не виявлено спадкової справи, що була заведена після смерті її чоловіка. Вона дійсно являється власницею 3/4 зазначеного житлового будинку, інші спадкоємці першої черги після смерті її доньки, сини не бажають приймати спадщину. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав, паросив визнати за позивачкою право власності на житловий будинок із господарськими спорудами по вул. Георгія Петровського, 8А в м. Первомайську Миколаївської області. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю визнав позов, не заперечував проти його задоволення. Пояснив, що хоча був зареєстрований за однією адресою з матірю, фактично там не жив, спадщину після її смерті не прийнмав і приймати не буде. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду нотаріальну заяву про розгляд справи в його відсутнісить, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] про смерть серії 1-ФП № 104889, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області від 16.09.2009 року, вбачається, що [PERSON] померла 16.09.2009 року. Із свідоцтва про народження серії V УР № 0708477 від 23.10.1967 року вбачається, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], яка в свою чергу змінила прізвище на [PERSON] після укладкення шлюбу, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 10.03.2015 року. Згідно свідоцтва про народження, відповідачі є синами [PERSON] Таким чином, позивач та відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України. Відповідно до виписки №439/039 від 08.09.2014 року [PERSON] належить 3/4 частини житлового будинк №8А в м. Певромайську Миколаївської області відповідно до [PERSON] про право власності № 1-3043, 1-3041 від 29.12.1993 року, виданих Другою Певромайською держнотконторою. Відповідно листа Державного нотаріального архіву Миколаївської області Вих. № 117/01-17 від 06.02.2015 року свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.12.1993 року за реєстровим №1-3041, у фондах архіву не виявлено. Жоден із спадкоємців не подавав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] протягом встановленого законом строку. З домової книги та довідки квартального комітету вбачається, що позивачка на момент смерті доньки проживали разом з нею по вул. Г.Петровського, 8А в м. Первомайську з цієї ж довідки вбачається, що відповідачі, хоча і були зареєстровані за цією адресою, але фактично там не проживали. Таким чином, позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права через втрату оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що викладені в позові обставини, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги [PERSON] відносно визнання права власності, обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі ст.ст. 1258, 1261, 1268 ЦК України.

Outcome: approved