Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали. На підтримання позову позивач пояснила, що в 1997 році їй було надано земельну ділянку під забудову та для ведення присадибного господарства в [ADDRESS], площею 0,25 га., про що є запис у земельно-обліковій документації Раденської сільської ради на підставі рішення виконкому №23 від 19.03.1997 року, хоча фактично земельною ділянкою вона користувалася раніше. На цій земельній ділянці без отримання відповідного дозволу, оформлення проектної документації та будівельного паспорту у проміжок часу до 2002 року вона збудувала житловий будинок. загальною площею 27,3 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., з прибудовою літ. «а», у 2007-2012 роках - надвірні будівлі і споруди - підвал літ «Б», сарай літ. «В», колодязь №1, огорожа №2-4, наявні у плані у технічному паспорті. Після завершення будівництва житлового будинку 03.10.2006 року рішенням У сесії п*ятого скликання Раденської сільської ради за №86 їй було надано дозвіл на виготовлення технічної документації по складанню Державного акту на право власності на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку за вказаною адресою. Нею була виготовлена технічна документація із землеустрою для складання Державного акта на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS], якій присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. У технічному паспорті на житловий будинок від 21.02.2012 року всі збудовані нею на земельній ділянці будівлі, в тому числі і житловий будинок, зазначені як самочинне будівництво. На підставі виготовленої технічної документації їй не видали Державний акт на право приватної власності на землю через наявність на земельній ділянці самочинного будівництва. У 2012 році нею було подано декларацію про готовність об*єкту будівництва до експлуатації, яка не було прийнято ДАБІ в Херсонській області через відсутність у неї Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку за місцем забудови чи договору оренди землі. Збудований житловий будинок вона використовує за призначенням - для проживання, в будинку проживає без реєстрації. 07.10.2006 року між нею та ПАТ «Херсонобленерго» в особі Цюрупинської РЕЗ і ЕМ укладено договір на електропостачання житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідно до рішення 48-ої сесії УІ скликання Раденської сільської ради №756 від 12.10 2015 року їй повторно надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на земельні ділянки у власність, з яких 0,20 ріллі, 0,05 га - під житлові забудови , загальною площею 0,25 га по [ADDRESS]. Оскільки її право порушено, їй перешкоджають і у приватизації земельної ділянки через самочинне будівництво, так і не приймають житловий будинок в експлуатацію через неприватизовану земельну ділянку, просить визнати за нею право власності на самочинне будівництво - будинок і надвірні будівлі. Представник позивача додатково зазначила, що сільською радою не ставиться питання про знесення самочинного будівництва, зазначений житловий будинок є єдиним житлом позивача, використовується нею за призначенням . Крім того відповідачем передано позивачу земельну ділянку у власність вже під забудову, позов просить задовольнити. Представник відповідача Раденської сільської ради в судове засідання не з*явився, у поданій заяві просить розглянути справу за відсутності представника позивача, стосовно заявленого позову відповідач посилається на розсуд суду. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У ході розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] на підставі рішення виконкому Раденської сільської ради за №23 від 19.03.1997 року отримала земельну ділянку під забудову та для ведення присадибного господарства в [ADDRESS], площею 0,25 га. а.с.29-30). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок від 21.02.2012 року на ім*я [PERSON] на земельній ділянці збудовано житловий будинок. загальною площею 27,3 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., з прибудовою літ. «а», 2002 року забудови , - надвірні будівлі і споруди - підвал літ «Б», сарай літ «В», колодязь №1, огорожа №2-4,- 2007-2012 рр. забудови (а.с.8-12). Рішенням У сесії п*ятого скликання Раденської сільської ради за №86 від 03.10.2006 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації по складанню Державного акту на право власності на землю площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.16). Рішенням 48-ої сесії УІ скликання Раденської сільської ради №756 від 12.10 2015 року [PERSON] у відповідності до положень ст. 121 ЗК України надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на земельні ділянки у власність, з яких 0,20 га. - ріллі, 0,05 га. - під житлові забудови, загальною площею 0,25 га. по [ADDRESS] (а.с.69). Відповідно до довідки від 09.10.2014 року та виписки з погосподарської книги №19, сторінка 1,особовий рахунок [NUMBER] від 14.06.2-16 року в [ADDRESS], за [PERSON] закріплено земельну ділянку під забудовою загальною площею 0,25 га відповідно до рішення виконавчого комітету сільської ради №23 від 19.03.1997 року із наданням плану погодження меж земельної ділянки, та розташовано житловий будинок, належний [PERSON] (а.с. 29,70-71). Відповідно до довідки від 09.10.2014 року № 557 [PERSON] із 1997 року проживає в [ADDRESS] без реєстрації(а.с.29а). Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON], площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку від 06.11.2012 року - земельній ділянці присвоєно кадастровий номер [NUMBER] , в наявності кадастровий план зазначеної земельної ділянки із погодженням зовнішніх меж (а.с.13-14). Відповідно до експертного дослідження № 0201 від 18.12.2015 року житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], збудований без необхідної проектно-технічної та дозвільної документації, а тому є самочинним будівництвом, однак будинок знаходиться в належному стані, має 100 % ступінь готовності, використовується за призначенням - для проживання людей. Будівля житлового будинку «А» відповідає за нормами статусу житлового будинку, виконана із дотриманням будівельно - технічних, екологічних, пожежних норм, не порушує прав суміжних землекористувачів, тому придатна для .використання за призначенням - постійного проживання людей (а.с.17-23). Згідно заяви [PERSON] зверталася до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції (ДАБІ ) у Херсонській області із повідомленням у відповідності ст. 34 ЗУ « Про регулювання містобудівної діяльності» про будівництво житлового будинку , прибудови, кухні, підвалу та сараю в [ADDRESS] з метою прийняття будинку в експлуатацію(а.с.41-43). Листом від 08.02.2016 року заявнику було відмовлено у прийняті повідомлення з підстав відсутності інформації про будівельний паспорт , про документ, на підставі якого використовується земельна ділянка, відсутня інформація про генерального підрядника (а.с.39-40). Таким чином, аналізуючи отримані докази, суд приходить до висновку , що позивачем здійснене самочинне будівництво житлового будинку та і надвірних будівель і споруд в [ADDRESS]. Відповідно до положень ч.1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом об*єкт нерухомості визнається якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Зазначена норма поширюється на випадки, коли самочинне будівництво здійснено на ділянці, що не була відведена для цієї мети (для будівництва відповідного об'єкта) незалежно від того, хто є власником цієї земельної ділянки (особа, яка здійснила самочинне будівництво, чи інша особа). Суд може визнати право власності на самочинне будівництво тільки за умови надання земельної ділянки особі, що вже здійснила самочинне будівництво, у встановленому порядку, зокрема, у випадках: безоплатної передачі земельної ділянки громадянину із земель державної або комунальної власності (стаття 121 Земельного кодексу України); набуття особою, що здійснила самочинне будівництво, земельної ділянки, що надана для даної цілі іншій особі, у власність; укладення договору оренди, іншого цивільно-правового договору, що дає право забудови земельної ділянки; прийняття відповідним органом виконавчої влади чи місцевого самоврядування рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки тощо. Таким чином, судом встановлено, що Раденська сільська рада не надала будь-яких заперечень з приводу здійснення самочинного будівництва позивачем, не вимагала його знесення. Крім того, рішенням 48-ої сесії УІ скликання Раденської сільської ради №756 від 12.10 2015 року [PERSON] у відповідності до положень ст. 121 ЗК України отримала дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на земельні ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з яких 0,20 ріллі, 0,05 га - під житлові забудови, загальною площею 0,25 га за вказаною вище адресою. При цьому, остання отримала вказану земельну ділянку у користування у 1997 році, але зазначеним рішенням було прийнято про передачу земельної ділянки під забудовами у власність, тобто, правовий статус земельної ділянки, на якій розташований об'єкт самочинного будівництва, змінився. Як вбачається із рішення, під житлову забудову позивачу у власність передано лише 0,05 га, решту 0,20 га. - рілля. Тобто, земельна ділянка по [ADDRESS] , площею 0,25 га., цим рішенням [PERSON] була надана в установленому законом порядку у власність під уже збудоване нерухоме майно ( житловий будинок, господарські будівлі і споруди), що відповідно до положень частини третьої статті 376 ЦК України є правовою підставою для визнання за позивачем права власності на ці об'єкти нерухомості. А враховуючи те, що ДАБІ у Херсонській області відмовила їй у прийнятті забудови до експлуатації та оформлення права власності; доказом чого є повернення повідомлення ( декларації) , то з урахуванням норм ст.15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво може звернутися особа, цивільне право якої було порушене, невизнане або оспорюване, зокрема, якщо її вимоги були предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Витрати, понесені позивачем на проведення експертного дослідження та сплату судового збору віднести на неї.

Outcome: approved