Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба в справах дітей Золочівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що вона являється донькою [PERSON] . Мати позивача [PERSON] померла у 2017 році. Відповідач після смерті дружини залишив доньку на бабусю [PERSON] та переїхав проживати у с. Жуличі Золочівського району Львівської області. З цього часу відповідач не навідується до доньки, матеріально не допомагає. [PERSON] проживає із своєю бабусею. Весь цей час перебуває на її повному утриманні. Відповідач на потреби доньки коштів не дає. Також вказує, що [PERSON] своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Відповідач зовсім не цікавиться розвитком своєї дочки, станом її здоров`я, не дбає про її інтереси. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності та у відсутності її представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] у с. Солова Золочівського району Львівської області, батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у с. Куровичі Золочівського району Львівської області. Згідно довідки Куровицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Золочівської районної ради Львівської області від 11.09.2019 року № 02-25/118, [PERSON] дійсно навчається в 11 класі у 2019/20 навчальному році. Як вбачається з характеристики учениці 11 класу Куровицької ЗОШ І-ІІІ ст. Золочівської районної ради Львівської області [PERSON] , 2003 року народження, учениця доброго фізичного і розумового розвитку. Добре сприймає новий навчальний матеріал. але несистематично виконує домашні завдання, тому навчальний матеріал засвоїла на середньому рівні. На уроках уважна, дисциплінована, але не завжди активна. Систематично відвідує школу. Приймає участь у художній самодіяльності класу, любить фізичну культуру. Бережливо відноситься до шкільного майна. Згідно характеристики виданої виконкомом Куровицької сільської ради Золочівського району Львівської області від 23.09.2019 року № 821, [PERSON] проживав без реєстрації у [ADDRESS] по місцю проживання померлої дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . В сім`ї виховувалася неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] за час проживання у с. Солова Золочівського району Львівської області громадського порядку не порушував, зловживав спиртними напоями, не працював, підсобного господарства не утримував. Вихованням своєї дочки [PERSON] не займався і не займається. Після смерті матері дитиною займається старенька бабця [PERSON] . [PERSON] дочки не відвідує, не цікавиться її життям, матеріально не допомагає. Згідно висновку комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини № 6 від 03.10.2019 року, затвердженого розпорядженням голови райдержадміністрації № 311 від 10.10.2019 року, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Зазначені гарантії кореспондуються із ст. 52 Конституції України, відповідно до якої діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. В свою чергу, відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до абз. 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням того, що відповідачем позов визнано, також встановлено, що він не виконує батьківських обов`язків щодо неповнолітньої доньки без поважних на те причин протягом тривалого часу, не підтримує зв`язків з донькою і не вчиняє жодних спроб контактувати з нею, не надає матеріальної допомоги, не бере участі у вихованні неповнолітньої [PERSON] , не цікавиться її життям та здоров`ям впродовж тривалого часу, такі його дії суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, у зв`язку з чим приходить до висновку, що вимога позивача про позбавлення батьківських прав є підставною та підлягає до задоволення. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня подання позовної заяви - 23.12.2019 року виходячи з наступного. Відповідно до ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача, приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання доньки підлягає до задоволення, з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня подання позовної заяви - 23.12.2019 року, що дасть змогу забезпечити для дитини належні умови проживання та розвитку. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в користь держави в сумі 840,80 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved