Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого у них народилася дитина [PERSON] . Вказує, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.04.2017 шлюб між ними розірвано та стягнуто аліменти у розмірі ј частки заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на даний час, дитина є повнолітньою, не одружена, ніде не працює та навчається на першому курсі ДВНЗ «УжНУ». Крім того вказує, що навчання здійснюється на контрактній формі навчання і коштує 16\~000 грн. на рік. Зауважує, що відповідач офіційно працевлаштований на ТОВ «Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед», та у зв`язку із навчанням доньки та відсутністю у неї джерела доходів вона не здатна самостійно забезпечити їй необхідні життєві потреби в повному обсязі. Тому, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] як повнолітньої доньки, яка продовжує навчатися, у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років, а також 4 500 грн. понесених судових витрат. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься заява її представника [PERSON] , згідно якої він просить проводити розгляд даної справи без їх участі зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, через оголошення на офіційному сайті судової влади України. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.04.2017 розірвано шлюб, зареєстрований 15.02.2003 року у виконкомі Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом № 01 між\~ [PERSON] та [PERSON] , та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 21.12.2016 року. Як вбачається з Довідки про склад сім`ї №300/10-11/2 від 18.06.2021 року, виданої Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , та до складу сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] навчається за контрактом на І курсі денної форми навчання в ДВНЗ «Ужгородський національний університет», на факультеті туризму та міжнародних комунікацій. У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналогічна позиція викладена у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Позивачем ставиться вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання до суду позову і до закінчення нею навчання. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З ст. 182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку із вищенаведеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та необхідністю стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки, з позовом позивач звернулася 26.07.2021 року, то аліменти на її утримання підлягають стягненню з цієї дати. За приписами п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Також, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивач просить стягнути з відповідача 4 500 грн. понесених витрат на правову допомогу. Проте, в ході розгляду справи стороною позивача не було надано документів, що свідчать про понесення витрат саме у такому розмірі та про здійснення їх оплати. З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що позивачем не обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу, яка є надмірною та не відповідає категорії складності справи, тому така вимога не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial