Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 серпня 2010 року відділом РАЦС Волочиського районного управління юстиції, актовий запис № 135, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі в них народилися діти: [PERSON] , 2012 року народження, Дана, 2014 року народження. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги. Шлюбні відносини припинені з 2017 року, спору щодо визначення місця проживання дітей між ними немає. Переконана, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить позов задовольнити, терміну на примирення не надавати. Позивач в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить терміну для примирення не надавати. Відповідач, будучи повідомленим про дату і час судового розгляду, в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні, задовольнивши позовні вимоги, з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 серпня 2010 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 07 серпня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №135, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - « [PERSON] ». Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , 2014 року народження, що стверджується свідоцтвами про народження відповідно серії [NUMBER] від 25 жовтня 2012 року, серії [NUMBER] від 28 квітня 2014 року. Спору щодо виховання та утримання дітей між сторонами немає. Спільне подружнє життя сторін не склалося, шлюбні відносини припинені. Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі наведеного судом встановлено, що примирення між подружжям неможливе, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено. За вказаних обставин суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved