Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати на навчання сина в сумі 3500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є батьком дитини, але належної допомоги на утримання сина не надає, а тому дитина перебуває на повному утриманні позивача. Крім того, дитина є студентом Кропивницького коледжу механізації сільського господарства, що передбачає додаткові витрати на навчання. Позивач у судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, заперечень чи відзиву на позовну заяву не подавав. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з'явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно ст.ст.181, 191 СК України позивач, як мати дитини, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу) від дня пред'явлення позову. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року роз'яснено, що до передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 09.10.1999 року Кіровським РВ РАГС м. Кіровограда, актовий запис №667, який розірвано рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2017 року (а.с.2,5). У шлюбі народився [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке видано 05.04.2016 року відділом ДРАЦС Кіровоградського РУЮ у Кіровоградській області, актовий запис №1, де батьками дитини зазначені сторони (а.с.4). Довідка №906 від 04.10.2018 року, видана виконкомом Вільненської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, свідчить, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та має на своєму утриманні сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно довідки №812 від 04.10.2018 року, виданої Кропивницьким коледжем механізації сільського господарства, [PERSON] вступив у 2017 році до навчального закладу, де навчається на ІІ курсі за спеціальністю «Агроінженерія», денна форма навчання, термін закінчення навчання 30.06.2021 року, що також підтверджується студентським квитком серія [NUMBER] від 10.11.2017 року (а.с.6, 8). Зваживши докази по справі, суд приходить до висновку, що позивач самостійно забезпечити належне утримання неповнолітнього сина не може та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є батьком дитини і повинен її надати, а тому позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, то вони є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними та достатніми доказами. Зокрема, матеріали позовної заяви не містять жодних доказів, які підтверджують наявність додаткових витрат і відповідно дають можливість здійснити їх розрахунок, що суперечить положенням ст.185 СК України. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини та докази, якими їх підтверджено, суд приходить до висновку, що позов підлягає лише частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. Відповідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial