Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її сина - [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначення її опікуном, вказуючи на те, що з дитинства він проживає разом з нею та страждає на тяжке хронічне психічне захворювання. Зазначає, що [PERSON] є інвалідом з дитинства, йому встановлена І (перша) «А» група інвалідності. Крім того, йому встановлений діагноз «нижня параплегія». Він потребує стороннього догляду, повністю залежний від сторонніх осіб, не транспортабельний. Просить суд визнати її сина [PERSON] недієздатним та призначити заявницю опікуном [PERSON] . Заявниця у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги заяви просить задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи 1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки МСЕК від 02.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , є інвалідом першої А групи з дитинства та потребує постійного стороннього догляду. Згідно з консультаційним висновком спеціаліста КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 17.09.2020 року [PERSON] , [INFO] , встановлений діагноз «F-73. Нижня параплегія». Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 502 від 17.12.2020 року, складеного КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного захворювання, а саме прояви важкої розумової відсталості з явищами алалії внаслінок раннього ураження центральної нервової системи з явищами нижнього парапарезу - що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Частиною 3 ст. 296 ЦПК України визначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно ч. 3 ст. 297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України. Згідно ст. 39 ч. 1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 40 ч. 1 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу заявниці щодо визнання [PERSON] недієздатним. Щодо вимоги заявниці про призначення її опікуном [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В силу ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Суд констатує, що матеріали справи не містять подання органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , оскільки таке подання органу опіки та піклування суду надано не було. За таких обставин, зважаючи на відсутність у справі відповідного подання органу опіки та піклування, суд позбавлений можливості призначити заявницю опікуном [PERSON] . Разом із тим, суд роз`яснює заявниці, що указане питання може бути вирішено окремо після набрання законної сили рішенням суду про визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до статті 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимоги заявниці щодо призначення її опікуном [PERSON] як передчасної, оскільки органом опіки та піклування до суду не надано відповідного подання. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог.

Outcome: partial