Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав повністю з мотивів викладених в позовній заяві, який просить задоволити та стягнути в солідарному порядку з відповідачів по справі [PERSON], [PERSON] 157 082 грн. 07 коп. боргу за договором позики та судові витрати по справі. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих суд причин. Про час і місце слухання справи повідомлені вчасно через оголошення у пресі у встановленому законом порядку, яке розміщене в газеті «Галичина» № 79 (4832) від 31 травня 2014 року. А тому суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України /постановляє заочне рішення/. Суд, вислухавши пояснення сторони по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав: Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] 19.07.2013 р. позичили у позивача по справі [PERSON] кошти в сумі 10 000 євро зі сплатою 5% в місяць від отриманої суми з терміном повернення до 19.12.2013 року, на підтвердження чого дали останній ([PERSON]) письмову розписку (а.с.4). Як ствердив в судовому засіданні представник позивача по справі [PERSON] - [PERSON] протягом серпня - вересня місяців 2013 року відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] справно повертати відсотки в сумі 500 євро, однак в подальшому зобов'язання належним чином не виконувалися та в зазначеній в розписці термін гроші не були повернуті в т.ч. до цього часу. На неодноразові звернення позивача по справі [PERSON] відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] в добровільному порядку повернути борг відмовлялися. 17.03.2014 року позивач по справі [PERSON] з приводу неправомірний дій відповідачів по справі [PERSON], [PERSON] звернулася із заявою в Надвірнянський РВ УМВС. Висновком Надвірнянського РВ УМВС від 20.03.2014 року рекомендовано позивачу по справі [PERSON] звернутися для захисту своїх порушених прав та законних інтересів з цивільним позовом в суд ( а.с.6). Згідно ч. 1ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв'язку. У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, до цього часу борг відповідачами [PERSON], [PERSON] не повернутий позивачу по справі [PERSON] А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі, прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі ст. ст. 207,526, 610,625,627,827,1046,1047,1049 ЦК України,

Outcome: approved