Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що з 03 січня 2007 року позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У даному шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає і надавати у добровільному порядку відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, просить суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, погодився сплачувати аліменти на утримання своїх дітей [PERSON] та [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 6, 6 зворот). Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 січня 2007 року. Діти перебувають на повному утриманні матері, що встановлено з довідки та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї Гуто-Боровенської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області від 09.10.2019 року та доводиться поясненнями сторін, наданими в судовому засіданні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зважаючи на вид та характер доходу відповідача, враховуючи обраний позивачкою спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ч. 1 ст. 184 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ст. 182 СК України враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров`я відповідача, його матеріальне становище, відсутність інших утриманців, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», визначає аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір та на користь позивачки понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved