Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом в якому, уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі 27 353 (двадцять сім тисяч триста п`ятдесят три) грн. 80 (вісімдесят) коп., яка виникла в нього у зв`язку з несплатою аліментів, що стягувалися на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що жодних документів з приводу нарахування недоплачених сум, збільшення щомісячної суми аліментів, утворення боргу з їх сплати за період з 2008 року по жовтень 2017 року ним отримано не було та в ніякий інший спосіб йому про це не повідомлялось. Також зазначив, що він кожного місяця, починаючи з березня 2008 року, перераховував на неповнолітніх дітей спочатку однією сумою по 400 грн., пізніше по 500 грн., потім 600 грн., потім по 730 грн. на рахунок відкритий на ім`я їх матері [PERSON] , про що відповідно міститься інформація в банківських квитанціях та виконавчому провадженні. За січень місяць 2018 року на утримання неповнолітньої [PERSON] сплачено 930 грн., на утримання неповнолітнього [PERSON] сплачено 930 грн. та в рахунок погашення минулих заборгованостей перераховано 1000 грн. За лютий місяць 2018 року також на утримання неповнолітньої [PERSON] сплачено 930 грн., на утримання неповнолітнього [PERSON] сплачено 930 грн. та до кінця місяця буде сплачено 1000 грн. в рахунок погашення минулих заборгованостей, коли виконавцем штучно створюється велика заборгованість на одну конкретну дитину, по якій зовсім немає виплат, для того щоб мати змогу накладати штрафи. Крім того зазначив, що не заперечує щодо існування заборгованості за аліментами, але заперечує щодо суми заборгованості та того, що вона виникла з його вини. Також просив врахувати, що він не працює, є потерпілим від Чорнобильської аварії І категорії, інвалідом III групи, захворювання якого пов`язано з впливом радіації, отримує пенсію за віком, останньою виплатою по якій є сума, розміром 2046 грн. 60 коп. Відповідач, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених ним у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 січня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 2 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 31 березня 2008 року до їх повноліття. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 15 квітня 2009 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 січня 2009 року змінено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів на кожну дитину, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2008 року до їх повноліття. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам №11829 від 28 серпня 2017 року станом на 01 серпня 2017 року заборгованість по аліментам, що стягуються на утримання [PERSON] , [INFO] , становить 61 184 грн. 98 коп. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам №11827 від 28 серпня 2017 року станом на 01 серпня 2017 року заборгованість по аліментам, що стягуються на утримання [PERSON] , [INFO] , становить 22 344 грн. 98 коп. Не погоджуючись із вказаним розміром заборгованості [PERSON] в травні 2018 року звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із скаргою на дії старшого державного виконавця щодо нарахування суми заборгованості по аліментам. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2019 року у задоволенні скарги [PERSON] на дії старшого державного виконавця щодо нарахування суми заборгованості по аліментам відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2019 року ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2019 року скасовано та постановити нову, якою скаргу задоволено частково. Зобов`язано державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , за виконавчим листом №4/2-1561/2009р., виданим Вишгородським районним судом Київської області 10 серпня 2009 року в межах виконавчого провадження (№14241511), та по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , за виконавчим листом №4/2-1561/09р., виданим Вишгородським районним судом Київської області 10 серпня 2009 року в межах виконавчого провадження (№14241317), за період з 16 лютого 2012 року по 28 лютого 2018 року. На виконання вказаної постанови старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Картошкіною М.М. здійснено розрахунок заборгованості відповідача по аліментам. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам №6909 від 11 січня 2020 року за період з 31 березня 2008 року по 11 січня 2020 року заборгованість [PERSON] по аліментам, що стягуються на утримання [PERSON] , [INFO] , становить 5 772 грн. 59 коп. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам №6907 від 11 січня 2020 року за період з 31 березня 2008 року по 11 січня 2020 року заборгованість [PERSON] по аліментам, що стягуються на утримання [PERSON] , [INFO] , становить 61 058 грн. 43 коп. З цих підстав позивачкою уточнено позовні вимоги і приведено їх у відповідність з визначеним розміром заборгованості відповідача. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно поданих суду розрахунків розмір неустойки (пені) за прострочення [PERSON] сплати аліментів за період з 31 березня 2008 року по 13 січня 2020 року на утримання [PERSON] , [INFO] , становить 18 853 грн. 26 коп., а на утримання [PERSON] , [INFO] , - 8 500 грн. 54 коп., що в загальному розмірі становить 27 353 грн. 80 коп. Вказаний розрахунок узгоджується з іншими матеріалами справи, є вірним та сумнівів у суду не викликає. З поданих суду довідок-розрахунків заборгованості по аліментам, встановлено, що відповідач з березня 2008 року по липень 2018 року та з березня 2008 року по червень 2009 року аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] відповідно, не сплачував. Саме внаслідок тривалої несплати відповідачем аліментів на утримання дітей, з його вини утворилася вказана заборгованість. Доводи відповідача про те, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з вини державного виконавця, який не повідомив його про наявність заборгованості, суд відкидає як неспроможні, які на обставинах справи і вимогах Закону не ґрунтуються, коли [PERSON] , як батько мав обов`язок утримувати своїх дітей і вчасно сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням Апеляційного суду Київської області від 15 квітня 2009 року, а отже знав та не міг не знати про такий обов`язок. Відповідальність за виникнення заборгованості по сплаті аліментів згідно ст. 196 СК України покладається саме на платника аліментів. Таким чином, судом встановлено порушене право позивачки, яке підлягає захистові, а позов про це задоволенню. Що стосується зобов`язання Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області нараховувати пеню у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, починаючи з 13 січня 2020 року до дня їх повного погашення за прострочені платежі із присуджених аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , 2002 року народження, та [PERSON] , 2006 року народження, то суд зазначає наступне. Так, згідно ч. 10 ст. 264 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Разом з тим, предметом вказаного позову є неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів згідно ст. 196 СК України, а не сума боргу на яку до фактичного виконання рішення можуть нараховуватися відсотки, пеня, які б могли розраховуватися і надалі, оскільки визначальним для стягнення пені в цій справі є заборгованість, яка існує з 31 березня 2008 року по 13 січня 2020 року, а предметом спору є саме пеня нарахована на цю заборгованість. Отже в суді не встановлено підстав для захисту прав особи на майбутнє, коли відповідні правовідносини ще не настали та порушення прав особи не відбулося, що виходить за межі судового розгляду і позовних вимог. Відтак підстав для зазначення в рішенні суду згідно ч. 10 ст. 264 ЦПК України про нарахування відсотків у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення і надалі, судом не встановлено, які при виконанні ухваленого по справі рішення застосовані бути не можуть, коли нарахування відсотків на неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на вимогах ст. 196 СК України не ґрунтується. Крім того, відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак з відповідача на корись держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн., за ставками що діяли на момент звернення позивачки до суду із цим позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved