Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Сергіївської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок , розташований по [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в період часу з початку 2013 року по кінець 2013 року, маючи змогу, побудувала житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому на земельній ділянці, яку на початку 2013 року рішенням Сергіївською сільською радою Братського району Миколаївської області було передано її у власність загальною площею 0,25 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 4821484600:05:016:0003. Право власності на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія САС №037898. 16.08.2014 року позивачка звернулася до реєстраційної служби Братського районного управління юстиції Миколаївської області із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок, але їй було відмовлено у реєстрації права власності на нерухоме майно у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу. До початку судового засідання позивачка звернулася із письмовою заявою, в якій підтримала позовні вимоги в повному об'ємі та просила справу слухати за її відсутності. Представник відповідача сільський голова Юдов В.М. до початку судового засідання звернувся по телефону із письмовою заявою, в якій визнав позовні вимоги, не заперечував проти визнання права власності на житловий будинок за позивачкою, просив справу розглядати в його відсутність. Начальник реєстраційної служби Братського РУЮ Лазарук Д.В. до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій покладається на рішення суду та просив справу слухати за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачкою документами підтверджується факт відкритого, безперервного використання неюземельної ділянки та житлового будинку по [ADDRESS]. В період часу з початку 2013 року по кінець 2013 року, маючи змогу, побудувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами при ньому на земельній ділянці, яку на початку 2013 року рішенням Сергіївською сільською радою Братського району Миколаївської області було передано її у власність загальною площею 0,25 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 4821484600:05:016:0003. Право власності на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія САС №037898. 16.08.2014 року позивачка звернулася до реєстраційної служби Братського районного управління юстиції Миколаївської області із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок, але їй було відмовлено у реєстрації права власності на нерухоме майно у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Майно, власник якого невідомий, відповідно до чинного законодавства переходить в управління територіальної громади, органом самоврядування якого є Сергіївська сільська рада. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб. Згідно ст. 41 Конституції України, ст.ст. 41, 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 15 ЦК України наголошує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, і оскільки позивачем не заявлено вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд вважає за необхідне залишити судові витрати за [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved