Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до СТОВ «Агросвіт» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, мотивуючи вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,460га, розташованої на території Савранської селищної ради, [ADDRESS], що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії II-ОД №058614 від 25.10.2003р., на яку є типовий договір оренди землі від 11.04.2007р. з СТОВ «Агросвіт», який вона не підписувала. Позивачка звернулася до вказаного товариства з заявою, щоб вони не обробляли її земельну ділянку, але у 2012 році відповідач її переорав і 11.05.2012р. надіслав їй листа, з якого вона довідалась про те, що у неї з товариством укладено договір і зареєстровано в ЦДЗК 12.03.2009р. за №040953200062. Позивачка, посилаючись на те, що вона не підписувала вказаний договір, а також на те, що у ньому не передбачені всі істотні умови, встановлені ст.15 Закону України «Про оренду землі», просить визнати його недійсним. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивачка особисто підписувала договір оренди земельної ділянки, кожний рік своєчасно отримувала орендну плату або сільгосппродукцією або грошима, на підтвердження чого надав суду відповідні докази її сплати, а крім того, претензій зі сторони орендодавиці щодо розміру орендної плати за час оренди не поступало, а тому у позові просив відмовити. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, встановив наступне. Позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,460га, розташованої на території Савранської селищної ради, [ADDRESS], що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії II-ОД №058614, зареєстрованим 25.02.2003р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №278 (а.с.12). Між [PERSON] та СТОВ «Агросвіт» на дану земельну ділянку був підписаний Типовий договір оренди землі від 11.04.2007р. терміном на 10 років, який був зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі у Савранському районному відділенні 12.03.2009р. за №040953200062 (а.с.3-4). Суд не приймає до уваги посилання позивачки на те, що вона не підписувала вказаний договір, оскільки ця обставина нею, а також її представником в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України не доведена і клопотання після виконання судом положень ч.4 ст.10 цього Кодексу представником позивачки не заявлено, а відтак він ухилився від доведення цієї обставини. Як встановлено ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, дійсної на час підписання договору, до істотних умов договору оренди земельної ділянки були віднесені умови про об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Судом встановлено, що підписуючи договір оренди земельної ділянки позивачка та відповідач не досягли згоди щодо усіх істотних умов, встановлених ст.15 Закону України «Про оренду землі». Так, орендна плата в договорі визначена в розмірі 500грн. із зазначенням того, що її розмір не переглядається (п.п.9, 13 типового договору оренди землі), що не відповідає Указу Президента України від 19.08.2008р. №725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», згідно якого одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки визнано забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема, шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. Також в договорі передбачено, що орендна плата може бути у натуральній формі. Між тим, при натуральній оплаті повинно бути визначено та узгоджено сторонами перелік, кількість або частка продукції, одержуваної із земельної ділянки, якісні показники продукції, місце, умови та порядок поставки; а при оплаті шляхом надання послуг - повинно бути визначено та узгоджено сторонами види, обсяги, строки і місце надання послуг. Обов'язковість узгодження цих умов випливає з наступного. Відповідно до ч.2 ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір); до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Оплата за оренду землі не грошима, а послугами чи натуральною оплатою свідчить про те, що укладений договір оренди земельної ділянки містить у собі елементи договорів міни (ст.715 ЦК України), а тому у цій частині, правовідносини сторін регулюються приписами законодавства щодо догорів міни. За договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар (ч.1 ст.715 ЦК України). Договором може бути встановлений обмін майна на роботи (послуги) (ч.5 ст.715 ЦК України). До договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання (ст.716 ЦК України). Враховуючи викладене, умови щодо переліку, кількості або частки продукції, одержуваної із земельної ділянки, якісні показники продукції, місце, умови та порядок поставки (при натуральної оплаті - ст.ст.532, 662, 664, 669, 671, 673 ЦК України), види, обсяги, строки і місце надання послуг (при оплаті шляхом надання послуг - ст.ст.530, 532, 901 ЦК України) є істотними умовами договорів міни. Але, як вже зазначалося вище, з цих істотних умов сторони не досягли згоди. Також, договір оренди земельної ділянки у порушення імперативних вимог ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» не містить умов щодо збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; та не визначена сторона, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини. Згідно ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Таким чином, договір оренди земельної ділянки зареєстрований незаконно. Державна реєстрація не робить неукладених договорів укладеними, а недійсних договорів дійсними, оскільки це не передбачено законодавством. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що між сторонами не досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору оренди земельної ділянки, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved