Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Харківського районного суду Харківської області із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], громадянки України, уродженки [INFO], місце смерті Донецька область, м. Торез, яка настала 14 січня 2016 року у віці 90 років внаслідок ішемічної хвороби серця. Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Олександрівка Богодухівського району Харківської області померла 14 січня 2016 року в м. Торез Донецької області у віці 90 років. Смерть настала вдома за адресою: м. Торез, м-н. 30 років Перемоги № 46/31, внаслідок ішемічної хвороби серця, про що на території не підконтрольній Україні. Торезький відділ бюро судово-медичної експертизи видано лікарське Свідоцтво про смерть № 44 від 15.01.2016р. та довідку про причини смерті. [PERSON] була матір'ю заявника і родинний зв'язок між ними підтверджується Свідоцтвом про народження заявника. 05 квітня 2016 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції у Харківській області заявнику надано відмову в проведенні державної реєстрації смерті її матері [PERSON], через те, що вищезазначене лікарське Свідоцтво про смерть не відповідає формі визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Отримати лікарське Свідоцтво про смерть встановленого зразка є неможливим через те, що на території м. Торез Донецької області органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. В зв'язку з цим для заявника виникла необхідність встановлення факту смерті у судовому порядку для проведення державної реєстрації смерті її матері, що спонукало її звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. У судове засідання сторони не зявилися, до суду надали заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно розяснень пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами, відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не вправі відмовляти в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У відповідності до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що 14 січня 2016 року на тимчасово окупованій території України - в м. Торез Донецької областіпомерла [PERSON], [INFO], уродженка с. Олександрівка Богодухівського району Харківської області, у віці 90 років, що підтверджується копією лікарського Свідоцтва про смерть № 44 від 15.01.2016p., виданого Торезьким відділенням експертизи (а.с.9), та копією довідки про причину смерті від 15.01.2016р. (а.с.11). Дані обставини створюють перешкоди заявнику для отримання Свідоцтва про смерть матері державного зразку України. Факт родинних відносин з померлою [PERSON]та заявником підтверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON] (російською мовою [PERSON]) серії ІІ-ДК за № 269726, де в графі батьки її матірю зазначена російською мовою [PERSON] (а.с.10). 08 серпня 1981 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (російською мовою [PERSON]) та змінила своє прізвище на [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-НО за № 407117 (а.с.11). Тому, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, а чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, в звязку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Вимогами ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, а тому суд вважає за необхідне рішення про встановлення факту смерті 14 січня 2016 року на тимчасово окупованій території України - в м. Торез Донецької області[PERSON], [INFO], допустити до негайного виконання. На підставі викладеного, ст.ст. 234, 235, 256, 257-1, 259 ЦПК України,

Outcome: approved