Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що з 12.09.2015 року перебувала у шлюбі зі [PERSON] від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Оскільки домовленості щодо утримання неповнолітньої доньки між ними не досягнуто, [PERSON] просила суд стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність в якій зазначає, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 12.09.2015 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис № 2232, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 07.12.2016 року (а.с. 4). Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів у випадку задоволення судом позову про зміну розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи установлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивачки та стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст.ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: partial