Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача Державного інституту праці та соціально - економічних досліджень на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 4045,26 грн., компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати у сумі 862,04 грн., моральну шкоду 1848,00 грн., середній заробіток у сумі 7913,52 грн. за весь час затримки виплати заробітної плати з дня звільнення по день фактичного розрахунку (11 червня 2014 року по 02 грудня 2014 року). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона працювала в Державному інституті праці та соціально - економічних досліджень з 15.10.2013 року по 11.06.2014 року, її посадовий оклад складає 1280 грн. Починаючи з жовтня 2013 року відповідач з затримкою виплачував заробітну плату, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 4045,26 грн., компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату з жовтня 2013 року по червень 2014 року складає 862,04 грн., сума середнього заробітку 7913,52 грн. за весь час затримки виплати заробітної плати з дня звільнення по день фактичного розрахунку (11 червня 2014 року по 2 грудня 2014 року). Також, неправомірними діями відповідача їй завдана моральна шкоду, яку вона оцінює у 1848,00 грн. Позивач [PERSON] надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача Державного інституту праці та соціально - економічних досліджень м. Харків, третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно трудової книжки [PERSON] працювала на посаді бухгалтера Державного інституту праці та соціально - економічних досліджень з 15.10.2013 року по 11.06.2014 року, звільнена на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України відповідно до наказу № 50 від 11.06.2014 року. Заборгованість по заробітній платі Державного інституту праці та соціально - економічних досліджень перед [PERSON] складає 4045,26 грн., компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату з жовтня 2013 року по червень 2014 року складає 862,04 грн., сума середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати з дня звільнення по день фактичного розрахунку (11 червня 2014 року по 2 грудня 2014 року) складає 7913,52 грн. . Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Враховуючи викладене вище, а також те, що позивач був звільнений з Державного інституту праці та соціально - економічних досліджень 11.06.2014 року, заборгованість по заробітній платі до теперішнього часу не виплачена відповідачем, суд прийшов до висновку про стягнення на користь позивача суми заборгованості по заробітній платі у розмірі 4045,26 грн. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату з жовтня 2013 року по червень 2014 року у розмірі 862,04 грн., суму середнього заробітку 7913,52 грн. за весь час затримки виплати заробітної плати з дня звільнення по день фактичного розрахунку (11 червня 2014 року по 2 грудня 2014 року). Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень статті 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка заподіяла її, за наявності її вини. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивачу завдана моральна шкода в результаті затримки виплати заробітної плати, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача суми моральної шкоди у розмірі 1848,00 грн.

Outcome: approved