Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приморська районна державна адміністрація Запорізької області, яка виконує функції органу опіки та піклування, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без годи та супроводу батька (з урахуванням уточненої позовної заяви від 24.05.2019 року). В обґрунтування позову зазначено, що сторони по справі з 05.07.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . З березня 2015 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, дитина проживає разом з матір`ю у будинку її батьків у селі Єлизаветівка , Приморського району, Запорізької області. Відповідач проживає окремо, шлюб між подружжям не розірвано. Спільне господарство сторони не ведуть. Дитина перебуває на утриманні матері, відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки надає нерегулярно, але з позовом про стягнення аліментів позивач до суду не зверталася. Договору про утримання дитини (забезпечення гармонійного розвитку дитини) між позивачем та відповідачем не укладалось. Позивач не працює, але матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток за рахунок допомоги на дитину від держави та допомоги від рідних. Матеріальну допомогу позивач отримує також і від рідних, які проживають за кордом України, які запропонували їй і допомогу в оздоровлені дитини для вилікування наявного в неї «церебрального діагнозу і затримки мовного розвитку» та її ефективному розвитку з малолітнього віку, для чого ними запропоновано позивачу регулярно щорічно приїздити до них до [ADDRESS], а саме до тітки [PERSON] , на період до трьох місяців щорічно та здійснювати обстеження здоров`я дитини на кваліфікованому рівні у медичних установах та забезпечувати їй гідний розвиток. В них є можливість надавати позивачу з дитиною житло у окремій кімнаті квартири, забезпечити харчування за їх рахунок та відшкодувати позивачу витрати на переїзд з України до міста. Однак, оскільки їхня дитина є малолітньою особою, яка ще не досягла 16 річного віку, дозвіл на її виїзд за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий за конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення. Отримати у відповідача згоду на виїзд їхньої дитини за кордон до міста Ростов на Дону у позасудовому порядку позивач не має змоги, оскільки відповідач безпідставно не надає згоду на виїзд дитини за межі України на період до трьох місяців, посилаючись на те, що оздоровити дитину можна і на території України, а виїзд дитини за кордон потягне за собою негативну зміну мовного середовища дитини, що підтверджується відповідями відповідача від 21.01.2019 року та від 22.04.2019 року, зверненням позивача з проханням надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон від 18.04.2019 року. За висновком служби у справах дітей Приморської районної державної адміністрації Запорізької області, яка виконує функції органу опіки та піклування від 23.04.2019 року № 01-17/155 та згідно з розпорядженням голови Приморської районної державної адміністрації Запорізької області від 24.04.2019 року № 204 позивачу надано дозвіл для тимчасового виїзду дитини за межі України разом з матір`ю, але на період одного місяця, як передбачено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» про внесення змін до ч. 5 ст. 175 СК України. Однак, позивач зазначає, що строк один місяць буде мало для оздоровлення дитини, тому звертається до суду з даним позовом. На підставі вищевикладеного позивач просить суд надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон за межі України неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у супроводі матері - [PERSON] , [INFO] , до країни - Російська Федерація, за адресою: [ADDRESS] , власницею якої є громадянка Росії [PERSON] , на три місяці, у період з 01.08.2019 року по 31.10.2019 року із забезпеченням [PERSON] , [INFO] , проїзду дитини за кордон і з-за кордону транспортом загального користування (автомобільним), перебування дитини за кордоном та із забезпеченням повернення дитини на територію України в строк до 31.10.2019 року включно. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що проти позову не заперечує, якщо позивач самостійно сплатить дану поїздку і візьме всю відповідальність за поїздку і повернення доньки на територію України на себе і не буде вимагати відшкодування покладених на нього судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Справу просить розглянути без його участі. Представник третьої особи - Приморської районної державної адміністрації Запорізької області, яка виконує функції органу опіки та піклування, у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи, що всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів, яких достатньо для ухвалення рішення. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У підготовчому засіданні встановлено, що сторони 05 липня 2014 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] та складено відповідний актовий запис № 492 (а.с. 10). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Єлизаветівської сільської ради Приморського району Запорізької області, актовий запис № 01 (а.с. 11). Як вбачається з довідки Єлизаветівської сільської ради Приморського району Запорізької області від 16.01.2019 року за № 116, [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована та мешкає на території сільської ради за адресою: [ADDRESS] , та має склад сім`ї : дочку - [PERSON] , [INFO] , брата - [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Відповідно до довідки Приморської міської ради Приморського району Запорізької області від 15.03.2019 року за № 163, за адресою: [ADDRESS] , фактично постійно проживають: [PERSON] (зареєстрована за вказаною адресою), [PERSON] (без реєстрації за даною адресою) (а.с. 17). Згідно з довідкою Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 02.04.2019 року за № 01-17/01/0926, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 19.05.2007 року по теперішній час (а.с. 25). Матеріалами справи встановлено, що 18.04.2018 року та в подальшому 18.01.2019 року [PERSON] зверталася до [PERSON] із заявою про надання ним їй дозволу на тимчасовий виїзд за кордон за межі України малолітній дитини - [PERSON] , без згоди та супроводу батька - [PERSON] у супроводі матері - [PERSON] до країни - Російська Федерація до міста Ростов на Дону за адресою: [ADDRESS] , на три місяці, або на строк, що не перевищує одного місяця з метою оздоровлення та відпочинку дитини за кордон, або надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон із зазначеною метою та на зазначений термін (а.с. 51, 53, 54). Відповідно до заяв [PERSON] від 21.01.2019 року, від 22.04.2019 року, останній не надає згоду [PERSON] на виїзд їхньої доньки [PERSON] за межі України, в тому числі в РФ, посилаючись на те, що оздоровлювати дитину дешевше в Україні, та на своє небажання щоб дитина чула російську мову, оскільки їй потім важко буде навчатися на українській мові. (а.с. 16, 52, 55). Згідно з Висновком Служби у справах дітей Приморської районної державної адміністрації Запорізької області про підтвердження місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , для її тимчасового виїзду за межі України від 23.04.2019 року за № 01-17/155, Приморською районною державною адміністрацією Запорізької області, встановлено, що дитина проживає разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] повідомлено про необхідність інформування Служби у справах дітей про повернення дитини в Україну протягом місяця з дня виїзду в Україну та про відповідальність, передбачену ч. 7 ст. 184 КУпАП за умисне порушення встановленого законом обмеження щодо строку перебування дитини за межами України (а.с. 56). Відповідно до Розпорядження голови районної державної адміністрації від 24.04.2019 року за № 204, виданого Приморською районною державною адміністрацією Запорізької області, про затвердження висновку Служби у справах дітей Приморської районної державної адміністрації Запорізької області про підтвердження місця проживання малолітньої дитини [PERSON] для її тимчасового виїзду за межі України, яким затверджено висновок Служби у справах дітей Приморської державної адміністрації Запорізької області від 23.04.2019 року № 01-17/155 про підтвердження місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , разом з матір`ю [PERSON] , для її тимчасового виїзду за межі України та доручено повідомити [PERSON] про адміністративну відповідальність за порушення строків перебування дитини за кордоном України (а.с. 57). Згідно з ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. У випадку, якщо фізична особа не досягла шістнадцяти років, вона має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» врегульовано порядок здійснення громадянами України права на виїзд з України та в`їзд в Україну, порядок оформлення документів за зарубіжних поїздок. За змістом ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 за № 57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до пп. 1 п. 4 Правил виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Згідно зі ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст. ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю. Позивач неодноразово зверталася до відповідача із проханнями надати їй дозвіл на виїзд дитини за кордон з метою відпочинку та оздоровлення, однак у позасудовому порядку сторони не можуть дійти обопільної згоди з цього приводу. Вирішуючи спір по суті, суд виходить із засад рівності прав батьків на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Разом з тим, реалізація особами своїх батьківських прав не може мати наслідком порушення прав дитини на вільний та всебічний розвиток. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved