Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона зареєструвала\~шлюб\~03\~червня 1993\~року у виконкомі Буштинської селищної Ради народних депутатів Тячівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 32. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей в них немає, однак відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦСу. Причиною розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем є те, що вони не зійшлись характерами та поглядами на життя, між ними постійно виникали суперечки та скандали, вони не розуміють один одного. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не рахується з її думкою, не розуміє сутності проблем, які виникають в їхній сімї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Їх шлюб існує лише формально, оскільки на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, в них розвинулась неприязнь один до одного, вони втратили почуття любові, довіри та поваги. Подальше спільне життя та береження шлюбу суперечатиме їхнім інтересам. Примирення з відповідачем неможливе. На підставі наведеного позивакач просить суд строк для примирення не давати та розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та додатково пояснила, що разом з відповідачем не проживають вже сім років, примирення не бажає та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, позаяк надіслав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши думку позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~03\~червня 1993\~року між\~[PERSON]\~Івановичем01\~січня 1947\~народження та\~[PERSON],\~[INFO],\~(після\~реєстрації шлюбу\~прізвище\~[PERSON])\~було укладено\~шлюб,\~який \~зареєстровано у\~виконкомі Буштинської\~селищної Ради\~народних депутатів\~Тячівського району, Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 32, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ФМ № 292996 (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст.\~24, ст.\~25 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу\~згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони тривалий час сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі\~ст. 105 СК України\~шлюб слід розірвати. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 704.80 гривень.

Outcome: approved