Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON], на обґрунтування якого повідомила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06.12.2011року. Їх спільна дочка - [PERSON], [INFO], залишилась проживати з нею. 27.11.2012 року Ладижинським міським судом було винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини в сумі 500 грн. щомісячно. Повідомила, що цієї суми не вистачає навіть на необхідні продукти харчування для дитини, а батько, окрім сплати аліментів, взагалі не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні потреб дитини, у зв'язку з чим просила змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі, у розмірі 1500,00 грн., щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явились, надавши суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти постановлення заочно рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи за його відсутності до суду не направив. Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-182, 184, 192 СК України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що матеріальне становище сім'ї позивачки погіршилось у зв'язку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів першої необхідності, необхідних для забезпечення належного утримання дитини. З моменту прийняття попереднього рішення про стягнення з відповідача аліментів змінився розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на сьогоднішній день становить 1777грн., а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і складає 885,50грн. Стягуваних з відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини позивачці не вистачає, що порушує права малолітньої дитини; відповідач постійного місця роботи не має, однак має нерегулярний мінливий дохід, є особою працездатного віку, а тому може і зобов'язаний щомісячно сплачувати позивачці аліменти для утримання неповнолітньої дитини. Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості. Із свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 05.05.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, видно, що [PERSON] народилася 16.04.2009 року, батьками записано: [PERSON] та [PERSON] Із заочного рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 06.12.2011 року видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 27.11.2012 року, видно, що змінено розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], які призначені рішенням суду від 30.08.2011 року, і стягнуто з нього аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно. Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що можливо та необхідно змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551,2 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 61, 174, 212, 213- 215, 367 ЦПК України,

Outcome: approved