Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом в інтересах [PERSON] до Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON], після чого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,97 га. за [NUMBER], яка розташована на території Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS]. Представник позивача зазначає, що ? частину житлового будинку [PERSON] заповів [PERSON], тоді як земельна ділянка має розподілятись між спадкоємцями за законом між позивачем як дружиною спадкодавця та [PERSON] як сином спадкодавця. Представник позивача звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у зв'язку з тим, що втрачений правовстановлюючий документ на земельну ділянку, вона отримала відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. У зв'язку з наведеним просила визнати за позивачем право власності на ? частину зазначеної земельної ділянки. 06 вересня 2017 року представник позивача до розгляду справи по суті подала до суду заяву, в якій зменшила позовні вимоги і підставу позову, та просила визнати за позивачем, згідно ст. 1241 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), тобто за правом на обов'язкову частку у спадщині, право власності на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,97 га., яка належала [PERSON] та розташована на території Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 65). Ухвалою суду від 06 вересня 2017 року за клопотанням представника позивача в даній справі залучено як співвідповідача [PERSON], оскільки останній являється спадкоємцем по заповіту спірної земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,97 га., яка належала [PERSON]. Відповідач [PERSON] 17.08.2017 року подав до суду заперечення на позов, в якому зазначив, що його батько [PERSON] заповів йому спірну земельну ділянку заповітом від 07.06.2013 року, яким також заповів грошові вклади СРСР. Крім того, в цей же день, [PERSON] заповів його (відповідача) сину [PERSON] ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS]. Позивач же може претендувати лише на ? частину спірної земельної ділянки, як обов'язкову частку. Відповідач в запереченні вказує, що його батько [PERSON] перед смертю хворів, у зв'язку з чим, відповідач був змушений утримувати батька, забезпечувати необхідними ліками та харчуванням, а також проживати разом з батьком до дня смерті, залишивши свою дружину, оскільки проживав у іншій області. Вказує, що його мачуха (позивач по справі) не надавала батьку належного догляду, оскільки і сама є людиною похилого віку, а батько спілкувався виключно з ним та онуком [PERSON], про що свідчать заповіти, складені на їх ім'я. Відповідач стверджує, що Державний акт на право приватної власності на землю, про втрату якого стверджується в позові, знаходиться у нього, а тому твердження представника позивача про втрату такого правовстановлюючого документу безпідставні, відповідач надавав цей документ нотаріусу для огляду. Просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 53-55). 03.10.2017 року відповідач [PERSON] враховуючи зменшення позовних вимог та зміну підстави позову, подав до суду друге заперечення на позов, в якому до тих тверджень, що викладені у першому запереченні, додав, що його батько [PERSON] перед смертю знаходився у тяжкому безпорадному стані, а його дружина (позивач) усіляко ухилялась від надання батьку будь-якої допомоги, а тому не має права на спадкування обов'язкової частки у спадщині. Зазначив, що відповідно до частин 4-5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 103-104). Ухвалою суду від 20.10.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі у зв'язку зі смертю третьої особи [PERSON] та припинено участь останнього, у зв'язку з тим, що відносини з приводу якого виник спір не стосується останнього, [PERSON] не входить до кола спадкоємців, які можуть мати право на обов'язкову частку у земельній ділянці, а рішення в справі не може вплинути на його права (на права правонаступника). Представник позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, зменшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 66). Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в запереченнях просить розглядати справу без його участі та відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу без участі представника сільської ради, не заперечує проти визнання права власності по Закону (а.с. 69). В порядку ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Судом встановлено, що [INFO] в с. Капітанка Голованівського району Кіровоградської області помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] виконавчим комітетом Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 17.02.1990 року Капітанською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, позивач є дружиною [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого 21.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, що надійшло до суду з копією спадкової справи №91/2013, відповідач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,97 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що підтверджується копіями Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], наданими сторонами (а.с. 15, 63) та копією довідки відділу Держгеокадастру у Голованівському районі Кіровоградської області від 17.08.2015 року №П-70/0-82/6-15 (а.с. 14). Як вбачається з копії заповіту від 07.06.2013 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області Кирилюк І.В. та зареєстрованого в реєстрі за №9, [PERSON] за життя склав заповіт, яким заповів відповідачу [PERSON] земельну ділянку [NUMBER] площею 3,97 га., яка розташована на території Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 56). Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренка В.В. №284/02-31 від 07 серпня 2015 року, представнику позивача відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на земельну ділянку площею 3,97 га., яка знаходиться на території Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та залишилась після смерті [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з тим, що [PERSON] не надано правовстановлюючих документів (а.с. 16). Відповідно до копії спадкової справи №91/2013 року, заведеної після смерті [PERSON], з заявами про прийняття спадщини звернулись: за заповітом - [PERSON], [INFO], за заповітом - [PERSON], [INFO], за законом - [PERSON], [INFO]; відомості про інших спадкоємців відсутні; свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 81-102). Як вбачається з довідок Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 31.03.2017 року за №142 та №144, позивач з 1986 року по дату видачі довідки проживає [ADDRESS] (а.с. 18-19). Згідно копії довідки Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від [INFO] за №460, відповідач [PERSON] проводив догляд та похорони свого батька [PERSON], з яким проживав та вів спільне господарство (а.с. 61). Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до частин 4-5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). За нормами ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Нормами статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дослідивши та оцінивши всі надані сторонами докази в їх сукупності і взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] являється спадкоємцем спірної земельної ділянки по заповіту після смерті свого батька [PERSON], тоді як позивач, як непрацездатна вдова, має право на обов'язкову частку цього спадкового майна, яка складає половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом. Така частка, з урахуванням наявності лише двох спадкоємців першої черги, складає ? частину спадкового майна. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved