Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, де заінтересованою особою є Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у якій просить встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий Олександрівською сільською Радою народних депутатів 14 вересня 1995 року, на підставі рішення Олександрівської сільської ради народних депутатів від 29 жовтня 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3355. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0520 га для ведення садівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] , виданого 14 вересня 1995 року згідно рішення Олександрівської сільської ради народних депутатів від 29 жовтня 1993 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3355. Право власності на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] зареєстровано за заявником в Державному земельному кадастрі. 08 лютого 2019 року заявник звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з заявою про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0520 га для ведення садівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Проте, державним реєстратором було прийняте рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки для державної реєстрації наданий Державний акт на право власності на землю, виданий на ім`я [PERSON] , а згідно даних Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі вищезазначеного акту на землю. Тобто, державним реєстратором була встановлена розбіжність в написанні імені заявника, а тому виникає необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа (а.с.2-5). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 липня 2019 року справа за указаної заявою передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.14). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа (а.с.15). Представник заявника [PERSON] - [PERSON] просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, надавши про це відповідну заяву (а.с.18). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Судом було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0520 га для ведення садівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] , виданого 14 вересня 1995 року згідно рішення Олександрівської сільської ради народних депутатів від 29 жовтня 1993 року (а.с.10), та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3355 (а.с.7). Право власності на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] зареєстровано за заявником в Державному земельному кадастрі, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18 січня 2019 року (а.с.8). 08 лютого 2019 року за реєстраційним номером 32582407 заявник звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з заявою про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0520 га для ведення садівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] . Проте, державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради було прийняте рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Зазначене рішення обґрунтовано тим, що заявником [PERSON] для державної реєстрації наданий Державний акт на право власності на землю [NUMBER] від 14 вересня 1995 року, виданий на ім`я [PERSON] , а згідно даних Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі вищезазначеного акту на землю. Таким чином, відомості з Державного земельного кадастру містять інформацію про реєстрацію права власності за [PERSON] , проте документ Державний акт на землю, виданий на ім`я [PERSON] , а з заявою про реєстрацію права власності на підставі вищезазначених документів звернулася [PERSON] . Тобто, була встановлена розбіжність в написанні імені заявника в Державному акті на право приватної власності на землю, Державному земельному кадастрі, паспорті та картки платника податків. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий Олександрівською сільською Радою народних депутатів 14 вересня 1995 року, на підставі рішення Олександрівської сільської ради народних депутатів від 29 жовтня 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3355 підтверджується наступними документами: копією витягу з Рішення Олександрівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 29 жовтня 1993 року та актом встановлення меж земельної ділянки, що відводиться (передається) у власність від 02 вересня 1995 року, а також паспортом заявника (серія [NUMBER] ) та довідкою про присвоєння [PERSON] ідентифікаційного номеру ( [NUMBER] ) від 21 жовтня 1997 року (а.с.10-12). Крім того, в листі Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14 червня 2018 року за № 31-4-0.21-1128/104-18 зазначено, що відповідно до Книги реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договорів оренди землі станом на 01 січня 2013 року зареєстровано право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Дніпропетровського (нині Дніпровського) району Дніпропетровської області за адресою: с/т «Самарський розлив», Олександрівської сільської ради за [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю: [NUMBER] , реєстраційний номер 3355 від 14 вересня 1995 року, виданий на підставі рішення Олександрівської сільської ради від 29 жовтня 1993 року. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення садівництва, площа - 0,052 га. Також в листі зазначено, що в державному акті була допущена помилка в імені, надруковано [PERSON] , а вірно [PERSON] (а.с.9). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ- 1207113452019 від 18 січня 2019 року земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0520 га для ведення садівництва, яка розташована за адресою: [ADDRESS] перебуває у приватній власності [PERSON] (а.с.8). Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити її у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved