Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] . Заявлену вимогу обґрунтовує тим, що більше п`яти місяців назад проживала з [PERSON] , але через його агресивність та неврівноваженість спільне життя не склалося. Після припинення відносин [PERSON] почав поводитись ще більш агресивно та переслідувати її та її сина [PERSON] , погрожувати фізичною розправою, приходити додому до заявниці та на її роботу та вчиняти сварки. У зв`язку з чим [PERSON] неодноразово зверталася до Скадовського відділу поліції. Заявник в судове засідання з`явилася, заявлену вимогу підтримала. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнав. Дослідивши та оцінивши всі докази в сукупності суд прийшов до наступного висновку. Згідно постанови Скадовського районного суду Херсонської області від 23.10.2020 року №663/3311/20, провадження відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідно до листа Скадовського ВП від 16.10.2020 №17722/01 [PERSON] звернувся з заявою до поліції за фактом вчинення домашнього насильства з боку колишнього співмешканця його матері - [PERSON] , про що складено протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Згідно висновку за результатом розгляду [PERSON] та висновку за результатами розгляду звернення [PERSON] до Скадовського ВП встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали протягом півроку разом, розірвали відносини 13.06.2020. В ході відпрацювання допитано [PERSON] , який не заперечував факти переслідування [PERSON] та пояснив, що хотів примиритися. [PERSON] прогрожував, так як він перешкоджав їх зустрічам з матір`ю. Відповідно до талону-повідомлення № 7040 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, 13.11.2020 надійшла заява [PERSON] про те, що 13.11.2020 о 10.00 год. по [ADDRESS] [PERSON] вчиняє відносно неї психологічний тиск, переслідує її, стукає у вікна вдома та на роботі. Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 даного Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Таким чином, відповідно до вищевказаного Закону, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки [PERSON] визнав обставини викладені у заяві про видачу обмежувального припису та не заперечив щодо необхідності видачі обмежувального припису щодо нього, і суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, тому суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved