Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22 липня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції, актовий запис № 1. Під час спільного проживання в них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , 2008 року народження та син [PERSON] , 2014 року народження. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, відсутністю взаєморозуміння. Вважає, що спільне життя і збереження шлюбу є таким, що суперечить її інтересам, а тому просить терміну на примирення не надавати, позов задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає. Ухвалою судді Підволочиського районного суду від 01 грудня 2020 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 20 січня 2021 року за клопотанням відповідача сторонам надано строк для примирення до 22 лютого 2021 року, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 02 березня 2021 року провадження у справі поновлено у зв`язку з усуненням обставин, що викликали її зупинення. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причину повторної неявки, відзиву не подав. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22 липня 2006 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 22 липня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 1, після укладання шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Під час спільного проживання в сторін народилися донька [PERSON] , 2008 р.н., та син [PERSON] , 2014 р.н., що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] . Спільне подружнє життя сторін не склалося, термін для примирення на надав позитивних результатів, збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі наведеного судом встановлено, що примирення між подружжям неможливе, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », в своїй заяві зазначила про бажання надалі іменуватися цим прізвищем. За вказаних обставин суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved