Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій просить встановити факт народження нею дитини чоловічої статі [INFO] у м. Донецьку, Україна, посилаючись на те, що [INFO] , знаходячись у лікарні в м. Донецьку, вона народила дитину - хлопчика. У зареєстрованому шлюбі вона не перебуває. Вони разом з [PERSON] бажають зареєструвати дитину та отримати свідоцтво про народження, передбачене законодавством України. Дитина народилася на території, яка тимчасово непідконтрольна українській владі, через що заявник не може отримати в органах державної влади України свідоцтво про народження дитини. Заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від них надійшли заяви про підтримання вимог заяви та розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою ВРУ № 789-ХП від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч. 3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження (абз. 1 ч. 4) та за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз. 5 ч. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що заявником у даній справі є громадянка України [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Як видно з матеріалів справи, заявник [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебуває. [INFO] [PERSON] у «Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства», який знаходиться за адресою: м. Донецьк, проспект Панфілова, буд. 3, народила дитину чоловічої статі (а.с. 9). На підтвердження факту народження дитини заявником надано копію медичного свідоцтва про народження № 282 від 21 лютого 2020 року, виданого «Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства» у м. Донецьку (а.с. 9), копію свідоцтва про народження дитини недержавного зразка (а.с. 10), копію обмінної карти вагітної [PERSON] (а.с. 11-18), фотографію, на якій зображені заявник [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] із новонародженою дитиною (а.с. 20). Даючи оцінку допустимості такого доказу, як копія медичного свідоцтва про народження № 282 від 21 лютого 2020 року, виданого «Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства» у м. Донецьку, що виданий медичним закладом на тимчасово окупованій території України, суд керується ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації особистих майнових та немайнових прав заявника, суд, як виняток, приймає до уваги вищевказаний доказ, та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт народження [PERSON] [INFO] дитини чоловічої статі у м. Донецьку, Україна, що надасть можливість заявнику отримати видане державним органом України свідоцтво про народження дитини. Відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, а у разі відсутності спільної заяви, запис про батька дитини здійснюється відповідно до ст. 135 СК України. Згідно з ст. 135 ч. 1 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Враховуючи зазначене, суд приймає до уваги те, що у рішенні суду, ухваленому в порядку статті 317 ЦПК України, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження дитини, її стать, а також відомості про її матір. Разом з тим, зазначення у судовому рішенні прізвища, імені та по батькові дитини не є обов`язковим та може бути зазначене батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Такий висновок узгоджується з частиною другою статті 319 ЦПК України, згідно з якою рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Таким чином, в судовому засіданні факт народження особи в певний час підтверджений в повному обсязі, а оскільки позасудове поновлення прав заявника неможливе, заяву слід задовольнити.

Outcome: approved