Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON], мотивуючи тим, що останній помер [INFO] в м. Макіївка Донецької області, яке входить до тимчасово окупованої території України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, так як факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ встановленого зразка, що може бути прийнятий для здійснення реєстрації смерті. З цих підстав вона отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті чоловіка. Однак встановлення цього факту має для неї юридичне значення для оформлення її спадкових прав. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заявлені вимоги підтримав і в свої поясненнях підтвердив обставини викладені в заяві, доповнивши, що заявниця разом із своїм чоловіком в листопаді 2016 року виїхали з непідконтрольної Україні території і почали проживати в м. Буринь Сумської області. Через деякий час вони поїхали до своїх родичів, які залишилися проживати в м. Макіївка Донецької області. Перебуваючи там, [INFO] [PERSON] помер. Однак документи про його смерть, що були видані органами, які діють на тимчасово окупованій території України Буринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану не приймаються і вона не може отримати свідоцтво про його смерть для оформлення спадщини. Представник заінтересованої особи не заперечував в задоволенні заяви, просив справу розглянути без його участі, про що надав заяву. Вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пленум верховного Суду України в п. п. 1, 13 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз'яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Статтею 317 ЦПК України встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Зокрема, така заява може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України. Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування. Згідно з ч.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та Постанови Верховної Ради України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови. Місто Макіївка віднесено до населених пунктів, у яких тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, а, відтак, і до тих, які визнано тимчасово окупованими територіями. Розпорядженням Кабінету міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, серед яких є і місто Макіївка Донецької області. Судом встановлено, що [INFO] в м. Макіївка Донецької області у віці 73 роки помер чоловік заявниці [PERSON], [INFO], причина смерті: ішемічний інфаркт лівої півкулі головного мозку при церебральному атеросклерозі та гіпертонічній хворобі, що вбачається з показів заявниці, лікарського свідоцтва про смерть №997 від [INFO], свідоцтва про смерть, виданого Радянським відділом запису актів цивільного стану м. Макіївка, свідоцтва про шлюб (а.с.6-8). З довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №0000030282 від 14.11.2016 року та копії паспорта вбачається, що померлий був громадянином України, маючи зареєстроване місце проживання в [ADDRESS], зареєстроване тимчасове місце перебування якого було [ADDRESS] (а.с.9-11) 03.01.2018 року Буринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області заявниці було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки нею було пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а форма документів не відповідає встановленій згідно чинного законодавства України (а.с.5). Згідно ч.2 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ст.4 цього Закону органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Статтею ст.17 вказаного Закону визначено, що державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Між тим, відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього ж Закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим ... реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 статті 9 даного Закону встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Згідно ч.1 ст.10 цього Закону громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї. Згідно ч.1 ст.17 вищевказаного Закону, у разі порушення положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. З урахуванням вищенаведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених в заяві та наданими до неї письмовими доказами стосовно того, що [PERSON] помер [INFO] на території України в місті Макіївка, Донецької області. При цьому суд враховує, що встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки він необхідний для реєстрації смерті її чоловіка та вирішення в подальшому питання щодо її спадкових прав, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved