Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що вона є власником транспортного засобу марки «Fiat Punto» реєстраційний номер [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , виданого 12.04.2017року ТСЦ №6541, яким фактично, користується [PERSON] 01.03.2017року [PERSON] перебуваючи у дворі біля будинку №35, по вул. Миру, у м. Херсоні, пошкодив автомобіля «Fiat Punto» реєстраційний номер [NUMBER] , що знаходився на паркувальному майданчику у дворі біля будинку №35, поклав на кришу цеглу та наніс царапини заднього правого крила автомобіля. Внаслідок зазначених дій, їй заподіяна матеріальна шкода в сумі 23 645,00грн., що підтверджується рахунком-фактурою №СФ -00079 від 02.03.2017року ТОВ «Фаворит-ІТ Авто». За даним фактом вона звернулася до Дніпровського ВП ХВП ГУ НП в Херсонській області із заявою про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України. Інформацію за вказаною заявою внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №120172300300946, проте 30.06.2017року постановою слідчого СВ Дніпровського ВП ХВП НП в Херсонській області кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Факт спричинення [PERSON] матеріальної шкоди підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] Отже, суб`єктом відшкодування шкоди є особа, яка її завдала тобто, відповідач та саме з нього на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 23 645,00грн. В добровільному порядку відшкодувати шкоду відповідач в категоричній формі відмовляється. Окрім того, дії відповідача носять систематичний характер, який крім іншого, дозволяє собі висловлюватись нецензурною лайкою, штовхатися, погрожувати фізичною розправою, знімати двері в тамбурі, в якому знаходиться її квартира, у зв`язку з чим вона неодноразова зверталася до правоохоронних органів з метою вжиття необхідних заходів до відповідача. Пошкодженням автомобіля їй завдано душевних страждань і змусило докладати додаткових зусиль для відновлення нормальних життєвих зв`язків та усунення пошкоджень належного їй автомобіля, вона є особою похилого віку, факт наявності злочинних дій з боку відповідача щодо належного їй майна призвело до погіршення стану здоров`я, що виразилося у підвищенні тиску, головних болях. Розмір моральної шкоди вона оцінює в 10 000,00грн. З огляду на викладене, норми ст.ст.15,16,22-23,1166-1167,1192ЦК України, позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь 23 645,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 10 000,00грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати. Ухвалою суду від 14.01.2019 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У відзиві на позов відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що у 2015 року він в рамках цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, відновлення порушеного права на приватизацію, як свідок надав свідчення, що унеможливили задоволення позовних вимог. З цього часу [PERSON] створює його негативний імідж, шляхом подання неправдивих повідомлень до компетентних органів про скоєння ним правопорушень. За три с половиною роки жодна заява не підтвердилася, він до відповідальності не притягався. Просив у позові відмовити. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 27.03.2019 року відмовлено представнику позивача [PERSON] у розгляді справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, надані докази суд, установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч.1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом установлено, що 01.03.2017року у дворі біля будинку №35, по вул. Миру, у м. Херсоні, на паркувальному майданчику був пошкоджений автомобіль марки «Fiat Punto» реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , користується автомобіля [PERSON] . Вказаний автомобіль належав [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та 03.04.2017 року право власності на автомобіль «Fiat Punto», реєстраційний номер [NUMBER] ,перейшло до позивача на підставі свідоцтва про право власності на спадщину. За фактом пошкодження автомобіля [PERSON] звернулася до Дніпровського ВП ХВП ГУ НП в Херсонській області із заявою про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України. Інформацію за вказаною заявою внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №120172300300946. Згідно протоколу огляду, складеного слідчим Дніпровського ВП ХВП ГУ НП в Херсонській області 01.03.2017року, об`єктом огляду є автомобіль «FIAT PUNTO» сірого кольору реєстраційний номер [NUMBER] , що знаходиться на паркувальному майданчику за адресою: м. Херсон, вул. Миру, 35, на даху якого лежав камінь сірого кольору розміром 5?7міліметрів. Окрім того, на автомобілі маються дві подряпини: одна приблизно розміром 12см., розташована ближче до правого заднього колеса; друга приблизно 16см., розташована посередині правої задньої двері. Інші видимі пошкодження відсутні. Під час огляду транспортного засобу фото-таблиця пошкодженого автомобіля не складалася.. Відповідно до рахунку-фактури № СФ-00079 від 02.03.2017року складеного ТОВ «Фаворит-ІТ Авто» вартість робіт та матеріалів по відновленню лакофарбового покриття автомобіля ««FIAT PUNTO» державний номер [NUMBER] , разом із ПДВ складає 23 645,00грн. З постановию старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ХВП НП в Херсонській області від 30.06.2017 року вбачається, що під час досудового слідства встановлено, що 13.03.2017 року до ЧЧ Дніпровського ВП ХВП надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що 01.03.2017 року в м.Херсоні по вул. Миру [PERSON] . пошкодив автомобіль заявниці.Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст. 194 КК України. Кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (матеріальна шкода спричинена потерпілій внаслідок кримінального правопорушення не відповідає великим розмірам відповідно до вищезазначеної статті). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Із протоколу опитування потерпілого, свідка та інших осіб за їх згодою згідно п.7 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 03.08.2019 року вбачається, що свідок [PERSON] , 01.03.2017 року приблизно о 18.30 годин, знаходячись напроти паркувального майданчика у дворі будинку № 35 по вул. Миру в м.Херсоні бачила як до автомобіля марки Фіат, сірого кольору (номерний знак не запам`ятала) підійшов чоловік віком приблизно 50 років, середнього зросту, одягнутий в темний одяг на голові у в`язаній темній шапці, з сивими вусами. Чоловік озирнувся навколо, впевнився що його ніхто не бачить, підійшов до вищевказаного авто та став дряпати камінням заднє крило і задні двері з правої сторони автомобіля, після чого поклав камінь на дах авто. Потім вийшла жінка з будинку № 35 , підійшла до авто побачила подряпини і викликала поліцію. Як згодом зясувала поліція це був сусід власниці авто [PERSON] . Крім того в матеріалах справи маються роздруківки фотокарток, з яких вбачається факт пошкодження автомобіля відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, оскільки матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження розміру спричиненої шкоди та доказів вини відповідача в її заподіянні. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (ст.ст. 23, 1167 ЦК України). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позовні вимоги в частині заподіяння моральної шкоди та її розміру позивач обґрунтовувала тим, що пошкодження автомобіля завдало їй душевних страждань, змусило додатково докладати додаткових зусиль для відновлення нормальних життєвих зв`язків та усунення пошкоджень належного їй автомобіля. Крім того, позивач є особою похилого віку та факт наявності злочинних дій з боку відповідача щодо належного останній майна призвело до погіршення стану здоров`я, що виразилось у збільшенні тиску, головних болях, що підтверджується випискою з медичної карти. Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який розмір може мати суто умовний вираз. При цьому, суд враховує моральні страждання позивача, з урахуванням вимог розумності і справедливості, вважає необхідним визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 4000,00 грн. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України). Проте, в порушенням вимог зазначеної норми Закону стороною позивача не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що не дає суду підстав для вирішення питання про розподіл даних витрат позивача між сторонами. Відповідно до п. 1 ч. 2 та ч. 8ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) . Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи, що матеріали справи крім договору про надання правової допомоги та ордеру не містять жодного доказу понесення позивачем витрат, повязаних з наданням правової допомоги, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного, ст.ст.22-23,1166-1167,1192 ЦК України,

Outcome: partial