Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно на [PERSON] , [INFO] , та до досягнення ним повноліття. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Сину встановлено інвалідність, в зв`язку з чим вона веде догляд за дитиною-інвалідом та не може працювати. Відповідач час від часу надає матеріальну допомогу на утримання сина, однак розмір такої є недостатнім, тому просить стягнути з нього аліменти у вищевказаному розмірі. Відповідач у подано до суду відзиві позовні вимоги просить задоволити частково та стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі ј частки від заробітку, оскільки він регулярно проводить час з сином, допомагає матеріально, купляє одяг та необхідні йому речі, оплачує ліки. Позивач працює неофіційно, а він має іншу сім`ю. Позивачем подано відповідь на відзив, згідно з ким позовні вимоги підтримує в повному обсязі, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження доводів, викладених у відзиві. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 жовтня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Також сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14 січня 2013 року, а.с. 7). Згідно з даними довідки виконкому Жуківської сільської ради від 18 червня 2020 року №89 (а.с. 8) позивач не працює з 31.05.2016, веде догляд за дитиною інвалідом [PERSON] , 2012 року народження. При розгляді позовних вимог за предметом спору суд передусім виходить з того, що ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено, що обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання сина, з урахуванням того, що в суду не має відомостей про офіційне працевлаштування відповідача, а також про те, що відповідач має інші аліментні зобов`язання, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України у розмірі 1/4 частки від заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Надана позивачем довідка від 18 червня 2020 року №89 не є належним доказом того, що [PERSON] позбавлена можливості працевлаштування через необхідність постійного стороннього догляду за дитиною інвалідом. В свою чергу, частиною першою ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Приймаючи саме таке рішення суд виходить також з того, що визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси сина, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дітей, а також загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності та моральності. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з урахуванням ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved