Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Лебединської міської ради про встановлення факту належності майна померлому та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Як спадкоємиця за законом після смерті батька позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину квартири [ADDRESS], їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю реєстрації права власності за померлим на дане нерухоме майно. Тому позивачка прохає суд встановити факт належності померлому [INFO] [PERSON] на праві приватної власності ? частини квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на дану частину квартири. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, а представник відповідача позовні вимоги визнала. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України, за згодою сторін, суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] в м. Лебедин Сумської області помер батько позивачки - [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина, що вбачається із свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтва про смерть (а.с. 7-9). До складу спадщини [PERSON] входить право на ? частину квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого відділом комунального майна та приватизації Лебединського міськвиконкому від 17 березня 1994 року (а.с. 10). З довідки фізичної особи-підприємця [PERSON] від 4 травня 2016 року № 23 вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS], не зареєстровано. Інвентаризаційна вартість квартири станом на 4 травня 2016 року становить 92675 грн. (а.с. 11). Постановою приватного нотаріуса Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдилова Ю.В. від 21 червня 2016 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на вказану частину квартири за померлим (а.с. 14). З інформаційної довідки із Спадкового реєстру та копії спадкової справи наданих приватним нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдиловим Ю.В. від 5 липня 2016 року № 1335/01-16, вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 18-20). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт належності померлому [PERSON], ? частини квартири [ADDRESS], знайшов підтвердження в судовому засіданні. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що позивачка, як дочка померлого [PERSON], є спадкоємицею за законом першої черги після його смерті, тому має право на спадщину на ? частину квартири [ADDRESS]. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved