Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що у них з відповідачем є спільна дитина - дочка [PERSON], [INFO], яка наразі є повнолітньою та навчається у державному навчальному закладі «Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну» на денній формі навчання за професією перукар, візажист. Термін навчання до 30 червня 2020 року. Позивач на даний час ніде не працює. Весь тягар матеріальних витрат пов'язаних із забезпеченням мінімального необхідного рівня життя (харчування, одяг, медикаменти, сплата комунальних послуг) несе вона. Її джерел прибутку недостатнього для належного утримання та навчання дитини. [PERSON] не знає, де на даний час працює відповідач, однак їй відомо, що він має добрий стан здоров'я. Боргових зобов'язань не має. У нього на утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина від іншого шлюбу. Забезпечити їх спільній з відповідачем дитини мінімальний рівень життя самостійно вона не в змозі, тому [PERSON] просить стягнути з відповідача на свою користь кошти (аліменти) на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня повноліття дочки, тобто з 14 жовтня 2018 року і до закінчення нею навчання або до досягнення нею віку 23 років. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, згоден на сплату аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 1000 грн. щомісячно. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та задоволити позов із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов'язків батьків утримувати дітей. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [INFO] [PERSON] (а.с.7) сторони по справі є її батьками. Вказане також підтверджується копією паспорта громадянина України [PERSON] (а.с.6), копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.3), копією паспорта громадянина України відповідача [PERSON] Наразі [PERSON] є повнолітньою та навчається на денній формі навчання за професією перукар, візажист у державному навчальному закладі «Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну». Термін її навчання до 30 червня 2020 року, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу (а.с.8), тому потребує матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] на даний час ніде не працює, знаходиться на обліку в Іллінецькій районній філії Вінницького обласного центру зайнятості, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.5). Відповідно до ст. ст. 180, 199, 200 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчаня; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи наведене вище, з огляду на недопустимість порушення прав повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за вимогою позивача слід стягнути з відповідача кошти (аліменти) на її користь на утримання сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан як платника аліментів, так і одержувача аліментів та вважає за необхідне визначити їх у частці від заробітку відповідача в розмірі 1/5 частини від усіх видів його доходів, починаючи з дня звернення позивача до суду з даною позовною заявою до закінчення дитиною навчання, але не довше як до досягнення віку 23 років, таким чином задовольнивши позовні вимоги частково. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial