Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Вона (позивач) прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину зазначеного житлового будинку, яка належала спадкодавцю. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. У судове засідання представник Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову [PERSON] , просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Калинівської сільської ради № 235 від 11 липня 2018 року (а.с. 12). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] , як членам колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя не зареєстрував у встановленому порядку право власності на належну йому частину житлового будинку. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, 6 липня 2000 року на її ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що підтверджується копією спадкової справи № 301/2000 до майна померлого [PERSON] (а.с. 46-50). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належну йому 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового житлового будинку, яка належала [PERSON] , у зв`язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 240/02-31 від 31 липня 2018 року (а.с. 21). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 16-18). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved