overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у зв'язку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сім'ю. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що не підтримує подружніх відносин з відповідачем з 17.06.2015 року через відсутність взаємоповаги один до одного, взаєморозуміння у вирішенні побутових проблем сім'ї. На примирення з метою зберегти сім'ю категорично не погоджується, оскільки використані нею в позасудовому порядку заходи для збереження сім'ї не дали позитивного результату. Спору про спільне сумісне майно подружжя та визначення місця проживання й утримання неповнолітньої дочки не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та заперечень по суті позову не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 07.06.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №29. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Сторони мають одну малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, визначення місця проживання й утримання малолітньої дитини сторони не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка не підтримує подружніх відносин з відповідачем з червня 2015 року, не бажає примиритися і зберегти сім'ю, а використані нею заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у зв'язку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Позивачка має бажання змінити прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається на дошлюбне. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ст.ст.212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у звязку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сімю. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що у звязку з тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, проживає окремо від нього й не підтримує подружніх відносин з 02.08.2017 року. На примирення з метою зберегти сімю категорично не погоджується через відсутність взаєморозуміння один з одним та у вирішенні побутових проблем сімї. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору про спільне сумісне майно подружжя, а також щодо утримання та про місце проживання неповнолітньої дочки, яка проживає з нею, не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Левадна». Відповідач позов визнав у повному обсязі, на примирення з позивачкою не погоджується через відсутність взаєморозуміння один з одним, та пояснив, що можливість зберегти сімю вичерпано. Спору про спільне сумісне майно подружжя, утримання та місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачкою, не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 11.02.2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області за №6. Дошлюбне прізвище позивачки Ус (а.с.10). Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою (а.с.11). Спору щодо визначення місця проживання, утримання неповнолітньої дитини та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка та відповідач не підтримують подружніх відносин та проживають окремо з 02.08.2017 року, не бажають примиритися і зберегти сімю, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у звязку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1). На підставі ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 206, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у звязку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сімю. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що у звязку з тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, проживає окремо від нього й не підтримує подружніх відносин з грудня 2016 року. На примирення з метою зберегти сімю категорично не погоджується через постійні сварки та конфлікти в сімї, які виникають на ґрунті відсутності взаєморозуміння один з одним та у вирішенні побутових проблем. Спору про спільне сумісне майно подружжя, а також щодо утримання та про місце проживання неповнолітнього сина, який проживає з нею, не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Ковган». Відповідач позов визнав у повному обсязі, на примирення з позивачкою не погоджується через відсутність взаєморозуміння один з одним, та пояснив, що можливість зберегти сімю вичерпано, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Спору про спільне сумісне майно подружжя, утримання та місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачкою, не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 25.04.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області за №205. Дошлюбне прізвище позивачки Бушило (а.с.4). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою (а.с.5, 11). Спору щодо визначення місця проживання, утримання неповнолітньої дитини та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка та відповідач не підтримують подружніх відносин та проживають окремо з грудня 2016 року, не бажають примиритися і зберегти сімю, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у звязку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1). На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, ст.ст.212, 214 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у звязку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сімю. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що у звязку з тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, проживає окремо від нього й не підтримує подружніх відносин з лютого 2017 року. На примирення з метою зберегти сімю категорично не погоджується через відсутність взаєморозуміння один з одним та у вирішенні побутових проблем сімї. Спору про спільне сумісне майно подружжя, а також щодо утримання та про місце проживання неповнолітньої дочки, яка проживає з нею, не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач позов визнав у повному обсязі, на примирення з позивачкою не погоджується через відсутність взаєморозуміння один з одним та у вирішенні побутових проблем сімї, й пояснив, що можливість зберегти сімю вичерпано. Спору про спільне сумісне майно подружжя, утримання та місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачкою, не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 12.02.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області за №5. Дошлюбне прізвище позивачки Шкарупа (а.с.5). Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою (а.с.6, 9). Спору щодо визначення місця проживання та утримання малолітньої дитини сторін та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка та відповідач не підтримують подружніх відносин та проживають окремо з лютого 2017 року, не бажають примиритися і зберегти сімю, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у звязку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1). На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, ст.ст.212, 214 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин через відсутність взаєморозуміння один з одним, що постійно призводило до конфліктів у сім`ї, у звязку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сімю. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивачка 02.08.2017 року подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім того зазначила, що проживає окремо від відповідача та не підтримує подружніх відносин з грудня 2016 року, спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, не має. Правом на надання строку для примирення подружжю скористатись не бажає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] (а.с. 19). Відповідач 01.08.2017 року та 02.08.2017 року подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 18, 20). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 25 жовтня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1821, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-КЕ №126674, яке видано цього ж числа. Дошлюбне прізвище позивачки Городнича. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину дочку [PERSON] вікторію Андріївну [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №231473, виданим відділом ДРАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області 05.01.2016 року (а.с.5). Під час судового розгляду не встановлено наявності спору між сторонами щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, визначення місця проживання та утримання неповнолітньої дитини. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до матеріалів справи, сторони проживають окремо та не підтримують подружніх відносин з грудня 2016 року, не бажають примиритися і зберегти сімю, у звязку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1). На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ч.2 ст.197, ст.ст. 212, 214 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що Відділом реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим 17 квітня 2009 року за актовим записом №88 між позивачкою та відповідачем зареєстрований шлюб, від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Разом з цим, фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з вересня 2013 року, у зв'язку з тим, що за період спільного проживання у них склалися різні погляди на життя та вони втратили взаєморозуміння. Позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від розірвання шлюбу через органи РАЦСу. За таких обставин, позивачка вважає, що є підстави для задоволення поданої нею позовної заяви. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, надіславши на адресу суду заяву, у якої вона просить розглянути справу за її відсутності та зазначає, що позов підтримує. При цьому, у адресованій суду заяві позивачка зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заява про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходила. За таких обставин, беручи до уваги думку позивачки, яка у адресованій суду заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів у справі, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Сторони з 17 квітня 2009 року знаходяться у шлюбі, зареєстрованому в зазначений день Відділом реєстрації актів цивільного стану Джанкойського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим за актовим записом №88 (а.с.6). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Через взаємне непорозуміння сторін з різних питань сімейного життя, яке викликано відмінностями у характерах, в сім'ї склалися умови, що виключають можливість сумісного проживання. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2013 року. На примирення позивачка не згодна. Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що сім'я розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Вимог щодо розподілу майна, що є спільною власністю, не заявлено. Беручи до уваги, що згідно із ст.ст.21, 24 СК України шлюб - це сімейний союз чоловіка і жінки, якій ґрунтується на їх вільній згоді і примушування до якого не допускається, а позивачка зберегти сім'ю не бажає, враховуючи те, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, суд з врахуванням положень ст.112 СК України, доходе висновку, що маються підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що Відділом реєстрації актів цивільного стану Сакського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим 02 жовтня 2009 року за актовим записом №249 між позивачкою та відповідачем зареєстрований шлюб, від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Разом з цим, фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені, у зв'язку з тим, що за період спільного проживання у них склалися різні погляди на життя та вони втратили взаєморозуміння. За таких обставин, позивачка вважає, що є підстави для задоволення поданої нею позовної заяви. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, надіславши на адресу суду заяву, у якої вона просить розглянути справу за її відсутності та зазначає, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, від нього на адресу суду надійшла телефонограма, у якої він просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що позов визнає. За таких обставин, суд, враховуючи положення ч.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Сторони з 02 жовтня 2009 року знаходяться у шлюбі, зареєстрованому в зазначений день Відділом реєстрації актів цивільного стану Сакського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим за актовим записом №249 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Судом встановлено, що малолітня дитина сторін проживає з позивачкою і спору про її місце проживання на цей час немає. Через взаємне непорозуміння сторін з різних питань сімейного життя, в сім'ї склалися умови, що виключають можливість сумісного проживання. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. На примирення сторони не згодні. Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що сім'я розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Вимог щодо розподілу майна, що є спільною власністю, не заявлено. Беручи до уваги, що згідно із ст.ст.21, 24 СК України шлюб - це сімейний союз чоловіка і жінки, якій ґрунтується на їх вільній згоді і примушування до якого не допускається, а сторони зберегти сім'ю не бажають, враховуючи те, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, суд з врахуванням положень ст.112 СК України, доходе висновку, що маються підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона з відповідачем уклала шлюб 15 березня 2003 року у відділ ДРАЦСу Міжгірського РУЮ Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 13. До реєстрації шлюбу вони проживали у фактичних шлюбних відносинах і від їх спільного проживання [INFO] народилася одна дитина - син [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони є люди різних характерів та поглядів на життя, через що між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. Вже більше п'яти років вони не проживають разом. Подальше сумісне життя за таких обставин є неможливим. Їхній шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, а тому його збереження є недоцільним. У позовній заяві просить суд винести рішення, яким шлюб між нею та відповідачем розірвати, а після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка [PERSON] в судове засідання не заявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суд не повідомив. В порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 березня 2003 року у відділ РАГСу Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 13, що стверджується копією свідоцтва про одруження, наявною у матеріалах справи. Від спільного подружнього проживання, як вбачається із копії свідоцтва про народження (а.с. 5) у сторін народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є протилежність поглядів на шлюб та сімю, несумісність характерів, що призводить до постійних сварок та непорозумінь між сторонами. Разом не проживають більше п'яти років. Позивачка стверджує про неможливість існування шлюбу між ними у такій формі, його формальність та невиконання прямого призначення шлюбу. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Продовження існування шлюбних відносин між сторонами у такій формі приводить до загостренні їхніх відносин і створює лише конфліктні ситуації, а тому його доцільно розірвати. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved