Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «НВО «Йодобром»», який згідно ч.2 ст.31 ЦПК України було доповнено вимогами, а.с.103: -про стягнення 134.848грн.21коп., набутих і збережених без достатньої правової підстави з урахуванням індексу інфляції за період з 03.11.2004р. по 25.10.2013р.; -про стягнення трьох процентів річних за користування цими коштами у розмірі 15.575грн.98коп. за період з 01, 02, 03.11.2004р. по 25.10.2013р.; -про стягнення судових витрат у справі. Також [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сакської міськради АРК., який згідно ч.2 ст.31 ЦПК України було доповнено вимогами, а.с.103, про стягнення 82.796грн., які є вартістю здійснених нею невід'ємних поліпшень нежитлових приміщень загальною площею 52,7м2, розташованих за адресою: [ADDRESS] та про стягнення судових витрат у справі. Позов мотивований тим, що дане нежитлове приміщення вона придбала у відповідача на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом 27.10.2004р. за 56.616грн.00коп., ремонт якого здійснила за власний рахунок. Але рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АРК. від 10.06.2013р. зазначений договір було визнано недійсним на підставі ч.1 ст.203 ЦК України та витребувано у неї на користь територіальної громади м. Саки в лиці Сакської міськради АРК. Позивачка в судове засідання не з'явилася. У судовому засіданні представник позивачки, а.с.20, підтримала зазначені позовні вимоги, які просила задовольнити. Представники відповідачів, а.с.24,41, проти позову заперечували з тих підстав, що до теперішнього часу позивачка не скасувала в БТІ своє право власності на спірні нежитлові приміщення та не передала їх Сакській міськраді АРК. у виконання рішення Апеляційного суду АРК. від 10.06.2013р., у зв'язку з чим, її позовні вимоги є передчасними, а позовні вимоги про стягнення грошових коштів, набутих і збережених без достатньої правової підстави з урахуванням індексу інфляції та процентів за користування цими коштами суперечать вимогам ст.ст.334,1212 ЦК України, а.с.27,104. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає лише частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.216 ЦК України - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом 27.10.2004р., позивачка придбала у ПАТ «НВО «Йодобром»» за 56.616грн.00коп. нежитлові приміщення загальною площею 52,7м2, розташованих за адресою: [ADDRESS], а.с.13. Але рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АРК. від 10.06.2013р. зазначений договір було визнано недійсним на підставі ч.1 ст.203 ЦК України, а.с.15. Відповідно до вимог ст.1212 ЦК України - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. На підставі зазначеного вище суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ПАТ «НВО «Йодобром»» на користь позивачки вартість предмету договору купівлі-продажу в 56.616грн.00коп. * З пояснень представників сторін і матеріалів справи судом встановлено, що до теперішнього часу позивачка не скасувала в БТІ своє право власності на спірні нежитлові приміщення, а.с.14, та не передала їх Сакській міськраді АРК. у виконання рішення Апеляційного суду АРК. від 10.06.2013р., а.с.107-113. Але ці обставини та заперечення на позов представника ПАТ «НВО «Йодобром»», на думку суду, не мають правового значення для обов'язків ПАТ «НВО «Йодобром»» щодо виконання вимог ст.ст.216,1212 ЦК України, з наступних підстав. Статтею 216 ЦК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання правочину у разі його недійсності. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу спірних нежитлових приміщень позивачка [PERSON] уклала з ПАТ «НВО «Йодобром»», але рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АРК. від 10.06.2013р. ці нежитлові приміщення витребувані у [PERSON] на користь Сакської міськради АРК. з тих підстав, що відповідно до вимог чинного на період 27.10.2004р. законодавства ПАТ «НВО «Йодобром»» повинно було передати ці нежитлові приміщення у власність територіальної громади м. Саки, а не відчужувати їх. З цих підстав даний договір купівлі-продажу суд визнав недійсним. З зазначеного виходить, що з набранням законної сили рішення Апеляційного суду АРК. від 10.06.2013р. у ПАТ «НВО «Йодобром»» виникли зобов'язання щодо повернення [PERSON] отриманих від неї коштів за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень і ці зобов'язання не є похідними від обов'язку позивачки передати спірне нерухоме майно Сакській міськраді АРК., яке не було стороною цього договору купівлі-продажу. Також, враховуючи зазначені вище обставини теперішньої справи та вимоги ст.ст.182,317 ЦК України суд визнає, що з набранням законної сили рішення Апеляційного суду АРК. від 10.06.2013р. позивачка [PERSON] перестала бути повноцінним власником зазначених нежитлових приміщень тому, що суд позбавив її такої складової частини права власності, як права розпоряджатися цим майном. * Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.536 цього Кодексу - за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що рішенням від 10.06.2013р. колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АРК. визнала, що ВАТ «НВО «Йодобром»» протиправно уклало 27.10.2004р. з позивачкою договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна, а.с.15. Зазначене свідчить про безпідставне отримання відповідачем 57.716грн. від позивачки, а.с.8,9,10,11,12, за цим договором, а.с.13. До теперішнього часу відповідач користується цими грошовими коштами. Також цей договір купівлі-продажу не передбачає відмову позивачки від отримання процентів у разі визнання його недійсним. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з ПАТ «НВО «Йодобром»» на користь позивачки зазначені грошові кошти в сумі 57.716грн., набутих і збережених без достатньої правової підстави, з урахуванням індексу інфляції за період з 03.11.2004р. по 25.10.2013р., якими є 134.848грн.21коп. згідно наступного розрахунку: -індекс інфляції за даний період склав 2.3; -57.716грн. х 2.3 = 77.132грн.21коп.; -57.716грн. + 77.132грн.21коп. = 134.848грн.21коп. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію в 15.575грн.98коп., яка є трьома процентами річних за користування даними коштами в сумі 57.716грн. за період з 01, 02, 03.11.2004р. по 25.10.2013р. згідно наступного розрахунку: -25.016грн. (які позивачка перерахувала на рахунок відповідача 01.11.2004р., а.с.9) : 100 = 250грн.16коп. х 3 : 365 = 2грн.06коп. х 3280 днів = 6.756грн.80коп.; -16.500грн. (які позивачка перерахувала на рахунок відповідача 02.11.2004р., а.с.10) : 100 = 165грн. х 3 : 365 = 1грн.36коп. х 3279 днів = 4.459грн.44коп.; -6.200грн. (які позивачка перерахувала на рахунок відповідача 03.11.2004р., а.с.11) : 100 = 62грн. х 3 : 365 = 0грн.51коп. х 3278 днів = 1.671грн.78коп.; -10.000грн. (які позивачка перерахувала на рахунок відповідача 03.11.2004р., а.с.12) : 100 = 100грн. х 3 : 365 = 0грн.82коп. х 3278 днів = 2.687грн.96коп.; -а всього - 15.575грн.98коп. (6.756грн.80коп. + 4.459грн.44коп. + 1.671грн.78коп. + 2.687грн.96коп. = 15.575грн.98коп. * Суд вважає за необхідне покласти зазначений розрахунок в основу судового рішення з наступних підстав: -Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України - для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі неуки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Але сторони не заявляли клопотань щодо призначення судово-бухгалтерської експертизи на предмет визначення розміру грошової компенсації по цивільно-правовому спорі у теперішній справі. -Так згідно ч.1 ст.146 ЦПК України - у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. -Представник відповідача на надав суду жодних доказів у спростування зазначеного розрахунку, чим не виконав вимоги ст.ст.10,58,59 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Судом таких доказів не встановлено при розгляді справи. -Розрахунок зроблений у відповідності до індексів інфляції по Україні згідно даних ГУ статистики в АРК. * Вирішуючи позов [PERSON] до Сакської міськради АРК. про стягнення вартості поліпшень нежитлових приміщень, суд дійшов наступного. Також [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сакської міськради АРК., який згідно ч.2 ст.31 ЦПК України було доповнено вимогами, а.с.103, про стягнення 82.796грн., які є вартістю здійснених нею невід'ємних поліпшень нежитлових приміщень загальною площею 52,7м2, розташованих за адресою: [ADDRESS] та про стягнення судових витрат у справі. * Враховуючи зазначене та вимоги ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені у справі витрати по оплаті судового збору, згідно квитанції, а.с.1. * На підставі ст.ст. 11,525,526,509,598,599,611,625,1050 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95р. №4 «Про судо ву практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та

Outcome: partial