Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 10.07.2014 р. перебувала в шлюбі з відповідачем який розірвано рішення суду 01.04.2016 р. Від спільного проживання в них народилась донька [PERSON], [INFO]. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин в січні 2015 р. відповідач ніяким чином не піклується про дочку, не надає жодної матеріальної допомоги, аліменти не сплачує, не цікавиться розвитком доньки, не цікавиться станом її здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду. З 10.07.2015 р., за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти однак жодного разу з того часу навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина, загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.01.2017 р. склала 11400,00 грн. На засіданні опікунської ради Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації 18.09.2017 р. відбувся розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав відповідача де комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні малолітньої доньки. Поведінка відповідача свідчить про те, що він повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивач просить суд винести рішення яким: позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В суді позивач та його представник позов підтримали, просять його задоволити. Суду представник позивача пояснив, що сторони з січня 2015 р. проживають окремо, в дитячому садочку відповідача не знають, до дитини відповідача не приїздить, не цікавиться її розвитком, станом здоров'я. Позивач суду пояснила, що одного разу відповідач перебуваючи в нетверезому стані приїжджав із матір'ю до неї щоб побачитися з дитиною надала їм таку можливість; також восени 2017 р. відповідач двічі приїжджав сам ввечері, але було пізно і не надавала йому спілкуватися з дитиною; до 07.05.2018 р. відповідач аліментів їй не сплачував; кілька разів телефонував; один раз приїздив коли її не було вдома бо коли поверталася біля дверей знайшла пахунок із цукерками. Відповідач та його представник в суді позов не визнали, просять відмовити в його задоволені. Суду відповідач та його представник пояснили, що позивач не допускала його до спілкування з донькою; аліменти тривалий час не сплачував оскільки тривалий час хворів, потім неофіційно працював у м.Хмельницький де з ним не розрахувалися; 7-8 травня 2018 р. перерахував позивачу заборгованість по аліментах в сумі 7000,00 грн.; ходив в дитячий садочок щоб поспілкуватися з донькою однак вихователь йому відмовила за вказівкою позивача; в органи опіки та піклування з питань визначення часу спілкування з дитиною не звертався; в поліцію з приводу відмови позивача надати можливість поспілкуватися з донькою не звертався; з 2015 р. приїжджав щоб побачити доньку 4-5 разів. Представник третьої особи в суді позов підтримав, вважає його таким, що підлягає до задоволення. Суду представник третьої особи пояснив, що рішенням органу опіки та піклування Кам'янець-Подільської райдержадміністрації 18.09.2017 р. надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача, відповідача в будинку позивача не бачила біля двох років, постійно знаходиться вдома оскільки доглядає двох малолітніх дітей, дитина позивача ходить в дитячий садочок. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача, з досягнення дитиною сторін півторарічного віку відповідач проживає окремо, свого часу півроку працювала нянею в сільському дитячому садочку який відвідувала на той час [PERSON], однак відповідача там не зустрічала; відповідача в селі не бачила більше двох років. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є односельчанкою позивача, в селі відповідача востаннє бачила років два тому; одного разу позивач казала що відповідач приїжджав до неї вночі; за час спільного проживання сторін були випадки що відповідач після сварок забирав речі і уходив проживати до своєї матері. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір'ю відповідача; вважала що сторони будуть жити в шлюбі; після розірвання сином шлюбу з позивачем кілька разів їздила із сином до позивача в село, бачилась з онукою, востаннє була в жовтні 2017 р.; син казав їй що їде в село; при ній син також дзвонив позивачці хотів побачитись із дитиною однак позивач йому відмовляла; син їздив до дитини 3-4 рази за весь час, аліменти син не сплачував оскільки не мав постійної роботи, хворів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.07.2014 р., який розірваний рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 01.04.2016 р. Від спільного проживання в них народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 16.10.2015 р. по справі № 676/4611/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO]. в розмірі 600,00 грн. щомісяця, починаючи з 10.07.2015 р. до повноліття дитини. Відповідно до ст.. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено судом відповідач перебуваючи в шлюбі з січня 2015 р. припинив спільне проживання з позивачем, з того часу сторони проживали окремо, зазначені обставини встановлено рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 01.04.2016 р. по справі № 676/651/16-ц. За час який минув з січня 2015 р., за час окремого проживання між відповідачем та малолітньою донькою втрачено родинні зв'язки та розуміння вікових психологічних особливостей доньки. Батько донькою не цікавиться, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкувався з донькою, не відвідував дитячий садок, не брав участі у її матеріальному забезпеченні, не забезпечував необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкувався з дитиною, що порушує нормальні самоусвідомлення дитини; не виявляв інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені обставини підтверджуються: довідкою завідувача Оринінського ДНЗ «Калинка» від 23.01.2018 р., актом на предмет обстеження по господарського двору від 13.07.2017 р., довідкою Оринінської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 13.07.2017 р., поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] в суді. Після винесення рішення про стягнення аліментів відповідач аліменти позивачу на утримання доньки не сплачував, його заборгованість станом на 31.01.2017 р. складала 11400 грн. Після подачі позову до суду про позбавлення батьківських прав відповідач частково заборгованість по аліментах погасив, сплативши 7000,00 грн. заборгованості. Суд критично оцінює пояснення відповідача та його представника, що заборгованість по аліментах виникла в зв'язку з тривалою хворобою, з тим, що з ним не розрахувалися за виконану роботу оскільки жодних доказів в обґрунтування своїх тверджень ними суду надано не було. Зазначені обставини, на думку суду, свідчать, що відповідач умисно ухилявся, нехтував своїм батьківським обов'язком матеріально забезпечувати свою доньку, свідомо не виконував рішення суду. Суд критично оцінює твердження відповідача та його представника, що позивач перешкоджала йому у спілкуванні з донькою оскільки жодних доказів підтверджуючих його звернення в правоохоронні органи з приводу її дій, в орган опіки та спілкування для визначення часу спілкування з дитиною ними суду надано не було. З пояснень свідка [PERSON] - матері позивача видно, що відповідач за три роки(з січня 2015р.) до дитини їздив тільки 3-4 рази за весь час, дзвонив до позивача щоб узгодити час побачення з дитиною. Зазначені обставини, на думку суду, також вказують саме на неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої доньки. Відповідно до положень ч.5 та ч.6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку Кам'янець-Подільської райдержадміністрації від 18.09.2017 р. № 2039/01-31 визнано доцільним позбавити батьківських прав гр.[PERSON], 1992 р. народження, відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 164 СУ України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В той же час ст.. 169 СК України передбачено право батьків, які позбавлені батьківських прав звернутися з позовом до суду про поновлення батьківських прав. При цьому підставою звернення з позовом до суду є об'єктивні обставини, що підтверджують зміну поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, також беруться до уваги в цьому випадку інтереси дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved