Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, який уточнювала. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2006 року по 05 червня 2012 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Їй на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого 18 квітня 2007 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 806 належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пров. Нижній, буд.\~3. На даний час в житловому будинку № 3 по пров. Нижній в м. Нікополі Дніпропетровської області зареєстровані позивач з її малолітнім сином [PERSON], а також її колишній чоловік [PERSON] [PERSON] з червня 2010 року не проживає в спірному житловому будинку без поважних причин, комунальні платежі не сплачує та його особистих речей в будинку немає. На даний час, позивач має намір розпорядитися належним їй житловим будинком, однак реєстрація відповідача в ньому створює їй перешкоди, у звязку з цим [PERSON] просить суд усунути їй перешкоди в користуванні спірним житловим будинком, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 3 по пров.\~Нижній в м. Нікополі. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, був допитаний адміністрацією Синельниківської виправної колонії УДПС України у Дніпропетровській області (№ 94), проти позову [PERSON] не заперечує (а.с.46). Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Так, відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~ст.319\~\~ЦК\~\~України\~\~власник\~\~володіє,\~\~користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, член сім'ї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, з підстав відсутності понад один рік у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку підряд без поважних причин. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2006 року по 05 червня 2012 року (а.с.11,13). [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого 18 квітня 2007 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 806 належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, пров. Нижній, буд.\~3 (а.с.8). В житловому будинку № 3 по пров. Нижній в м. Нікополі зареєстровані позивач зі свої малолітнім сином [PERSON], а також відповідач [PERSON], який доводиться їй колишнім чоловіком (а.с.15,37). Згідно акту про не проживання від 31 серпня 2015 року, затвердженого головою квартального комітету № 3 [PERSON], відповідач [PERSON] з червня 2010 року не проживає за адресою: [INFO] (а.с.38). Однак 18 лютого 2011 року вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину та призначено міру покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Зараховано засудженому [PERSON] в строк відбування покарання час знаходження його під вартою - з моменту затримання з 11 липня 2010 року по день винесення вироку. На даний час, відповідач [PERSON] відбуває покарання у Синельниківській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служи України у Дніпропетровській області (№ 94). Кінець строку відбування покарання 07 липня 2018 року. Дані обставини підтверджуються довідкою Синельниківської виправної колонії УДПС України у Дніпропетровській області (№ 94) від 23 грудня 2016 року № 94/5-6945, затвердженою начальником ВКВСР СВК [PERSON] (а.с. 61). За таких обставин, слід зробити висновок, що причини за яких [PERSON] з червня 2010 року не проживає у [INFO] є поважними. Відповідно до пункту 7 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців зокрема у випадку взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Враховуючи те, що відповідач не проживає за адресою: [INFO] через незалежні від нього обставини, оскільки до цього часу відбуває покарання, суд приходить висновку, що вимоги [PERSON] суперечать чинному законодавству України, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed