Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що її батьки [PERSON], [PERSON] проживали в с. Боянець, хутір Ліс 5 Жовківського району в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого був батько, а мати членом двору, що стверджено випискою із погосподарської книги Боянецької сільської ради. Право власності на майно двору було зареєстровано на імя батька. 15.11.1992 року батько помер що стверджено свідоцтвом про смерть. Мати, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька, як голови двору, але не оформила нотаріально. 9.10.2006 року померла і мати що також стверджено свідоцтвом про смерть. Про те, що батьки перебували в шлюбі стверджено витягом із державного реєстру про шлюб за 1957 рік, виданим Жовківським відділом РАЦС. При житті мати склала заповіт яким все своє майно заповіла дітям, їй та брату [PERSON], [PERSON], але [PERSON] від спадкування відмовився, подавши заяву в нотконтору, оскільки пропустив строк звернення за спадщиною. [PERSON] який проживав в Росії і помер, заяви про спадкування в передбачений законом строк, не подавав. З приводу спадкування вона звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори де відкрито спадкову справу № 409/2016 однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу на імя матері, та розяснено, що мати, прийнявши спадщину та будучи членом колгоспного типу двору не оформила права власності на спадкову частку та частку члена двору. Батьки мали рівне право на частку в майні двору, по 1/2 частині, однак мати свого права на частку в майні двору не оформило, а свідоцтво про право власності на ім»я батька втрачено. Про те, що право власності двору було зареєстровано стверджено випискою з книги Боянецької сільської ради станом на 30.06.1990 року. Спадщина нею прийнята так як вона на день смерті проживала з матір»ю. Відповідно до техпаспорта виготовленого Червоноградським МБТІ в с. Боянець хут. Ліс № 5 Жовківського району знаходиться житловий будинок загальна площа якого становить 68,9 кв.м., житлова 52,5 кв.м, допоміжна 16.4 кв.м. з господарськими будівлями. Позивачка в судове засідання не прибула, однак до суду звернулася з клопотанням її представник Дем»янович Г.М., яка просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. Представник відповідача та третіх осіб в судове засідання не з»явилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак Боянецькою сільською радою, Жовківською державною нотконторою надіслано листи про розгляд справи у відсутності їх представників, а тому суд вважає можливим розгляд справи в їх відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з»явилися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засідання досліджено заявлені в матеріалах справи письмові докази, дослідивши та оцінивши письмові докази, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] належить задоволити з наступних підстав. З свідоцтва про смерть серії 1- СГ №439584 виданого Боянецькою сільською радою вбачається, що [PERSON] помер 15.11.1992 року. 9.10.2006 року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть 1-СГ № 069370 виданим Боянецькою сільською радою. Про те, що [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] стверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу в 1957 році. З витягу із погосподарської книги Боянецької сільської ради, особовий рахунок № 416 вбачається, що господарство [PERSON] станом на 30.06.1990 року відносилося до колгоспного типу двору головю якого він був, а його дружина [PERSON] була членом двору. Із заповіту, посвідченого Боянецькою сільською радою. 9.12.2996 року вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах. [PERSON] від спадкування відмовився про що подав в нотконтору заяву, [PERSON] про спадкування в передбачений ст.. 1270 ЦК України строк не звертався, а тому відповідно до ст.. 1271 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину. З довідки № 3567 від 09.08.2016 року виданої Червоноградським МБТІ вбачається, що будинок № 5 хутір Ліс в с. Боянець зареєстровано за колгоспним двором в 1988 році, головою якого був [PERSON] Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно ПВС України №13 від 25.12.1992 року № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього члена двору і поширюється на випадки припинення двору з 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав, а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Отже після смерті голови двору, його частку в майні двору, що становила 1/2 будинку успадкувала дружина [PERSON] але не оформила нотаріально. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже мати позивачки, як член двору мала право на половину майна двору, а відтак позивачка, як спадкоємець, має право на весь будинок в с. Боянець по вул. хут. Ліс №5 Згідно вимог ст. 12689 ЦК України позивачка є такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала з матір»ю на день смерті. Оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. З техпаспорта виготовленого Червоноградським МБТІ в с. Боянець хут. Ліс № 5 Жовківського району знаходиться житловий будинок загальна площа якого становить 68,9 кв.м житлова 52,5 кв.м, допоміжна 16.4 кв.м з господарськими будівлями. Відповідно до вимог п. 1 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст..392 ЦК України передбачено захист порушеного права шляхом подання позовної заяви про визнання права власності. Таким чином суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved