Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, посилаючись на наступні обставини. 03.10.2015 року між нею та відповідачем був укладений договір № 270, згідно з умовами якого ФОП [PERSON] зобовязався організувати роботи з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкцій (балкон). Вона - позивач, у свою чергу, зобовязалася здійснити оплату вказаних робіт. Відповідно до п. 2.1 Договору, вартість виробу складає 16 000 грн. На виконання умов п. 2.2. Договору вона здійснила ФОП [PERSON] оплату у вигляді завдатку у розмірі 12 300 грн., що підтверджується чеками від 03.10.2015 року. Відповідно до умов п. 3.2. Договору, ФОП [PERSON] зобовязався передати у її власність виготовлені вироби на протязі 21 робочого дня з моменту підписання цього договору. Якщо виріб має нестандартну комплектацію (ламінація, непрямі кути, тонування, арочний гиб та інше) строк передачі у власність замовника виконаних виробів збільшується до 31 робочого дня. До теперішнього часу відповідач свої зобовязання за договором у передбачений строк не виконав. Вона неодноразово зверталася до відповідача з приводу встановлення балкону чи повернення сплачених нею коштів за договором, однак безрезультатно. На підставі викладеного, позивач просить розірвати договір № 270 від 03.10.2015 року, укладений між нею та ФОП [PERSON], стягнути з відповідача на її користь сплачені кошти у розмірі 12\~300 грн. та пеню у розмірі 3% вартості роботи (послуги) за прострочення виконання зобовязання у сумі 67 896 грн. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує(а.с. 23). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації. До суду повернувся конверт з судовою повісткою, як не вручений за закінченням строку зберігання. (а.с. 22). Судова повістка у відповідності до ст.74 ЦПК України, вважається врученою. Суд, на підставі ст. 224 ЦПК України розглянув справу заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 03.10.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 270 (а.с. 4), згідно з умовами п. 1.1 якого, ФОП [PERSON] зобовязався організувати роботи з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкцій (балкон). У відповідності до п. 1.2. позивач зобовязалася оплатити та прийняти готові вироби та роботу, згідно умов даного договору. Відповідно до п. 2.1 Договору, вартість виробу складає 16 000 грн. На виконання умов п. 2.2. Договору позивач здійснила ФОП [PERSON] оплату у вигляді завдатку у розмірі 12 300 грн., що підтверджується чеками від 03.10.2015 року(а.с. 5-6). Відповідно до умов п. 3.2. Договору, ФОП [PERSON] зобовязався передати у власність позивача виготовлені вироби на протязі 21 робочого дня з моменту підписання цього договору. Якщо виріб має нестандартну комплектацію (ламінація, непрямі кути, тонування, арочний гиб та інше) строк передачі у власність замовника виконаних виробів збільшується до 31 робочого дня. До теперішнього часу відповідач свої зобовязання за договором у передбачений строк не виконав. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою виконати умови договору, але безрезультатно. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне Договір № 270 від 03.10.2015 року, укладений між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] - розірвати. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 3% вартості роботи (послуги) за прострочення виконання зобовязання. Розмір пені за кожен день прострочення відповідачем зобовязання за Договором становить (12 300 грн. х 3% х 184 дні) = 67\~896 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved