Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що згідно рішення 10 сесії 5 скликання Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області від 04.12.2003 року їй у приватну власність безкоштовно передано земельну ділянку площею 0,00446 га розташовану в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку - для ведення особистого селянського господарства для гаражництва. На вказаній земельній ділянці нею самочинно побудований гараж (літера «А»), погріб (літера П/А), сарай (літера А1). Наявність гаража, погріба і сараю та їх вартість підтверджується технічним паспортом виготовленим Тиврівським районним структурним підрозділом КП «ВООБТІ», довідкою про технічну характеристику об`єкта від 20.04.2007 року. Самочинне будівництво здійснено на земельній ділянці кадастровий номер 0524510500:01:007:0046, яка виділена саме для будівництва гаража за вказаною адресою. Рішенням виконавчого комітету Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області № 195 від 14.06.2007 року даний гараж виділено в окреме будинковолодіння та присвоєно порядковий номер «32» по [ADDRESS] , тобто надана юридична адреса: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] . Розпорядженням Гніванського міського голови № 13-Р від 17 лютого 2016 року назву [ADDRESS] . Просить визнати за нею право власності на господарську будівлю, а саме: гараж (літера «А»), погріб (літера П/А), сарай (літера А1), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Гніванської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника міської ради, позовну заяву підтримують в повному обсязі. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши усі докази надані позивачем, суд вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Як вбачається з матеріалів справи позивач бажає оформити право власності на гараж, площею 18,6 кв.м., який розташований на земельній ділянці, кадастровий номер 0524510500:01:007:0046, розташований за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] . Однак, не може цього зробити, оскільки вказана будівля збудована в самочинному порядку. Проте, згідно рішення виконавчого комітету Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області № 195 від 14.06.2007 року даний гараж виділено в окреме будинковолодіння та присвоєно порядковий номер «32», по [ADDRESS] , тобто надана юридична адреса: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] (а.с. 10). Рішення № 193 від 04.12.2003 року 10 сесії 5 скликання «Про передачу в приватну власність земельних ділянок» [PERSON] передано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку площею 0,00446 га, розташовану в [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд - для ведення особистого селянського господарства (а.с.4). Будівля гаражу, знаходиться на земельній ділянці площею 0,0044 га кадастровий номер 0524510500:01:007:0046 в [ADDRESS] . Стаття 376 ЦК України передбачає, що право власності на самочинне будівництво може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво, якщо не порушує право інших осіб і надана земельна ділянка під будівництво. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на новостворену річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором, або законом, а право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України, суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво. На підставі ст.ст. 328, 331, 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved