Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просила розірвати із ним шлюб, який було зареєстровано 29.02.1992 р. відділом ДРАЦС РС Снятинського РУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис №17 та стягнення із нього аліментів на утримання їх дітей від цього шлюбу [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, від якого у них є троє дітей, які проживають із матір'ю та перебувають на її утриманні. Подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині того, що у них різні характери і погляди на життя, у них виникають різні сварки і скандали, тому вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Позивачка вважає, що їх шлюб став формальним, перебувати у такому шлюбі вона не має бажання, а тому просить суд шлюб розірвати, дітей, оскільки вони проживають із нею та перебувають на її утриманні просила залишити проживати із нею та, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх дітей, хоча зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, позивачка просить суд призначити стягнення із відповідача на її користь аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення ними повноліття, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» та просила стягнути із відповідача у її користь суму сплаченого судового збору. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов у частині стягнення аліментів залишити без розгляду та у частині розірвання шлюбу позов просила задоволити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги у частині розірвання шлюбу визнав, на розірвання шлюбу згідний. Суд заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що позов є обґрунтованим, підставним та у частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд враховуючи, що позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - вважає, що їй слід залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі ч. 1 ст. 160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей немає, тому суд, враховуючи, що дитина постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, вважає, що дітей слід залишити проживати із матір'ю [PERSON] Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з цим, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат, а тому із [PERSON] слід стягнути 488,00 грн. судового збору в користь [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved