Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Гайворонський відділ ДРАЦС головного ТУЮ у Кіровоградській області про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позов мотивовано тим, що з відповідачем [PERSON] вона вела сімейне життя без укладання шлюбу з серпня 2010 року до листопада 2012 року. Вони разом проживали у її будинку. Вели спільне господарство, проводили поточний ремонт господарських приміщень, планували подальше спільне життя. Разом відвідували друзів та родичів, їздили спільно на відпочинок. За час фактичного шлюбу у них народилася донька [PERSON] [INFO]. Відповідач визнавав її своєю дитиною проте відмовився подати в органи ЗАГСу заяву про реєстрацію батьківства. Згодом після народження дитини їхні стосунки погіршилися і вони перестали жити однією сімєю. На даний час відповідач не спілкується з дитиною та не надає їй матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини. Вона проживає сама з дитиною, працює, але має групу інвалідності, її доходів на задоволення потреб дитини та на лікування не вистачає. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просять його задовільнити. Позивач пояснила, що проживала разом з відповідачем, вели спільне господарство. Відповідач захотів спільну дитину, вона погодилась і народила. Потім розійшлися. При народженні дитини батько дитини був записаний з її слів. Змінила позовні вимоги по аліментах, тому, що на даний час відповідач має постійне місце роботи, тому просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (прибутків) на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та понесені судові витрати. В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали повністю. Відповідач пояснив, що спільно з позивачем не вели господарство. Не згоден, що дитина його оскільки позивачка мала стосунки з іншими чоловіками. Інтимні стосунки між ними були. Це було в 2010 році, точної дати не памятає. На даний час працює в ТОВ «Агрон». Представник Гайворонський відділ ДРАЦС головного ТУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, подав до суду листа з проханням розглянути справу без його участі на розсуд суду. Суд заслухавши пояснення позивача, відповідача, представників, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно експертного висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи №5 від 23.02.2017 року, вбачається, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99999 %. (а.с. 50-56). Відповідно до ч. 2\~ст. 128 СК України\~підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п. 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~відповідно до статей\~213,\~215 ЦПК\~рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень\~ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, тобто обов'язок доказування. Таким чином з врахуванням наявних у справі відомостей, які засвідчують походження дитини [PERSON] від [PERSON], протилежного не встановлено та не надання відповідачем доказів на спростування обставин, на які посилався позивач суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог про встановлення батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини. Суд вважає, що аліменти слід стягувати з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (прибутків) на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач має постійне місце роботи. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком дитини, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач, як батько дитини, зобовязаний утримувати її матеріально до повноліття. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати та на користь держави. За таких підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved