Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по аліментам та неустойки в зв`язку з заборгованістю по сплаті аліментів, зазначивши, що вони перебували з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому був розірваний. В період шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 07.09.2011 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 350грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішення звернуто до виконання. Відповідач [PERSON] допустив заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 30.06.2015 року складає 10132,00грн. На неодноразові звернення з вимогою погасити заборгованість відповідач не реагує. Тому позивачка змушена звернутись до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованість по аліментам в сумі 10132,00грн. Крім того позивачка просила стягнути з відповідача неустойку в зв`язку з заборгованістю по сплаті аліментів в сумі 3039,60грн. та судові витрати, понесені нею. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Просить справу розглянути в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав. В силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає можливим вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України взявши до уваги відсутність з боку позивача заперечень про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до копії рішення суду від 10.01.2012 року шлюб між позивачкою та відповідачем [PERSON] розірвано та присвоєно позивачці дошлюбне прізвище [PERSON](а.с.18). Зміст свідоцтва про народження серії 1- АМ №166833, виданого [PERSON], [INFO], підтверджує батьківство сторін, тобто позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON]М.(а.с.8). Згідно рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 07.09.2011 року по справі №2-625/11 з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в сумі 350грн. щомісячно, до досягнення дочкою повноліття(а.с.11). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 30.06.2015 року, наданої ВДВС по Тростянецькому району Тростянецького МРУЮ Вінницької області заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 30.06.2015 року складає 10132,00грн.(а.с.5). Згідно наданого позивачем розрахунку, неустойка(пеня) за прострочення сплати аліментів становить 3039,96грн. Відповідач не надав суду заперечень проти позову. Довідка №411 від 02.07.2015 року, видана виконкомом Цибулівської сільської ради Тростянецького району підтверджує факт того, що на утриманні позивачки [PERSON] перебуває її дитина [PERSON], [INFO]. (а.с.11). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача, тому слід стягнути з нього неустойку(пеню) від суми несплачених аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем надано квитанцію №91 від 30.06.2015 року про оплату за правову допомогу в сумі 350грн.(а.с.12), крім того на її користь підлягає стягненню з відповідача витрати за сплату судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved