Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 2011 по 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбу, який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.08.2014 р. Від шлюбних відносин вони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач з червня 2014 року участі у вихованні дітей не приймає, не піклується ними, морально та матеріально не підтримує дітей, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно них. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про день та час розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр» № 114 (5983) від 21 червня 2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. За таких обставин, враховуючи думку позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування проти позовних вимог не заперечувала та надала суду висновок органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та акт обстеження умов проживання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 19 лютого 2011 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 52. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.08.2014 р. шлюб між сторонами розірвано, рішення суду набрало законної сили 19 серпня 2014 року (а. с. № 8). Від шлюбних відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. № 9, 10). Як зазначила позивач, відповідач з червня 2014 року участі у вихованні дітей не приймає, не піклується ними, морально та матеріально не підтримує дітей, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно них. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, вона самостійно створює належні умови виховання синів. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. № 16). Згідно копії Акту обстеження умов проживання від 07.06.2017 р., складеного Службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, за місцем проживання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] діти мають окрему кімнату, в якій чисто та затишно. У дітей є окремі спальні місця, постіль у наявності. Речі дітей чисті, відповідають сезону та акуратно складені у шафі. У кожного є окреме робоче місце, в наявності багато іграшок, дитячої літератури, все охайно складено. На момент відвідування діти знаходились у садочку. Вдома була мати та няня дітей [PERSON] [PERSON] повідомила, що діти перебувають на її повному утриманні. Батько дітей з 2014 року з дітьми не спілкується, матеріально не допомагає, місцезнаходження його не відомо, причини самоусунення батька від виховання дітей не знає. Старший син пам'ятає батька, інколи про нього питає, але не більше, молодший син батька взагалі не пам'ятає. Відповідно до довідок №72027 та №72023 від 28.03.2017 року дитячої поліклініки КЗ «Южноукраїнська міська лікарня» на прийом з дітьми - [PERSON] та [PERSON] до поліклініки приходить виключно мама (а. с. № 11, 12). Згідно інформації про відвідування [PERSON] та [PERSON] ДНЗ №8, виданих ДНЗ №8 29.03.2017 року, тато [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] у дошкільному закладі жодного разу не з'являвся. За дорученням мами дітей приводить у садок та забирає няня. [PERSON] забезпечує дітей усіма необхідними матеріалами для занять та праці, відвідує батьківські збори. (а. с. № 14). Як вбачається з довідки №55 від 29.03.2017 року, [PERSON] відвідує секцію з плавання в плавальному басейні «Дельфін» в Южноукраїнській ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 з листопада 2016 року. Дитину під час занять супроводжують та купують абонементи - дідусь [PERSON] та мати хлопчика. Тато [PERSON] жодного разу не супроводжував дитину на заняття (а.с. № 13). Відповідно до характеристики на [PERSON], виданої за місцем її роботи, остання працює директором ТОВ «Медіпроф» з червня 2016 року, вона любить своїх синів, проводить з ними відпустку і весь вільний час, спілкується про здоров'я, фізичний та моральний розвиток дітей (а.с. № 15). В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що відповідач з 2014 року залишив його доньку [PERSON] з онуками на підґрунті конфлікту, забрав всі гроші і зник. Життям своїх дітей відповідач [PERSON] взагалі не цікавився і не цікавиться. Свідок [PERSON] суду показала, що є нянею дітей [PERSON], працює в цій сім'ї з 2015 року. З цього часу відповідача вона не бачила та нічого про нього не знає. Діти батьком не цікавляться. Свідок [PERSON] суду показала, що знає позивача з 2015 року. відповідача знає заочно. Їй відомо, що вихованням дітей займаються позивач, її батьки та няня. Відповідно до ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини ( п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховному Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Вислухавши позивача та її представника, представника третьої особи, свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], який вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] (а.с. 44-47), суд вважає, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження ті факти, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей та, які є підставою для ухвалення відповідного рішення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 640 гривень, сплачений останньою при зверненні до суду з даним позовом (а.с. № 1), та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 420 гривень (а.с.39-41).

Outcome: approved