Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємиця за заповітом, прийняла спадщину, звернувшись до Запорізької районної державної нотаріальної контори, в зв`язку з чим була відкрита спадкова справа. При оформленні прав на спадковий житловий будинок та господарські споруди нотаріусом було встановлено, що правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок відсутній, право власності на нього належним чином не зареєстровано на померлу, в зв`язку з чим нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому позивачка була вимушена звернутися до суду із позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним шляхом, від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позов підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, до суду надійшла заява про розгляд справи без представника третьої особи, заперечення до позовної заяви відсутні. Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у загальному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Лисогірською сільською радою Запорізького району Запорізької області, встановлений факт смерті [INFO] [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений актовий запис № 48. Відповідно заповіту, посвідченого 20.02.2007 року секретарем Лисогірської сільської ради Запорізького району Запорізької області, р. №40, вбачається, що все належне на час смерті майно [PERSON] заповідача своїй онуці [PERSON] . Вищезазначений заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не відмінений, про що на заповіті мається відповідна відмітка. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивачка звернулася до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується копією спадкової справи № 269/2011. [PERSON] дочка померлої [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась (як спадкоємиця за законом). Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у разі неподання відомостей ( інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.04.2019 року, виданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, позивачці було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на цей будинок. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до даних погосподарської книги Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] , що підтверджується копією із погосподарської книги. Крім того, згідно рішення Запорізької районної ради №152 від 12.05.1988 року постановлено, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] оформлене за [PERSON] , але реєстрацію права власності померла не здійснила. Згідно до ст. 1299 ЦК України: якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна ( стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об`єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. На підставі ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визнати за позивачкою [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на спадковий житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] .

Outcome: approved