Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Страхова компанія «Омега», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши, що 01.10.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], яка керуючи автомобілем [NUMBER] здійснила наїзд на позивача та її доньку [PERSON], [INFO], в наслідок чого [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2016 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності у звязку із передачею її на поруки трудовому колективу. Під час розгляду кримінального провадження [PERSON] свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочину визнала повністю. На даний час відповідач ухиляється від відшкодування завданої позивачу шкоди. Під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, позивачу було завдано матеріальних збитків, а саме: пошкоджено її речі, вартість яких відповідно до висновку експерта, з урахуванням їх зносу становить 11235,96 грн. Окрім майнової шкоди, відповідачем була завдана позивачу також і моральна шкода, яка полягає у моральних душевних стражданнях, які позначили негативні зміни у її житті. У позивача на очах відповідач автомобілем збила її 9 місячну доньку. В момент ДТП вона перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжується почуттям розгубленості, страху за своє здоровя і життя своєї доньки. Внаслідок ДТП у позивача порушились нормальні життєві звязки, змінився звичний спосіб життя, на період лікування позивач не могла приділити належної уваги своїй 9 місячній дитині, яка теж була госпіталізована, що забрало неймовірну кількість сил у неї, в силу чого позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь завдану їй матеріальну шкоду у розмірі 11235,96 грн., та стягнути завдану їй моральну шкоду у розмірі 35000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просила позов задовольнити, додатково зазначила, що відповідач, після вчинення ДТП, не вжила належних заходів щодо зупинення транспортного засобу, не вийшла допомогти їй після скоєння ДТП, не намагалась віднайти її дитину, а просто стояла і дивилась. Зазначила, що дійсно отримувала кошти від сторони відповідача за компенсацію витрат на лікування, а за компенсацію завданої матеріальної шкоди ніяких коштів не отримувала. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що був факт ДТП, відповідач керувала автомобілем, під час чого відбулося зіткнення із [PERSON], яка рухалась із дитиною у дитячому візку. Винуватцем ДТП є не лише відповідач, а й [PERSON], яка рухалася по проїзній частині дороги в попутному напрямку, чим порушила ПДР. Вважають, що кошти, які отримав чоловік позивача на лікування його дружини та доньки, були не повністю витрачені на лікування і їх повинно вистачити на компенсацію завданої матеріальної шкоди. Погоджується, що позивачу було завдано моральної шкоди, але вважає, що не в такому розмірі, який заявлено позивачем, а в меншому. Визнає, що були пошкоджені речі позивача, однак наскільки вони були пошкодженні не знає. Зазначав про малий водійський стаж відповідача. Просив в позові відмовити. Відповідач в судовому засіданні підтримала позицію свого захисника, від пояснень відмовилась. Третя особа в судове засідання не зявилася, що не перешкоджає розгляду даної справи. Суд, врахувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив, визначив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження серія І-АМ № 300488, виданого 24.12.2014 року та зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] являється батьком, а [PERSON] являється матірю [PERSON], [INFO] (а. с. 23). Зміст ухвали Вінницького міського суду Вінницької області, постановленої 12.07.2016 року по кримінальній справі № 127/1097/16-к, вказує, що [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності по ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 47 КК України у звязку з передачею її на поруки трудовому колективу Релігійної громади (парафії) Пресвятої [PERSON] Ангельської римсько-католицької церкви. Кримінальне провадження № 12015020010006563 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2015 року відносно [PERSON] за обвинуваченням за ч. 1 ст. 286 КК України закрити. Цивільний позов представника потерпілого [PERSON] залишено без розгляду. Встановлено, що 01.10.2015 року близько 16:30 год. водій [PERSON], керуючи технічно-справним автомобілем марки «Skoda Felicia» державний номерний знак АВ 1804 ЄН, рухалась по проїзній частині вулиці Тімірязєва в напрямку вулиці Червоноармійської в м. Вінниця. В районі будинку № 3-А [PERSON] не прийняла своєчасних заходів до зменшення швидкості руху свого автомобіля або зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустила наїзд на пішохода [PERSON], яка рухалась по проїзній частині у попутному напрямку з дитячою коляскою, в якій знаходилась її малолітня донька [PERSON] В ситуації, яка склалась, в діях водія [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з виникненням події даної ДТП. В судовому засіданні [PERSON] повністю визнала свою вину у інкримінованому їй злочині. (а.с. 6-7). Відповідно до копії висновку судово-медичної експертизи № 1535 від 17.11.2015 року, [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійна рана потиличної ділянки голови, садно тулуба (в області крила здухвинної кістки зліва), садна в області правого та лівого колінних суглобів і правої кисті. Вказані тілесні ушкодження у [PERSON] по давності утворення відповідають строку ДТП, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи 01.10.15 р., травми належать до легких тілесних ушкоджень, як такі, що не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, що спричинили короткочасний ( понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоровя (а.с. 8-10). Згідно копії довідки, виданої заступником головного лікаря з економічних питань [PERSON], зазначено, що гр. [PERSON] перебувала на лікуванні реанімації та анестез. №1 Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги з 01.10.2015 р. по 02.10.2015 р. Середня вартість одного ліжко-тижня 1470,97 грн. Вартість лікування хворого складає 1470,97 грн. (а.с. 11). Зміст виписки № 5508 із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON], [INFO], зазначає, що [PERSON] перебувала у стаціонарі в період з 02.10.15 р. по 06.10.15 р., повний діагноз: закритий перелом 4/3 правого стегна з незначним зміщенням, множинні садни обличчя, забій мяких тканин чола зліва. Стресовий посттравматичний розлад. (а.с. 22). Відповідно до копій розписок від 4.10.2015 року та від 3.10.2015 року, наданих [PERSON], зазначено, що [PERSON] отримав кошти в сумі 500 дол. США та в сумі 1000 грн. від [PERSON] в рахунок лікування тілесних ушкоджень, які нанесені його доньці [PERSON] та дружині [PERSON] в результаті ДТП, яке відбулось 01.10.2015 року по вул. Тімірязєва в м. Вінниці (а.с. 49,50). Згідно висновку товарознавчої експертизи № 893 від 04.11.2015 року, ринкова вартість речей потерпілої [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме: на 01.10.2015 року, становила: мобільного телефону фірми «Iphone 5» з урахуванням зносу могла становити 2465,84 грн., експерт оглянувши телефон виявив значні пошкодження, телефон не вмикається, тому експерт не може встановити його здатність до функціонування; дитячої коляски фірми «ТАКО NIX», світло-бурого кольору, з урахуванням зносу могла становити 7100 грн. 00 коп., при цьому експерт встановив забруднення, глибокі подряпини та потертості на поверхні металевого корпусу дитячої коляски, порушення цілісності основного матеріалу; жіночої куртки молочного кольору з урахуванням її зносу могла становити 555 грн. 00 коп., при цьому експерт встановив значне забруднення, деформація первісної форми, потертості по всій поверхні виробу, численні плями на поверхні куртки, пошкодження поверхні куртки у вигляді наскрізного розриву; жіночих джинсів, синього кольору з урахуванням їх зносу могла становити 525 грн. 70 коп., при цьому експерт встановив пошкодження джинсів у вигляді розривів; коричневих жіночих черевиків з урахуванням її зносу могла становити 589 грн. 42 коп., при цьому експерт встановив глибокі подряпини та потертості на поверхні черевиків, розрив матеріалу верху. Крім цього, експерт надав висновок щодо ринкової вартості пошкоджених речей, станом на час проведення експертизи, однак, в цій частині висновок експерта судом до уваги при вирішенні даних спірних правовідносин не береться, оскільки встановленні експертом пошкодження відповідних речей позивача обєктивно вказують на неможливість їх подальшої експлуатації, що вказує на спричинення позивачу шкоди в обємі та розмірах, що відповідають визначеній експертом ринковій вартості відповідних речей станом на момент ДТП, що і не заперечується позивачем, виходячи із заявлених ним позовних вимог, оскільки позивач визначаючи розмір завданої їй шкоди виходила не із вартості нових речей, а із їх вартості, яка відповідає визначеній експертом ринковій вартості пошкоджених речей станом на момент ДТП. (а.с. 12-21). Норма ст. 22 ЦК України зазначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Частина 1 ст. 1166 ЦК України визначає, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зміст п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України прописує, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, зокрема, фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. Частина 1 ст. 1168 ЦК України визначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Норма ч. 2 ст. 1187 ЦК України зазначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частина 4 ст. 61 ЦПК України прописує, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За даних обставин, враховуючи ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області, постановлену 12.07.2016 року по кримінальній справі № 127/1097/16-к, яка набрала законної сили, і згідно якої [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності по ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 47 КК України у звязку з передачею її на поруки трудовому колективу, що не є реабілітуючою обставиною, при цьому [PERSON] в судовому засіданні з розгляду відповідної кримінальної справи визнала свою вину у вчиненні зазначеного злочину за обставин, при яких в наслідок винних, протиправних дій [PERSON] було завдано тілесних ушкоджень та матеріальної шкоди позивачу, останнє виразилось в пошкодженні її речей, характер пошкоджень яких є значним та, з огляду на відповідний висновок експерта, вказує на неможливість подальшого їх використання, враховуючи ступінь вини відповідача, в тому числі те, що при вчиненні злочину відповідачем, позивач рухалась з дитячим візком з донькою по проїзній частині дороги в попутному напрямку, що є порушенням, зокрема, п. 4.1 Правил дорожнього руху, що має істотне значення щодо обставин вчинення відповідачем відповідної ДТП, разом з тим, суд враховую те, що позивач не ставить вимогу про компенсацію їй коштів, фактично витрачених нею на придбання таких речей, а ставить вимогу про компенсацію їй коштів, що відповідають орієнтовній, можливій ринковій вартості таких речей станом на момент ДТП, а тому суд вважає, що в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення, при цьому в частині відшкодування моральної шкоди, враховуючи завданий позивачу фізичний біль, що був наслідком спричинених тілесних ушкоджень, лікування яких хоч і не було тривалим, але на початковому етапі проходило стаціонарно, враховуючи пережитий емоціональний стрес позивача, зокрема пов'язаний із обставинами безпосередньої участі в ДТП та перенесеного страху і переживання за життя доньки, яка також зазнала значних пошкоджень від згаданої ДТП, та потребувала тривалого лікування, що обєктивно не могло не відобразитись на позивачу, як матері дитини, та однозначно вплинуло на зміну звичного життя позивача, в силу чого, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що в частині відшкодування моральної шкоди позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, зі стягненням з відповідача на користь позивача 25000 грн. 00 коп. Щодо розподілу судових витрат згідно вимог ст. 88 ЦПК України, то суд враховує наданий позивачем [PERSON] № 1 здачі-приймання виконаних робіт від 18.08.2016 року (а.с. 42), зміст якого вказує, що [PERSON] потратив 2 год. на консультації з правових питань, 2 год. на опрацювання законодавчої бази, 2 год. на формування правової позиції, 4 год. на підготовку документів та складання позовної заяви, що в загальному, з врахуванням узгодженої ціни між сторонами за 1 год. - 1290 грн. 00 коп., становить 12900 грн. 00 коп., проте суд частково погоджується з наданим суду розрахунком понесення судових витрат по даній справі, при цьому враховує лише 4 год., які були потрачені [PERSON] на підготовку документів, складання позовної заяви та консультації з правових питань, в іншій частині відповідний Акт № 1 не може бути врахований судом при компенсації витрат, що є судовими витратами в даній цивільній справі, враховує норму ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, в силу чого суд вважає, що позивачу необхідно компенсувати понесені ним судові витрати за надання правової допомоги в загальному розмірі 2320 грн. 00 коп. (4 х 580), при цьому стягнувши з відповідача на користь держави 551 грн. 20 коп., що становить суму судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial