Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного\~товариства «Завод\~металоконструкцій Укрсталь\~Запоріжжя» про\~стягнення заборгованості\~по заробітній\~платі ,\~ середнього\~заробітку за\~час затримки\~розрахунку . В подальшому [PERSON] уточнила позовні вимоги ( а.с.52-53) , обґрунтовуючи уточнений позов тим, що з 31.01.2013\~року по\~04.08.2020\~року вона працювала на ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» 04.08.2021 року позивач [PERSON] була звільнена з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України , за власним бажанням у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею 14-річного віку. Відповідач \~не виплачував\~заробітну плату\~в повному\~обсязі,\~в зв`язку\~з чим\~утворилася заборгованість\~по заробітній\~платі.\~Станом на\~08.06.2021\~року відповідачем\~сплачена заборгованість\~по заробітній\~платі.\~ Оскільки в день звільнення відповідач, в порушення вимог законодавства про працю, не провів повний розрахунок з позивачем та не виплатив заборгованість по заробітній платі, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з компенсації за невикористану відпустку в сумі 1426,93 грн., заборгованість з втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в сумі 850,99 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 05.08.2020 по 09.06.2021 року в сумі 51994,25 грн. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача адвокат Касьяненко Г.О. надала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, за наявними в матеріалах справи доказами , уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на уточнену позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його місцезнаходження . На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] з 31 січня 2013 року по 04 серпня 2020 року працювала у Приватному акціонерному товаристві «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ», що підтверджується копією наказу (розпорядження) про прийняття на роботу № 10-пр від 31.01.2013 року та копією трудової книжки серії [NUMBER] ( а.с. 15, 9-11). Наказом генерального директора № 27-зв про припинення трудового договору від 04.08.2020 року позивачку звільнено: «За власним бажанням, у в зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею 14-річного віку, ст. 38 КЗпП України».(а.с. 14). В день звільнення, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач не провів повний розрахунок з позивачем , не виплатив заборгованість по заробітній платі. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч.1 ст. 21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Частиною першою статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Пунктом 5 розділу IV Порядку встановлено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньої (годинної) заробітної плати. Пунктом 8 розділу IV Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. (5 524,06 грн. + 4 978,90 грн.) / (23дн. + 20дн.) = 244,25 грн. З \~ \~ \~ \~урахуванням зазначеного, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середнього заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку. Таким чином, загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку обчислюється шляхом множення середньої заробітної плати на число робочих днів в період затримки. Станом на 08.06.2021 року відповідачем сплачена заборгованість по заробітній платі (а.с. 42, 52) . Таким чином,\~розмір середнього\~заробітку,\~який підлягає\~виплаті позивачці\~складає: 244,25\~грн.\~(середньоденний\~заробіток)\~х 124\~(кількість\~робочих днів\~за період\~з 05.08.2020\~року по\~01.02.2021\~року)\~=\~30\~256,00\~грн.\~ та\~244,25\~грн.\~(середньоденний\~заробіток)\~х 89\~(кількість\~робочих днів\~за період\~з 01.02.2021\~року по\~09.06.2021\~року)\~=\~21738,25\~грн.\~ Всього за період з 05.08.2020 року по 09.06.2021 року сума середнього заробітку складає : 30 256,00 грн. + 21738,25 грн. = 51994,25 грн. Стаття 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачає: «Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Відповідно до статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»: «Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Таким чином, сума компенсації складає: -4 757,52 грн. *100,2% * 99,4 % * 99,8 % * 100,5 % * 101,0 % * 101,3 % *100,9 %= 4 906,29 грн. 4906,29 грн. - 4 757,52 грн. = 148,77 грн. -5 524,06 грн. *99,4 % * 99,8 % * 100,5 % * 101,0 % * 101,3 % * 100,9 % = 5 685,43 грн. 5685,43 грн. - 5 524,06 грн. = 161,37 грн. -4 978,90 грн. * 99,8 % * 100,5 % * 101,0 % * 101,3 % * 100,9 % = 5 155,28 грн. 5 155,28 грн. - 4 978,90 грн. = 176,38 грн. -603,25 грн. *100,5 % * 101,0 % * 101,3 % * 100,9 % = 625,87 грн. 625,87 грн. - 603,25 грн. = 22,62 грн. -9116,01 грн. *100,5 % * 101,0 % * 101,3 % * 100,9 % = 9 457,86 грн. 9 457,86 грн. - 9 116,01 грн. = 341,85 грн. Всього : 148,77 грн. + 161,37 грн. + 176,38 грн. + 22,62 грн. + 341,85 грн. = 850,99 грн. Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день увільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація згідно з частиною першою статті 117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved