Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Шевченківського ВДВС про зняття арешту, який у подальшому уточнила. В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві спільної часткової власності належить 2/3 частини квартири [ADDRESS]. В грудні 2016 року вона дізналася про те, що постановою Шевченківського ВДВС від 07.11.2007 року накладено арешт (заборона відчуження) майна, належного їй, але без конкретизації якого саме. Також позивач зазначила, що жодних боргів або невиконаних зобовязань вона не має. Шевченківський ВДВС повідомив їй про те, що виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт, знищено у звязку із закінченням строку його зберігання. Посилаючись на те, що накладений арешт перешкоджає їй розпорядитися своєю власністю, просила зняти арешт, накладений на підставі постанови № 708/10 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АМ № 636174, виданий 07.11.2007 року, видавник Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна . Виключити обєкт обтяження (все нерухоме майно), що належить [PERSON] з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. В судове засідання представник позивача не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача. При цьому підтримує уточнений позов у повному обсязі, наполягає на його задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи теж у судове засідання не зявився, повідомлення про згоду на участь у справі від нього не надходило. У відповідності з вимогами ст. ст. 36, 158 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 2/3 частини квартири [ADDRESS]: 1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло № 24015 від 01.11.2013 року (а.с. 7); 1/3 частина на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/4766/16-ц, пр.2/336/2320/16 (а.с. 8-9). Інша 1/3 частина квартири належить чоловіку позивача [PERSON] (а.с. 7, 10, 12). Постановою Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 07.11.2007 року накладено арешт на все майно, належне [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 77253095 від 28.12.2016 року, (а.с. 19). Як вбачається з листа Шевченківського ВДВС № 17429/1 від 21.12.2016 року, інформація щодо виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на майно за 2007 рік неможливо у, у звязку зі знищенням архіву виконавчих проваджень по 2012 рік включно, оскільки відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. Після закінчення терміну їх зберігання вони підлягають знищенню. Також у цьому ж листі зазначено, що відповідно до даних перевірки Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у Шевченківському ВДВС м. Запоріжжя, відкриті виконавчі провадження, за якими стягувачем чи боржником виступає [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], не обліковуються (а.с. 6). За змістом ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Паво власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що позивачка позбавлена права розпоряджатися належним їй майном, її порушене право підлягає захисту у спосіб, обраний нею, який передбачений ст. 16 ЦК України.

Outcome: approved