Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, відповідно до якого просить: 1) заборонити [PERSON] перебувати в місті проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , строком на шість місяців; 2) заборонити [PERSON] наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , строком на шість місяців; 3) обмежити [PERSON] спілкування з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] шляхом заборони спілкування з дітьми без присутності уповноваженого представника Служби у справах дітей по Основ`янському району строком на шість місяців. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказує на те, що перебувала із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2010 року по [INFO] . У шлюбі народились: [INFO] син [PERSON] , та [INFO] дочка [PERSON] . Вона, діти і заінтересована особа продовжують мешкати в одній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Протягом останнього року вона і діти піддаються фізичному і психологічному насиллю з боку [PERSON] . Вона неодноразово зверталась до поліції із заявами про вчинення останнім кримінальних правопорушень стосовно неї. Заявник в судовому засіданні наполягала на видачі обмежувального припису та додатково пояснила, що з боку [PERSON] вона піддається всім можливим видам насилля: фізичному, психологічному, економічному і сексуальному. Так, він спричиняв їй тілесні ушкодження, систематично він вчиняє сварки, які відбуваються в присутності дітей, не сплачує аліменти, примушує до сексуальних відносин. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні категорично не погодився з доводами заявника і пояснив, що між ним і дружиною тривалий час існують неприязні стосунки. Більше року вони з дружиною припинили сімейні відносини. Проте він любить своїх дітей, приймає участь у їхньому вихованні. Яких-небудь дій: фізичного чи психологічного насилля, щодо дружини або дітей він не вчиняв, тому законні підстави для видачі обмежувального припису відсутні. Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради залишила розгляд заяви на розсуд суду. Суд, вислухавши заявника, заінтересовану особу, їхніх представників, дослідивши матеріали заяви та надані учасниками докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 02 липня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2019 року. Від шлюбу вони мають дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Як зазначено заявником, вони, всі четверо, проживають за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира на праві власності належить матері заінтересованої сторони - [PERSON] . Між колишнім подружжям склалися неприязні відносини. Доказуючи наявність домашнього насилля з боку [PERSON] щодо родини, заявник посилається на: - консультативний висновок лікаря-спеціаліста від 12.05.2020 про наявність у [PERSON] тілесних ушкоджень; - висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи від 12.05.2020 №455-2020; - рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.12.2019 про розірвання шлюбу; - копії власних заяв про вчинення [PERSON] стосовно неї протиправних дій; - ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.08.2019; - ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.11.2019; - інформації начальника Основ`янського ВП ГУНП України в Харківській області щодо заяв [PERSON] ; - інформацію про наявність справи про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за вчинення домашнього насилля; - розрахунок заборгованості по аліментам; - витяг з Єдиного реєстру боржників та інше. Відповідно до п.3, п. 6, п. 7, п. 8 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оцінюючи письмові докази долучені заявником, в якості підтвердження звернення до працівників поліції з приводу застосування до неї зі сторони [PERSON] психологічного та фізичного насильства, а також кримінальних правопорушень, суд вважає, що самі по собі звернення з відповідними заявами не можуть підтвердити факт застосування такого насильства. В своїй заяві від 11.05.2020 [PERSON] стверджувала, що [PERSON] наніс їй удари руками по голові, обличчю, по ухам, в живіт. Згідно консультативного висновку лікаря-спеціаліста від 12.05.2020 у [PERSON] наявні тілесні ушкодження у вигляді забоїв лобної ділянки, обличчя, черевної стінки, забій нижньої щелепи. В той же час, згідно висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи від 12.05.2020 №455-2020, зробленого в той же день, наявність зазначених тілесних ушкоджень не підтверджена, а тільки виявлені синці на задній поверхні лівого плеча у нижній треті, у ділянці правої ліктьової ямки. Обставини виникнення у заявника зазначених синців є предметом досудового розслідування, яке не завершено. Як зазначено самим заявником, кримінальні провадження, відкриті на підставі її заяв за увалами слідчих суддів, на теперішній час не завершені, підозра у цих кримінальних провадженнях [PERSON] не оголошувалась. Складений стосовно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП від 14.10.2019 був повернутий постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2019 року і його подальша доля не відома. Тобто, відсутні підстави для висновку про наявність фактів спричинення заінтересованою особою заявнику тілесних ушкоджень. Таким чином, до заяви про видачу обмежувального припису не додано доказів, які б підтверджували факт того, що [PERSON] притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вказані правопорушення, з доданням відповідного рішення (постанови, вироку) суду, тобто відсутні докази вчинення фізичного насилля в сім`ї. Суд вважає безпідставними твердження заявника про встановлення факту домашнього насилля в рішенні Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.12.2019 про розірвання шлюбу, оскільки у ньому про факти застосування фізичного та психологічного впливу зазначено тільки у частині обґрунтування позивачем своїх вимог. Суд наявність домашнього насилля не встановлював, прийшов до висновку про припинення сторонами шлюбних відносин і неможливості їхнього примирення. Свідки [PERSON] та [PERSON] відзначили факт неприязних стосунків між [PERSON] та [PERSON] , проте заперечували можливість протиправної поведінки останнього відносно колишньої дружини і дітей. Відзначали, що влітку 2019 року заявник ставила [PERSON] умови про надання їй у власність житла чи грошових коштів для придбання такого. Заявник суду підтвердила, що приблизно на початку літа 2019 року вона запропонувала [PERSON] у рахунок майбутніх аліментів переоформити квартиру на її ім`я, у чому він відмовив. Суд вважає необхідним відзначити, що за виключенням однієї заяви, всі інші заяви про притягнення [PERSON] до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насилля, подані заявником після зазначеної вище відмови. Покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про знаходження [PERSON] протягом останнього року у пригніченому стані, не можуть бути, окремо від інших, доказами наявності домашнього насилля, а сприймаються судом як доказ наявності неприязних відносин між колишнім подружжям. Зазначений висновок суду підтверджується і відеозаписами подій в квартирі за адресою: [ADDRESS] , наданих заявником. Як вбачається із зазначених відеозаписів, які за інформацією заявника виготовлені ще до розірвання шлюбу, на них зафіксовано спілкування [PERSON] і дітей з батьком [PERSON] . Слід відзначити, що у зафіксованих епізодах останній можливо знаходився у стані алкогольного сп`яніння, проте його поведінка не була агресивною, вів він себе спокійно, спілкуючись з членами родини використовував тільки нормативну лексику. В той же час, заявник [PERSON] виказувала йому свою неповагу, зневажливе ставлення, в чому її підтримували діти. Таким чином, аналіз відеозаписів свідчить про тривале існування неприязних стосунків між колишнім подружжям, в яких активну позицію займала заявник. Крім того, виходячи із наведених доказів, суд критично ставиться да показів [PERSON] , який стверджував, що приблизно кожні два дні батько вчиняє сварки з матір`ю, і приблизно кожну другу сварку застосовує до неї фізичне насилля, що він є ініціатором сімейних скандалів. В той же час, свідок звернув увагу на те, що стосовно дітей батько ніколи насилля не вчиняв. На одному з вище зазначених відеозаписів зафіксована розмова [PERSON] , яка відбулась за подружнього життя, на якій він міркує про те, що дружина повинна мати сексуальні відносини із чоловіком, а не із сторонніми чоловіками. При цьому ознаки примушення відсутні. На розсуд суду, така позиція [PERSON] , як чоловіка що проживає у шлюбі, не може сприйматись як сексуальне насилля, в розумінні п.15 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Факт наявності заборгованості по сплаті аліментів не може в даному випадку свідчити про застосування фізичного, психологічного чи економічного домашнього насилля. Заявником не спростовувались твердження [PERSON] що про наявність аліментних зобов`язань йому стало відомо тільки під час розгляду цієї заяви. Участі у розгляді позовної заяви про стягнення аліментів він не приймав, повістки суду чи виклики державного виконавця - не отримував. Слід відзначити, що за свідченнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заявник [PERSON] має високий дохід, що на розсуд суду, виключає факт економічного насилля. Крім того, заінтересованою особою надано докази участі у вихованні дітей, спільного відвідування дитячих садків, лікарів. Статтею 16 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі (далі - Реєстр) - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі. До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Статтею 3506 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Враховуючи те, що заявником не надано суду належних та достатніх доказів вчинення [PERSON] щодо [PERSON] або малолітніх дітей домашнього насильства, а отже і не доведено, що [PERSON] є кривдником своєї дружини та дітей. Також, заявником не обґрунтовані ризики, які можуть настати у разі незастосування відносно [PERSON] обмежувального припису. При цьому суду не надано жодних доказів, щодо внесення зазначених випадків до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства та притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ознаками статті 1732 КУпАП, чи кримінальної відповідальності, а за таких обставин суд вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed