Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона із 20.10.1995 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] Проте, їх подружнє життя не склалося, спільне господарство із відповідачем не ведеться, шлюбні відносини фактично припинено, а тому подальше збереження шлюбу є неможливим. Позивач проживає в Херсонській обл., тоді як відповідач залишився проживати на тимчасово окупованій території - в АР Крим. Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.11.2018 р. у відповідності зі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) підсудність справи визначено Святошинському районному суду м. Києва. Згідно ухвали від 10.12.2018 р. відкрито провадження у справі, а ухвалою від 14.03.2019 р. справу призначено до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з'явилася. Представником позивача [PERSON] до суду подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій останній просив позов задовольнити та розірвати шлюб. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду також не прибув. Про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлявся згідно ст. 128 ЦПК України, ст. 12-1 Закону належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, будь-яких заяв не подавав. Судом встановлено, що 20 жовтня 1995 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом № 1236, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане Будинком одруження м. Сімферополь АР Крим. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Палацом новонароджених Сімферопольського виконавчого комітету АР Крим. Причиною розпаду сім'ї сторін стали різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Сторони тривалий час не ведуть сумісне господарство, шлюбні відносини фактично припинені, спільного побуту не мають. Подальше збереження шлюбу є недоречним і суперечить інтересам обох із подружжя. Таким чином, шлюб носить лише формальний характер та суперечить інтересам обох із подружжя. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не заявляла клопотань про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй після розірвання шлюбу фамілію «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved