Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, з 04 лютого 2021 року до досягнення повноліття, посилаючись на недосягнення домовленості щодо участі відповідача в утриманні дітей. Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає частково, просить стягувати 2500 гривень, оскільки на його утриманні перебувають батьки пенсіонери, які частково потребують допомоги на придбання ліків. Крім того, він сам постійно хворіє, що підтверджується довідками про стан здоров`я, виданими КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Підволочиської селищної ради. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживають діти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18 лютого 2007 року Воробіївською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області. У шлюбі у сторін [INFO] народився син - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області; [INFO] народився син - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Підволочиським районним Відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 04 лютого 2021 року, виданого депутатом Підволочиської селищної ради [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , проте з грудня 2020 року проживає у [ADDRESS] разом із синами [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 2019 р.н. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання №85 від 15 березня 2021 року, виданого комісією Скориківської сільської ради, за адресою [ADDRESS] проживають без реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Житловий будинок належить [PERSON] (батько [PERSON] ). Зі слів [PERSON] дохід сім`ї складається з матеріальної допомоги на дитину та особистого селянського господарства. Батько дітей матеріальної допомоги дітям не надає, участі у вихованні не приймає. Судом встановлено, що відповідач не проживає разом з сім`єю. Відповідно до довідки КНП «ЦПМСД» Підволочиської селищної ради №69/01-05 від 25.03.2021 року, [PERSON] , 1981 року народження, знаходиться на диспансерному обліку в сімейного лікаря з діагнозом - вегето-судинна дистонія за змішаним типом. Синусова тахікардія СН 0ст. За останні 6 місяців лікувався амбулаторно в невролога КНП «Підволочиська ЦРЛ» з діагнозом: гостра правобічна люмбоішалгія в/г ґенезу з вираженим стійким больовим синдромом. Згідно з довідкою НКП «АЗПСМ Скориківської сільської ради» №152 від 24.03.2021 року, гр. [PERSON] , 1952 року народження, мешканець с. Гнилички, з 2017 року знаходиться на «Д» обліку з діагнозом ІХС. Гіпертонічна хвороба ІІст. ІІ ст. середній квр. СН ІІА ст., лікується амбулаторно. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» для дітей вікoм від 6 до 18 рокiв на час розгляду справи становить 2395 гривень, а для дітей віком до 6 років - 1921 гривня. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мала тоді, коли утримувалися обома батьками. Судом не встановлено, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків з утримання малолітніх дітей, оскільки є працездатною особою і спроможний платити кошти на утримання дітей. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, стан їх здоров`я, розмір витрат на утримання дітей, потреби у їх розвитку та навчанні в такому віці, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача щомісячно аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 лютого 2021 року і продовжувати до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 908 гривень судового збору.

Outcome: partial