Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] і просила, зменшивши позовні вимоги, стягнути із відповідача на її користь 5000 гривень в повернення сплачених за договором грошових коштів, 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 06.05.2016 року вона уклала з [PERSON] усний договір купівлі-продажу корови за ціною 12000 гривень, за умовами якого [PERSON] купує здорову дійну корову, та в подальшому здатною до літиння. Проте корова виявилася непродуктивною, молока в достатній кількості не було, незважаючи на неодноразові спроби штучного її осіменіння до запліднення вона виявилась неспроможна, внаслідок чого позивач була позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору. У зв'язку з цим у вересні 2016 року сторони домовились про розірвання договору, після чого позивач повернула відповідачу корову, однак отриманих коштів у сумі 12000 гривень [PERSON] їй не віддала. Натомість у кінці 2016 року відповідач написала розписку про те, що до травня 2017 року поверне лише 7000 гривень, оскільки позивач з квітня по вересень 2016 року користувалась коровою, тому [PERSON] змушена звертатись за захистом своїх прав до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, водночас зменшили позовні вимоги, вказавши, що протягом судового розгляду справи [PERSON] повернула 7000 гривень в розрахунок основної заборгованості, тому залишок боргу становить 5000 гривень. Зокрема, позивач в підтримання позову пояснила, що 18.04.2016 року купила за 12 тисяч гривень корову у [PERSON], яка за словами останньої була тільна, та давала 10 літрів молока. Але через кілька тижнів корова прийшла в охоту, яка повторялась приблизно через кожні 20 днів, і незважаючи на парування із плідником та штучне осіменіння, вона не запліднювалась, та почала давати набагато менше молока. Тварину обстежив ветеринарний лікар, призначив лікування, але результату це не дало, і врешті ветлікар заявив, що вона неповноцінна. 16.09.2016 року [PERSON] зателефонувала до [PERSON] та повідомила, що бажає повернути їй корову назад, проти чого відповідач не заперечувала, але пояснила, що за відсутності коштів гроші віддасть пізніше. Позивач з чоловіком пригнали корову додому до [PERSON], залишили її, та погодились почекати гроші до Нового року. Після того вони ще кілька разів телефонували до відповідача, приїжджали до неї, однак [PERSON] гроші не повертала, а згодом написала розписку, що до травня 2017 року поверне за корову лише 7 тисяч гривень, бо за п'ять місяців [PERSON] мала з неї дохід. Представник позивача [PERSON] зазначала у суді, що внаслідок придбання корови не тієї якості, як запевняла продавець [PERSON], позивач перенесла душевні переживання, що вплинуло на її стан здоров'я, спричинило нервозний стан та суперечки у сім`ї. Тому є всі підстави для стягнення на її користь моральної шкоди у сумі 5000 гривень. Відповідач [PERSON], повернувши позивачу у добровільному порядку протягом розгляду справи у суді 7000 гривень як основної заборгованості за корову, зменшені позовні вимоги не визнала зовсім, просила відмовити. Надала на позов письмові заперечення, у яких вказувала, що позов визнає частково, погоджуючись повернути лише 7000 гривень, як зазначено у розписці, оскільки корова п'ять місяців була у користуванні [PERSON] Підтвердила, що дійсно 18.04.2016 року продала [PERSON] за 12000 гривень чотирирічну корову. На той час корова вже мала двоє телят, і давала до 12 літрів молока. При передачі корови відповідач повідомила позивачу, що корова вже «відлітила», але ствердити, що вона тільна неможливо, бо ще не пройшов 21 день. Однак через п'ять місяців [PERSON] сказала, що прижене корову назад, бо вона неспроможна до запліднення, після чого разом із чоловіком пригнала тварину до неї на подвір'я і залишила. Оскільки [PERSON] отримувати назад корову не розраховувала, то віддавати 12000 гривень відмовилась, але пізніше вони дійшли згоди про повернення 7000 гривень, та відповідач написала розписку. У травні 2017 року вона принесла позивачу гроші, але [PERSON] їх не взяла, вимагаючи 12000 гривень. [PERSON] вважає, що винна лише 7000 гривень, оскільки [PERSON] утримувала корову п'ять місяців, здавала молоко, за що отримувала по 1000 гривень щомісячно. Крім того, відповідач вказувала, що позивач пригнала назад до неї корову худу, хвору, із запаленням, а потім [PERSON] передала її на утримання своєму рідному брату. Заслухавши позивача, його представника, відповідача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Встановлено, що 18.04.2016 року за усним договором купівлі-продажу [PERSON] придбала у [PERSON] корову. При цьому продавець запевнила покупця, що продається повноцінна корова, спроможна до запліднення і тільна. Сторонами була обумовлена ціна корови як тільної в 12000 грн., яку продавець отримала. Однак, у зв'язку з тим, що корова виявилась нетільною, і в подальшому протягом п'яти місяців запліднити її ні шляхом штучного осіменіння, ні парування із плідником не вдалось, [PERSON] звернулась до [PERSON] з приводу розірвання договору купівлі-продажу, на що остання погодилась. У вересні 2016 року [PERSON] повернула [PERSON] корову, проте гроші у сумі 12000 гривень назад не отримала, а пізніше за настійною вимогою позивача відповідач написала письмову розписку, що до травня поверне 7000 тисяч гривень. 