Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 08 червня 2014 року помер [PERSON], з яким з 2003 року і по день його смерті вона проживала однією сім'єю. Разом вони вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку, мали спільний сімейний бюджет. За спільні кошти ремонтували її квартиру та квартиру [PERSON], та належні їм автомобілі. Зареєстрованими вони були за різними адресами, але жили разом спочатку в квартирі [PERSON], а потім в квартирі заявниці. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому за життя майно. Спадкоємці за законом син померлого [PERSON] та сестра [PERSON] з заявами про прийняття спадщини не звертались, на спадщину не претендують. Інших спадкоємців не має. Заявниця є спадкоємицею четвертої черги, так як проживала з [PERSON] однією сім'єю більше пяти років до часу відкриття спадщини, але іншим чином ніж у судовому порядку встановити цей факт вона не може. Тому заявниця змушена звернутись до суду з вказаною заявою та просить встановити відповідний факт, що необхідно їй для прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Також пояснила, що після смерті свого чоловіка, в 2002 році вона познайомилась з [PERSON], який також був вдівцем. Починаючи з 2003 року вони почали жити разом спочатку в квартирі [PERSON] по вул. Прорізній м. Шостка, бо на той час вона ще працювала на ВАТ «АК «Свема» і їй було ближче до роботи, а після її звільнення з роботи вони переїхали жити до її квартири по вул. Онупрієнко. Шлюб вони не зареєстрували, бо вона мала пільги після смерті першого чоловіка. Син [PERSON], який проживає в Росії, та сестра померлого на спадщину не претендують. Представник виконавчого комітету Шосткинської міської ради в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали заяви, в яких прохали здійснювати розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечували. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного: Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що працює у ФОП [PERSON] водієм маршрутного таксі більше 5 років. Всі ці роки [PERSON] та [PERSON] проживали разом. Вони спочатку мешкали в квартирі [PERSON] по вул. Прорізній, а потім в квартирі заявниці по вул. Онупрієнко; він неодноразово бував і там, і там, бо приносив і віддавав виручку, в тому числі і [PERSON] Також [PERSON] допомагав йому ремонтувати «маршрутку», що належить [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що дружив з заявницею та [PERSON] останні 10 років. Свідок постійно спілкувався з ними, разом святкували різні свята, разом їздили відпочивати за місто, їздив свідок з ними також збирати ягоди. Заявниця та [PERSON] жили разом, жили дружно. [PERSON] називав заявницю «моя Валюшка». Бував свідок і у них в гостях і по вул. Прорізній, і по вул. Онупрієнко. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що її земельна ділянка в садівничому товаристві межує з ділянкою заявниці. Останні 10 років заявниця приїжджала обробляти свою ділянку разом з [PERSON] У них були гарні стосунки: вони і допомагали один одному, і піклувались один про одного. Разом обробляли ділянку, разом ходили за продуктами на базар вона часто їх там зустрічала. Похоронами [PERSON] займалась заявниця. Свідок [PERSON], сусідка заявниці, в судовому засіданні показала, що [PERSON] та [PERSON] жили однією сім'єю більше 10 років. Спочатку вони жили в квартирі [PERSON] по вул. Прорізній. Вона (свідок) допомагала їм клеїти в тій квартирі шпалери. Останніх 4 роки [PERSON] та [PERSON] жили в квартирі заявниці по вул. Онупрієнко. Син [PERSON] О, який живе в м. Москва, коли приїжджав, то гарно ставився до [PERSON] Похованням [PERSON] займалась заявниця. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що чоловік [PERSON] [PERSON] помер 19 грудня 1997 року. Довідками, виданими ТОВ «Жилкомсервіс» та ПП «Івушка-Шостка», підтверджується, що заявниця є власницею квартири [ADDRESS] м. .Шостка та зареєстрована в ній, а [PERSON] був зареєстрований по день смерті в квартирі [ADDRESS]. (а.с. 5, 6) Помер [PERSON] 08 червня 2014 року. (а.с. 4) Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] за життя належав автомобіль марки «АЗЛК 2140». (а.с. 7) Наявність вказаного свідоцтва у заявниці, як і покази свідків, також підтверджує її стосунки з [PERSON] Згідно відповіді нотаріуса від 01.09.2015 № 264 року спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась, дані про спадкоємців відсутні. (а.с. 23, 24) Відповідно до ст. 1 264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо. Встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] має для заявниці юридичне значення, оскільки дає можливість успадкувати спадщину, що залишилась після померлого. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено, що [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу не менше пяти років до часу смерті [PERSON], були повязані спільним побутом, мали взаємні права і обовязки. Зважаючи на вищевказане, суд вважає можливим заяву задовольнити.

Outcome: approved