Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Станично-Луганської селищної ради Луганської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON], приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу про визнання права власності на житловий будинок в прядку спадкування за законом. Вказувала, що 15 вересня 2014 року померла її мати - [PERSON]. Заповіту померла не залишила, а отже спадкоємцями першої черги за законом є її доньки: [PERSON] та [PERSON]. 03 березня 2015 року було заведено спадкову справу № 6/2015 щодо майна померлої [PERSON] за заявою [PERSON] про відмову від спадщини на користь доньки [PERSON] Зазначала, що спадкову масу, після померлої [PERSON] складає житловий будинок за адресою смт. Станиця Луганська, вул.. 1-го Травня, буд. 4., який належав їй на праві приватної власності згідно з: -договором дарування, посвідченого Станично - Луганською держнотканторою 28.09.1989 р. р.н. 3217; -договором купівлі - продажу, посвідченого Станично - Луганською держнотконторою 26.12.1995 р., р.н. 1-2904. Вона прийняла спадщину після померлої [PERSON], оскільки у встановленому порядку звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що спадкоємцем не надані оригінали правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності померлої на вищевказаний житловий будинок, у наявності є лише їх копії. У звязку з наведеним просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок за адресою смт. Станиця Луганська, вул.. 1-го Травня, буд. 4. у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином,направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач Станично-Луганської селищна рада Луганської області у наданій до суду заяві просив розглядати справу без участі їх представника. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON] та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу теж звернулися до суду із заявами про розгляд справи у їх відсутність. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Так, судом встановлено, що 15 вересня 2014 року померла мати позивача, що вбачається із Свідоцтва про смерть від 18 вересня 2014 року, актовий запис № 1750, серії І-ЕД № 421491. Факт родинних відносин позивача із померлою підтверджується свідоцтвом про народження позивача від 17 січня 1994 року, серії V-ЕД № 328594, де у графі мати зазначена [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, позивач [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті матері. Згідно матеріалів спадкової справи № 06/2015, заведеної приватним нотаріусрм Київського міського нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON], померлої 15 вересня 2014 року відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку за адресою смт. Станиця Луганська, вул.. 1-го Травня, буд. 4., Із заяв про прийняття спадщини вбачається, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері у встановлений законом строк. Інших спадкоємців немає. [PERSON] приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] вбачається, що позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем не надано оригінали документів, що підтверджують право власності померлої на житловий будинок. З наданої відповідачем [PERSON] заяви вбачається, що вона відмовилась від права на спадщину на вищевказаний спірний будинок на користь позивача [PERSON] Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Порядок отримання правовстановлюючих документів взамін втрачених або зіпсованих врегульовано ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ № 1141 від 26 жовтня 2011 року, відповідно до якої у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє свідоцтво, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. Проте, особа, яка має право на таке звернення (власник майна) помер, в звязку з чим втратив свою правоздатність. Тому, виходячи з наведених обставин, позивач позбавлений можливості скористатися процедурою повторного отримання свідоцтва на нерухоме майно, що передбачена ст. 37 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі наказу Міністерства юстиції № 1844/5 від 14 грудня 2012 року «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна», зареєстрованого в Мінюсті 18 грудня 2012 року за № 2102/22414, органи, що видавали свідоцтва на право власності на нерухоме майно втратили повноваження щодо видачі дублікатів правовстановлюючих документів, що мають силу оригіналу. Таким чином, позивач як спадкоємець, не може отримати дублікат правовстановлюючого документу, що має силу оригіналу, з метою надання його нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, так, як відсутній правовий механізм для його отримання, що, в свою чергу обмежує права позивача, як спадкоємця, щодо набуття права власності на спадкове майно у визначеному чинним законодавством порядку шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вони підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved