Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаним позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 13 грудня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3238. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з 13 грудня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якоговони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відразу після народження сина відповідач залишив сім`ю і став проживати окремо. З цього часу вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків та мають роздільний бюджет. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам сина. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2020 року вказану справу передано судді Жовноватюк В. С. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за вищевказаним позовом. Розпорядженням Виконуючого обов`язки керівника апарату Петухової А. О. від 05 лютого 2021 року № 255 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/16833/20, провадження № 2/760/2130/21 у зв`язку з перебуванням головуючого судді Жовноватюк В. С. у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами. На підставі вищевикладеного та відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду для розгляду вказаної цивільної справи визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 лютого 2021 року вказану справу прийнято до розгляду головуючим суддею Ішуніною Л. М. та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу 15-денний термін для надання відзиву. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. 26 травня 2021 року подала до канцелярії суду заяву щодо розгляду справи у її відсутність, відповідно до змісту якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином,, про поважність причин неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 13 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13 грудня 2014 року, виданим Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] . Після одруження прізвище позивача « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15 квітня 2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 840,80 грн, підлягають стягненню на її користь з відповідача. З огляду на викладене та

Outcome: approved