23.03.2017 року [PERSON] звернулась до чергової частини Віньковецького відділення Ярмолинецького відділу ГУНП у Хмельницькій області із заявою за обставинами купівлі-продажу корови. У ході перевірки заяви [PERSON], матері позивача [PERSON], працівником поліції були опитані [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт купівлі-продажу корови. [PERSON] наполягала на тому, що на час продажу корова була не тільна, що є ознакою її хвороби, тому у вересні вона повернула її назад, а гроші у сумі 12000 гривень [PERSON] віддавати відмовилась. Зазначене підтверджується висновком від 24.03.2017 року, затвердженим начальником Віньковецького відділення Ярмолинецького відділу ГУНП у Хмельницькій області [PERSON], згідно з яким перевірка за заявою [PERSON] припинена у зв'язку з тим, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини. Згідно зі ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторонами по справі був вчинений двосторонній усний правочин - договір купівлі-продажу корови, якій повністю був виконаний сторонами у момент його вчинення, що відповідає ч. 1ст. 206 ЦК України. Частина 1 ст. 229 ЦК України передбачає визнання недійсним правочину, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу; якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Продаж репродуктивної та тільної корови є істотною умовою договору купівлі-продажу, що була обумовлена сторонами. Помилка щодо цієї обставини є саме помилкою щодо якості корови, котра позбавляє покупця можливості отримати приплід після отелення корови та отримувати від цієї корови молоко певної кількості та якості, а також значно знижує продажну ціну корови. За положеннями ст. 60, ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно пояснень позивача у суді, при купівлі відповідач запевнила її, що корова вже тільна. Наведені пояснення підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON], який вказав, що продаючи корову [PERSON] завірила його з дружиною, що корова тільна. На підставі досліджених доказів суд вважає, що позивач [PERSON] довела належними доказами ту обставину, що вона придбала нетільну корову, та до вересня 2016 року осіменити її не вдалось. В той же час, відповідач [PERSON] не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів про те, що на момент купівлі-продажу корова була тільною або ж здатною до запліднення. Враховуючи наведене вище, суд вважає доведеними наявність передбачених ч. 1 ст. 203, ст. ст. 15, 229, 673 ЦК України підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу корови, укладеного між сторонами 18.04.2016 року. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Звертаючись до суду [PERSON] не ставила питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу корови, оскільки за станом на час подання позову у червні 2017 року договір фактично уже був розірваний, та на відміну від позивача відповідач отримала в натурі своє майно назад, що в суді вона і не оспорювала. Отже, враховуючи, що [PERSON] добровільно повернула [PERSON] 7000 гривень, з неї на користь позивача належить стягнути ще 5000 гривень, що в сукупності становитиме 12000 гривень, сплачених [PERSON] за вказаним договором купівлі-продажу. Згідно з ч. 2 ст. 216 ЦК України, якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій стороні завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Порушення прав позивача тягнеться тривалий період часу, вимагає ефективного рішення та відшкодування моральної шкоди, що також передбачено ст. 1167 ЦК України. Позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 гривень підлягають частковому задоволенню у сумі 1000 гривень, з урахуванням тривалості та характеру таких страждань, тяжкості наслідків, що настали для позивача, оскільки вона залишилася без теляти, народження якого очікувала, без молока відповідної якості та кількості, п'ять місяців несла витрати по утриманню та лікуванню корови, меж розумності та справедливості. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, та враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, належить стягнути з відповідача на користь позивача в повернення судового збору за розгляд справи в суді 224 гривні.

Outcome: partial