Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за час затримки розрахунку при звільненні працівника та моральної шкоди. В обґрунтування свого позову вказала, що 04.12.2001 року вона була прийнята на роботу у ВАТ «AT«Науково - дослідний інститут радіотехнічних вимірювань», на посаді оператора ЄВМ , з 16.07.2009 року вона переведена на посаду завідувача складу відділу комплектуючих виробів . Наказом № 152- к від 08.12.2014 року її звільнено з роботи за ст. 36 КЗпП України по переводу в ДП «ЗАО» НІІРІ. В порушення вимог ст.ст. 115,116 КЗпП України, відповідач не виплатив заборгованість за заробітною платою яка нарахована за липень , серпень, жовтень, листопад , грудень 2013 року у сумі - 8232 грн., за січень серпень , вересень , жовтень листопад і за 13 днів грудня 2014 року у розмірі 11410 грн., грошову компенсацію в зв'язку із втратою частини доходу пов»язаного з порушення терміну з порушення терміну виплати заробітної плати , за цей час , та по день фактичного розрахунку , середній заробіток за весь час затримки розрахунку у сумі - 4590 грн., моральну шкоду заподіяну відповідачем у розмірі - 5000грн., а також понесені витрати на сплату юридичною допомоги у розмірі - 500 грн . В судове засідання представник відповідача не з'явився, направив суду письмові заперечення, згідно яких заборгованість за заробітною платою перед позивачкою складає з липня 2013року по грудень 2014 року 19649 гривень. У задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди просив відмовити через недоведеність та необґрунтованість. Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що з 04.12.2001 року вона була прийнята на роботу у ВАТ «AT«Науково - дослідний інститут радіотехнічних вимірювань», на посаді оператора ЄВМ , з 16.07.2009 року вона переведена на посаду завідувача складу відділу комплектуючих виробів . Наказом № 152- к від 08.12.2014 року її звільнено з роботи за ст. 36 КЗпП України по переводу в ДП «ЗАО» НІІРІ Згідно ст. 115 КЗпП України - При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власника бо уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власника бо уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорю ванну ним суму. Згідно ст. 116 КЗпП України - В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власника бо уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно ч.2 ст. 233 КЗпП України - у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Отже, право позивачки на отримання заборгованості за заробітною платою не може бути обмеженим строком давності, отже вся сума заборгованості у розмірі 11410 гривень, підлягає стягненню. У відповідності до чинного законодавства України, зокрема, до Порядку обчислення середньої заробітної плати (пункт 8), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів або годин. На ПАТ «ATНДІРВ» у відповідності до чинного колективного договору та у відповідності до КЗпП України, на підставі відповідних наказів директора в період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року був встановлений неповний дводенний робочий тиждень, а в період з 01.01.2015 року по 01.03.2015 року підприємство повністю зупинило свою діяльність. Тому дні що підлягають за середнім заробітком відсутні · Грудень 2014 року - 15, 16, 22, 23, 29, 30 (6 днів) · - січень 2015 року робочіх днів на підприємстві не було . Загальна кількість робочих днів складає 6 робочіх днів . Розмір середнього заробітку позивачки становить 104,9 грн. (довідка-розрахунок додається до заперечення). Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку з Позивачкою при її звільненні складає 104,99 грн. *06= 629,94 грн. Проте, згідно ч.1 ст. 233 КЗпП України - Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Отже позивачкою пропущений тримісячний строк звернення до суду з позовом про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати з дня, коли вона дізналася про порушення її права. Крім того, згідно ст.. 237-1 КЗпПУкраїни - Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Судом встановлена наявність вини відповідача у несвоєчасній виплаті заробітної плати позивачці, що призвело до моральних втрат, які вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір моральної шкоди, суд, приймаючи до уваги ступінь моральних страждань, наслідки, тривалість невиплати заборгованості,

Outcome: partial