Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 19.09.2018 вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею і після розірвання шлюбу також проживатиме з нею. Спору про поділ майна на даний час немає. Протягом останніх п`яти місяців вони припинили відносини і проживають окремо. Причиною розірвання їхніх відносин стали різні погляди на життя та втрата взаєморозуміння стосовно багатьох важливих питань щодо спільного проживання, внаслідок чого відповідач вчиняв відносно неї як психологічне, так і фізичне насильство. Такий спосіб життя її не влаштовує. Вони не бажають примирятися, оскільки не можуть дійти згоди з багатьох питань щодо їхнього спільного співжиття. Шлюб існує лише формально. Просить розірвати шлюб. Після розірвання\~шлюбу бажає\~залишити \~прізвище « [PERSON] ». В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав, просить розірвати шлюб. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено, що 19 вересня 2018 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3). [INFO] в них народилася донька [PERSON] (а.с.4), яка після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою. Шлюб фактично розпався. Сторони більше півроку проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.

Outcome: approved