Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів із [PERSON] посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач не надає належної та необхідної матеріальної допомоги, хоча має в тому зобов'язання. У зв'язку з наведеним позивач просила присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання дітей у розмірі по 500грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні [PERSON] у підтримання своїх вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце розгляду справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення; із заявою про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення до суду не звертався, - тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечила позивач. Вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав: Із фотокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 30.04.2009 року від котрого в них двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час перебувають на утриманні позивача. У судовому засіданні під час розгляду цивільної справи про стягнення аліментів із пояснень позивача [PERSON] установлено, що [PERSON] неналежно виконував обов'язок по утриманню дітей, а також в малій мірі брав участь у їх вихованні. У зв'язку з цим суд надає віри позивачу [PERSON] в тому, що фактично на утримання дітей протягом зазначеного часу саме нею використовувались та затрачалися кошти на утримання неповнолітніх дітей: на харчування, одяг, при необхідності на лікування та інші потреби, але про це документально підтвердити їй складно, оскільки фактично не збирала доказів. За законодавством України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття у спосіб, визначений за домовленістю між ними. Судом установлено, що між сторонами в даній цивільній справі не досягнуто згоди. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, аналізуючи зібрані докази із наведеними нормами закону, пояснення позивача, ураховуючи інтереси дітей, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, суд прийшов до висновку в необхідності присудити стягувати аліменти в розмірі по 500грн. із відповідача щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення ними повноліття з часу пред'явлення такого позову, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При присудженні такої суми і задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу пояснень позивача, представлених документів і присуджує до стягнення щомісячні кошти (аліменти) з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON], роз'яснивши, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів; що [PERSON] вправі звернутись із окремим позовом про участь батька у додаткових витратах на дітей.

Outcome: approved