Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказавши, що свідоцтвом про право власності на житло від 27.06.1994р., виданого Ужгородським відділком Львівської залізниці згідно із розпорядженням від 22 червня 1994 року №394, житлова квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності за гр. [PERSON], [PERSON] [PERSON]. При звернення заявника до приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Похил Наталії\~Михайлівни з метою оформлення договору дарування на належну їй частку житлової квартири, їй було відмовлено, у зв'язку із розбіжностями, а саме: в свідоцтві про право власності на житло від 27.06.1994 р. її прізвище вказане «[PERSON]», тоді як згідно паспорту її прізвище «[PERSON]». Визнання належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для розпорядження належної їй на праві спільної сумісної власності квартири. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Похил Наталія Михайлівна, в судове засідання також не з'явилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі та не заперечує проти заявлених вимог заявника. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Так, в свідоцтві про право власності на житло від 27.06.1994р., яке видане Ужгородським відділком Львівської залізниці згідно із розпорядженням від 22 червня 1994 року №394, зазначено прізвище, ім'я та по батькові, співвласника як «[PERSON]». В той же час, відповідно до паспорту серії [NUMBER], правильне прізвище, ім'я заявника - [PERSON], [INFO]. Провівши аналіз вищевказаних документів у їх сукупності, зіставивши їх дані, суд прийшов до висновку, що свідоцтво про право власності на житло від 27.06.1994р., яке видане Ужгородським відділком Львівської залізниці згідно із розпорядженням від 22 червня 1994 року №394, на ім'я «[PERSON]», належить «[PERSON]».

Outcome: approved