Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що її батько, [PERSON], [INFO], який народився в с.Любень Любленської області республіка Польща, відноситься до національності поляк, та факт, що вона сама відноситься до національності полька, з внесенням відповідих змін в актові записи про її народження та про народження її доньки [PERSON] Заява вмотивована тим, що її батько, [PERSON], народився, навчався в Польщі та був громадянином Республіки Польща. Вона шанує традиції польського народу, вважає себе полькою, знає польську мову та бажає підтвердити свою національність. Встановлення факту приналежності до польської національності її батька та самої неї має юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення, зміна або припинення її особистих немайнових, а в подальшому, можливо і майнових прав, зокрема право на звернення для отримання карти поляка. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, просили заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи - Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областів судове засідання не з'явився, задав заяву про відсутність заперечень по заяві [PERSON] та про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення заявника та його представника, думку заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ч.2 ст.234 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, окрім фактів, перелік яких визначено ч.1 вказаної статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 вказаної статті передбачає, що ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом оглянуто в судовому засіданні оригінали документів з перекладом з польської мови на українську, здійсненого перекладачем [PERSON] 01 листопада 2016 року та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Златовою Н.А. (а.с.36-41). Згідно даних документів вбачається, що [PERSON]: - народився [INFO] у с.Любень, ґміни Вирики, Влодавського повіту, республіка Польща; - закінчив школу в с.Любень республіки Польща в 1932 році. Згідно посвідчення особи, відповідно до ст.19 розпорядження Президента РП від 16 березня 1928 року «Про облік та контроль переміщення населення», [PERSON], який народився [INFO] в с.Любень, ґміна Вирики, є громадянином Польщі. 14 травня 1948 року [PERSON] одружився із [PERSON]. Місце народженя [PERSON] вказане - с.Любень Любленської області. (свідоцтво про одруження, а.с.42). [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. В графі «національність батька» вказано «українець», в графі національність матері вказано «українка» (а.с.43). 10 травня 1974 року [PERSON] одружилася із [PERSON], після одруження змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 35). Згідно свідоцтва про народження (а.с.44) [INFO] народилася [PERSON]. Її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Національність матері вказана «українка». 12 травня 1995 року, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.44). Таким чином, суд вважає встановленим, що [PERSON] народився, навчався в республіці Польща та був громадянином Польщі, тобто, може вважатися «поляком» за фактом свого народження, проживання в республіці та громадянства. Отже, нащадки [PERSON] (зокрема, донька [PERSON]) також можуть відноситися до польської національності за фактом свого народження від поляка. У жовтні 2016 року [PERSON] звернулася до Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про внесення змін до актового запису про її народження в частині зміни національності батька та в актовому записі про народження її доньки в частині зміни національності матері. Однак, в задоволенні заяви їй було відмовлено у зв'язку з тим, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану (а.с.45). Відповідно до ст.4 Закону України «Про національні меншини в Україні» відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України. Держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Права і свободи громадян захищаються судом (ст.ст.11, 55 Конституції України). Відповідно до ст.ст.3, 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до ч.2 ст.300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. За змістом п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до п.2.13.1 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду - п.2.16.7 Правил. Відповідно до п.1.14 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України. Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що батько заявниці був поляком, заявниця також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «полька». Встановлення юридичного факту належності заявника до польської національності не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд вирішує задовольнити заяву [PERSON] На підставі статей 11, 55, 124 Конституції України, статті 300 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved