Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі розміром 1 200,00 гривень щомісячно до досягнення донькою 23-х річного віку, тобто до [INFO]. Також просила суд стягнути з відповідач на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 750,00 грн. У обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від шлюбу з позивачем у них є спільна донька [PERSON] Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано і донька [PERSON] залишилася проживати з позивачем. [PERSON] вже досягла повноліття, однак не може працювати у зв'язку з тим, що здобуває освіту на денній формі навчанні, тому перебуває на утриманні виключно позивача. У зв'язку з цим остання і звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів з відповідача на навчання [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій зазначила, що просить суд розглядати справу у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO]. Її батьками є [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем розірвано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 24 лютого 2005 року зроблено запис за №117 (а.с.10). Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [PERSON] є студентом денної форми навчання Національного університету біоресурсів і природокористування України, що підтверджується довідкою від 16 березня 2015 року (а.с.13). На підставі ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дитину, якщо вона продовжує навчання до досягнення нею двадцяти трьох років, та те, що [PERSON] проживає і знаходиться на утримані позивача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі розміром 1 000,00 гривень щомісячно до досягнення донькою 23-х річного віку, тобто до [INFO], починаючи з 10 липня 2015 року за умови продовження останньою навчання. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, щомісяця є обґрунтованим та доцільним. Щодо позовних вимог у частині стягнення витрат на правову допомогу, відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надавання безоплатної правової допомоги. Витрати на правову допомогу підтверджуються фактами реального надання правової допомоги саме по цій цивільній справі, а саме погодинним розрахунком наданої правової допомоги, квитанціями про оплату правової допомоги у загальному розмірі 750,00 грн, тому суд приходить до висновку про задоволення відшкодування витрат на правову допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial