Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить з врахуванням зменшення позовних вимог, позбавити останнього батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] та призначити її його опікуном. Позов мотивує тим, що відповідач, який є батьком [PERSON], зовсім не цікавитися життям своєї дитини, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток. Вказує також, що відповідач неодноразово притягувався до різних видів юридичної відповідальності та на момент розгляду справи перебуває в слідчому ізоляторі, в зв'язку з розглядом кримінальної справи, де він є обвинуваченим. В судовому засіданні позивачка та її повноважний представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Відповідач та його повноважний представник в судовому засіданні проти позову заперечували, вказували на бажання батька спілкуватися з дитиною та надавати необхідну допомогу та забезпечення. Просять в позові відмовити. Повноважний представник служби у справах дітей Хмельницької міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та вказав на обґрунтованості та доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Повноважний представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Також надав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав №01-34/860/18 від 26.04.2018 року. Суд заслухавши пояснення представників сторін, заслухавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необґрунтованість позову та необхідності відмови в його задоволення. Як встановлено судом, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Мати [PERSON], [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Дитина на момент розгляду справи проживає з бабусею [PERSON]. Вказані обставини визнаються сторонами. [PERSON], вказуючи, щощо відповідач, який є батьком [PERSON], зовсім не цікавитися життям своєї дитини, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток, звернулася з відповідним позовом до суду. Згідно довідки зі школи, [PERSON] навчається у 7-Б класі Хмельницької СЗШ І-ІІІ степенів №14, батько дитини не відвідував школу жодного разу, не цікався навчанням та вихованням сина. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради №01-34/860/18 від 26.04.2018 року орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дитини. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відмовляючи в позові, судом враховується те, що відповідач заперечував проти задоволення позову, стороною відповідача надано докази про погашення заборгованості по аліментах на суму 5 887 грн., на утримання свого сина. Враховується твердження сторони відповідача про його бажання, в зв'язку з усіма його життевими обставинами, змінити поведінку щодо дитини в кращу сторону. Відмова в позові на думку суду, сприятиме захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування. Враховується також те, що під час допиту [PERSON], останній не вказав чітко, що він бажав би позбавлення батьківських прав свого батька, за умови зміни батьківської поведінки та ставлення до дитини. Окрім того враховується те, що що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки.

Outcome: dismissed