Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи [PERSON], [INFO] - 23 квітня 2012 року в м. Одеса. Свої вимоги заявник мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу батько дитини деякий час підтримував зв'язок із заявником, однак в подальшому зв'язок було втрачено. Пізніше [PERSON] стало відомо, що [PERSON] проживав в м. Одеса та у квітні 2012 року був знайдений мертвим. На даний час з метою дотримання прав неповнолітньої дочки, заявник має намір оформити дитині пенсію по втраті годувальника, однак для цього їй необхідно надати свідоцтво про смерть. А оскільки фактично реєстрацію смерті [PERSON] проведено не було, то відповідно й не було видано свідоцтво про смерть. На даний час зареєструвати смерть у встановленому законом порядку також неможливо у звязку з відсутністю медичних документів, тому вимушена було звернутися до суду із даною заявою. В судовому засіданні [PERSON], вимоги, викладені у заяві підтримала повністю, на їх задоволенні наполягає, пояснила, що не може отримати свідоцтво про смерть, через відсутність медичних документів, необхідних для реєстрації смерті особи. Представник зацікавленої особи відділу РАЦСу ГТУЮ у Херсонській області в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без їх участі. Заперечень щодо позову не мають. Представник зацікавленої особи управління соціального захисту населення Генічеської РДА, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, оцінивши докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як встановлено судом, [PERSON] в період з 23 серпня 2002 року по 19.11.2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії 1-ФП №072445, 01 квітня 2003 року народилася [PERSON]. Відповідно до вказаного свідоцтва про народження, батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] З листа Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області за вих. №3651 від 20.06.2017 року, вбачається що 23 квітня 2012 року по вул.. Буніна, 8 в м. Одеса було виявлено труп невстановленого чоловіка, віком близько 35 років. В ході оперативно-розшукових заходів 03травня 2012 року було встановлено особу померлого та ним виявився [PERSON], [INFO]. При зверненні до відділу РАЦСу ГТУЮ у Херсонській області з метою реєстрації смерті [PERSON], заявнику було відмовлено у проведенні реєстрації з мотивів відсутності у неї медичних документів про смерть. Відповідно до п. 13постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4ст. 273 ЦПК України і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35ЦПК України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно зіст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Досліджені у судовому засіданні докази, зокрема довідка Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області за вих. №3651 від 20.06.2017 року підтверджує, що смерть [PERSON] дійсно мала місце 23 квітня 2012 року, тому з вищезазначених підстав заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved