Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Рідкодубівської сільської ради Харківської області, виконавчого комітету Купянської міської ради Харківської області, [PERSON], Головного управління держгеокадастру у Харківській області про визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.03.2017 року вона являється власницею будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Дворічанський район, с. Рідкодуб, вул. Чкалова, б. 7. Після набуття права власності на вказаний будинок представник позивача звернувся до Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області з проханням про направлення представника сільської ради для погодження меж земельної ділянки, розташованої за зазначеною адресою, але йому була надана відповідь, що в 2013 році [PERSON] відмовилася від користування земельною ділянкою розміром 0, 23 га, рішенням ХХХ сесії VІ скликання було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON], [PERSON] не зверталася до сільської ради про дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, інформацією про право власності [PERSON] на нерухоме майно сільська рада не володіла до вашого звернення, рішенням ХІV сесії VІІ скликання №158- VІІ було затверджено проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки громадянину [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. Зважаючи на вище викладене сільська рада не має можливості двічі погоджувати межі земельної ділянки, яка знаходиться у власності [PERSON]. Позивач вважає, що рішення ХХХ сесії VІ скликання №257- VІ Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 16 серпня 2013 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON], а також рішення ХІV сесії VІІ скликання №158- VІІ Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 01 серпня 2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину [PERSON] для ведення особистого селянського господарства грубо порушують її конституційні права, тому вони є протиправними та підлягають скасуванню. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов з підстав викладених вище. Представники Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області - сільський голова [PERSON] та адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснивши, що рішення ХХХ сесії VІ скликання №257- VІ Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 16 серпня 2013 року та ХІV сесії VІІ скликання №158- VІІ Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 01 серпня 2017 року прийняті без порушень діючого законодавства, так як [PERSON] добровільно відмовилася від земельної ділянки, розташованої за адресою: Харківська область, Дворічанський район, с. Рідкодуб, вул. Чкалова, б. 7, надавши до сільської ради власноруч написану відповідну заяву і тільки після цього були прийняті відповідні рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину [PERSON] для ведення особистого селянського господарства. Окрім того Рідкодубівський сільський голова [PERSON] зазначив, що надававши відповідь представнику позивача про неможливість погодження меж земельної ділянки, він не володів інформацією про оформлення права власності громадянкою [PERSON] на нерухоме майно, розташоване на спірній земельній ділянці. Представник Купянської міської ради Харківської області в судове засідання не зявився. Надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та зазначив, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 6321885001:00:000:0008, розташовану за адресою: Харківська область, Дворічанський район, с. Рідкодуб, вул. Чкалова за [PERSON], здійснив всі необхідні дії, передбачені ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження». Отже реєстрація права власності проведена відповідно до вимог діючого законодавства. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав свої попередньо подане заперечення, в якому зазначається, що в 2013 році [PERSON] надала до Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області власноруч написану заяву про відмову користування земельною ділянкою площею 0,23 га, яка знаходиться за адресою: вул. Чкалова, б. 7, с. Рідкодуб Дворічанського району Харківської області і тільки після цього він подав заяву до сільської ради з проханням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Рідкодуб по вул. Чкалова, площею 0,25 га. Вважає, що рішення Рідкодубівської сільської ради, які вимагає скасувати позивач прийняті без порушень діючого законодавства. Окрім того [PERSON] зазначив, що він неодноразово виявляв бажання викупити у [PERSON] нерухоме майно, розташоване за вказаною адресою, яке перебувало в аварійному стані, однак остання повідомила, що воно буде розібране на будматеріали, але цього так і не зробила. Представник відповідача - Головного управління держгеокадастру у Харківській області, у судове засідання не зявився, подав до суду відзив в якому зазначив, що судовій спір стосується земельної ділянки комунальної власності, а Головне управління Держгеокадастру у Харківській області наділене повноваженнями з передачі у власність або в користування для всіх потреб, земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах області. Крім того зазначив, що позивачем не надано достатніх доказів щодо порушення її прав, саме наявністю права власністю за [PERSON] та не підтверджено доданими документами до позову останньої, що земельна ділянка за адресою: Харківська область, Дворічанський район, с. Рідкодуб, вул. Чкалова, б. 7, є тією самою, що і земельна ділянка з кадастровим номером 6321885001:00:000:0008. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №82071592 від 09 березня 2017 року, [PERSON] являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею (кв.м):75,1, житлова площа (кв.м):54,2, який розташований за адресою: Харківська область Дворічанський район, с. Рідкодуб, вул. Чкалова, б. 7. Право власності виникло на підставі інформаційної довідки, серії та номер 6, виданої 10 лютого 2017 року, видавник КП «Дворічанське бюро технічної інвентаризації», довідки серії та номер 6, виданої 23 січня 2017 року, видавник Рідкодубівська сільська рада, технічного паспорту, серії та номер б/н, виданого 07 лютого 2017 року, видавник КП «Дворічанське бюро технічної інвентаризації». Згідно з рішенням ХХХ сесії VІ скликання №257- VІ Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 16 серпня 2013 року, [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ріллі) орієнтованою площею 0, 5 га для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення Рідкодубівської сільської ради за адресою с. Рідкодуб, вул. Чкалова. Згідно з рішенням ХІV сесії VІІ скликання №158- VІІ Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 01 серпня 2017 року, затверджено «ПРОЕКТ ЗЕМЛЕУСТРОЮ щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в с. Рідкодуб, вул. Чкалова за рахунок земель запису сільськогосподарського призначення населеного пункту с. Рідкодуб на території Рідкодубівської сільські ради. Передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0, 2255 га, кадастрований номер 6321885001:00:000:0008 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою с. Рідкодуб, вул. Чкалова. Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6304516722017 від 20 червня 2017 року, дата державної реєстрації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2255, кадастровий номер 6321885001:00:000:0008 - 20 червня 2017 року. Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №94585960 від 15 серпня 2017 року, земельна ділянка кадастровий номер 6321885001:00:000:0008, зареєстрована за [PERSON] 11 серпня 2017 року. Відповідно до заяви [PERSON] від 02 серпня 2013 року, остання відмовилася від земельної ділянки площею 0,23 га, яка була їй виділена із земель Рідкодубівської сільської ради за адресою: с. Рідкодуб, вул. Чкалова, б. 7. Крім того на ухвалу суду про витребування доказів, архівним відділом Дворічанської районної державної адміністрації було надано архівні копії регламенту Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області VІ скликання, положення про постійні комісії Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області та рішення Рідкодубівської сільської ради І сесії VІ скликання від 12 листопада 2010 року №8-УІ, про утворення постійної комісії сільської ради з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, використання природних ресурсів та екології. Так функції і повноваження постійних комісій прописані в розділі 111 положення про постійні комісії Рідкодубівської сільської ради, де вказано, що постійна комісія з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, використання природних ресурсів та екології відповідно до закону, попередньо розглядає питання регулювання земельних відносин і виносить їх на розгляд ради. При цьому суд вважає, що було порушено регламент Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області та положення про постійні комісії Рідкодубівської сільської ради Харківської області, які затверджені рішенням 2 сесії VІ скликання від 06.12.2010 року, так як дане питання на засіданні зазначеної комісії не розглядалося. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі 6-2цс15 від 11.02.2015 року, аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Згідно з п.18 ППВС України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула\~право\~власності\~на\~житловий\~будинок\~(крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-253цс16 від 13.04.2016 року, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності. Згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, отримавши право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач отримала право на приватизацію земельної ділянки, на якій він розміщений, а тому заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved