Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 150400 грн. В обґрунтовування позову зазначила, що 15 липня 2010 року за договором позики передала відповідачу гроші в сумі 96000 гривень, що підтверджується письмовими розписками. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязався повернути борг зі сплатою 17% річних від суми позики. Договір укладений без визначення строку повернення грошей. 31.10.2013 року на адресу боржника була направлена вимога про повернення грошей за договором, проте у встановлений законом строк відповідач не виконав свої зобовязання і до теперішнього часу добровільно суму боргу не повернув. На підставі зазначеного просить стягнути з відповідача суму позики в розмірі 96000 грн. та проценти за договором за період з липня 2010 року по листопад 2013 р., розмір яких складає 54400 грн., а всього 150400 гривень. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом оголошення в пресі про виклик до суду. Суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 15 липня 2010 року [PERSON] передала [PERSON] за договором позики гроші в сумі 96000 грн.. Гроші були передані трьома частинами по 33000 грн., 33000 грн., 30000 грн.. Передача кожної частини грошей підтверджена окремою розпискою від 15 липня 2010 року, оригінали яких представник позивач надав суду. Зі змісту розписок, сторонами договору був встановлений розмір процентів, який складає 17%. Договір укладений без визначення строку повернення грошей. (а.с. 66-67). 31.10.2013 року на адресу боржника була направлена вимога про повернення грошей за договором, яка була вручена 07.11.2013 року (а.с. 7,8). Свої зобовязання перед позивачем, відповідач не виконав. У відповідності до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян і на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, що в даному випадку і виконано сторонами. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умови вимог ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Таким чином, судом встановлений факт наявності боргу відповідача перед позивачем в сумі 96 000 грн. та 17% річних за договором позики, які за період з липня 2010 року по листопад 2013 р., складають 54400 грн.. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконані зобовязання за договором позики, тому суд аналізуючи наведені обставини та досліджені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума боргу в розмірі 150400 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК, суд стягує з відповідача на корсить позивача сплачений судовий збір в сумі 1504 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved