Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], який було уточнено 17.07.2015 року, та просить розірвати між ними шлюб, посилаючись на те, що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 12.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №115. Від шлюбу дітей сторони не мають. Причиною розірвання шлюбу [PERSON] зазначає те, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Поступово сімя почала розпадатися. Кожен зі сторін вже тривалий час не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємну повагу один до одного. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Позивач вважає, що шлюб із відповідачем є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними тривалий час мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування. [PERSON] також зазначає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних стосунків із [PERSON], оскільки вказані у позові обставини продовжуються протягом тривалого часу, спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів, тому це лише погіршить стан відносин із відповідачем та продовжить їх перебіг у часі. Надання строку на примирення, на думку позивача, буде суперечити її інтересам та моральним засадам суспільства. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити своє шлюбне прізвище «Пчельникова». Позивач надала до суду заяву про підтримання позову, задоволення його у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності (а.с.17). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не доповів, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин,\~ відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224\~ ч. 1 ЦПК України, суд визнає причину неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, - неповажною, і вирішує справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано між ними 12.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №115, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ №137707, видане відділом РАЦС по м. Чугуєву Чугуївського МРУЮ Харківської області 12.06.2010 року (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що родина фактично розпалася, майнова суперечка не виникла, спільних дітей сторони не мають, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Враховуючи викладене та

Outcome: approved