Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, який в подальшому уточнила. В обґрунтування позову зазначила, що у 10.11.2012 року відповідач взяла у позивача під розписку гроші в сумі 500 доларів США по курсу НБУ на листопад 2012 року склало 4000 грн. Відповідач повинна була повернути суму боргу до грудня 2012 року. З того моменту до теперішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, у зв'язку із чим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача зазначену суму боргу, індекс інфляції, три відсотки річних, щомісячні відсотки разом із понесеними судовими витратами при подачі позову. Від представника позивача надійшла заява по розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялася, у матеріалах справи є відповідне поштове повідомлення, тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 10 листопада 2012 [PERSON] взяла у [PERSON] гроші в сумі 500 доларів США. Отримання грошей було оформлено розпискою (а.с. 5). Відповідач повинна була повернути суму боргу до 01.12.2012 року. На даний час зобов'язання не виконано. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, її розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Розмір щомісячних відсотків від суми боргу, який визначається на рівні облікової ставки НБУ за період з 10.11.2012 року по 15.04.2014 року складає 749,56 грн. Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. 3% річних від простроченої суми за період з 10.11.2012 року по 15.04.2014 року складає 164,71 грн. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується стягнення втрат від інфляції, то в цій частині позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Інфляції - це покажчик характеристики динаміки загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлені в національній валюті - гривні, норма ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленої інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначено договором у гривні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial