Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, в якому з урахуванням змінених позовних вимог просить визнати за нею право власності на ? ідеальної частини житлового будинку по [ADDRESS]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з 10 листопада 1995 року перебуває в шлюбі з відповідачем, однак на час звернення до суду сторони проживають окремо та розпочато процес розірвання шлюбу в судовому порядку. Під час шлюбу ними побудовано спірний житловий будинок, який вона просить поділити між сторонами в рівних частках визнавши за нею, зокрема, право власності на ? ідеальної частини. В судове засідання позивач не з'явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні визнав ту обставину, що спірний будинок належить до спільної сумісної власності подружжя, щодо поділу майна поклався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі з 10 листопада 1995 року, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] виданого відділом РАЦСу по м. Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина дочка [PERSON], [INFO]. На земельній ділянці наданій відповідачу [PERSON] на підставі рішення Дубівської сільської ради від 26.06.2002 р. №2/9, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 № 121298, побудований житловий будинок. Згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої 14.03.2013 року, будівництво об'єкта було розпочато 16.12.2005 року, завершено 28.02.2013 р., готовність будинку 100%. В силу ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворений житловий будинок виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 року «Про питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Таким чином, спірний житловий будинок може бути об'єктом поділу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. Позивач не ставить питання про поділ будинку в натурі, просить визнати за нею право власності на ? ідеальної частини. Такі вимоги позивача з огляду на вище вказане є такими, що підлягають задоволенню. В той же час, вирішуючи питання про поділ спільного майна подружжя, суд вважає необхідним вирішити питання про право власності відповідача на ? ідеальної частини спірного будинку. В силу ст. 355, ч. 3 ст. 372 ЦК України після поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності припиняється, об'єкт належить сторонам вже на праві спільної часткової власності.

Outcome: approved