Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання зі своєю матір»ю [PERSON] на день смерті останньої 08.04.2004 року, тобто на час відкриття спадщини, мотивуючи тим, що була пов»язана з померлою спільним побутом, доглядала її, купувала необхідні речі, ліки, вела спільний бюджет; проте будучи спадкоємцем за законом після смерті матері, [PERSON] наразі не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса по причині відсутності документального підтвердження її фактично проживання з померлою в с.Городище Бахмацького району Чернігівської області, по вул. Прокоповича, 37, оскільки місце проживання заявника зареєстроване за іншою адресою. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги і просила їх задовольнити в повному обсязі з вищевикладених підстав та додатково пояснила, що в останні роки свого життя мати мала поганий стан здоров»я і потребувала стороннього догляду, тому вона змушена була переїхати до неї і з січня 2003 року вони почали проживати разом в [INFO] і спільно господарювати; заявник запевнила, що постійно була поруч з матір»ю, доглядала її, купувала ліки, всіляко підтримувала; відсутність документального підтвердження спільного проживання з померлою перешкоджає їй прийняти спадщину. Представник заявника також підтримав заяву [PERSON] і просив її задовольнити, оскільки це надасть заявнику можливість належним чином оформити спадщину після смерті своєї матері [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою покійної матері заявника і їй добре відомо, що [PERSON] постійно проживала зі своєю матір»ю в с.Городище, по вул.Прокоповича,37 з січня 2003 року по день смерті останньої, заявник піклувалася про матір, всіляко допомагала їй. Аналогічні покази дала в судовому засіданні свідок [PERSON] Представник заінтересованої особи - Городищенської сільської ради в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Заслухавши пояснення заявника, його представника та свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як було встановлено судом, 08.04.2004 року померла [PERSON], яка була зареєстрована і постійно проживала в [INFO] (а.с.7,8). Заявник [PERSON] є донькою [PERSON] і спадкоємцем першої черги за законом після її смерті (а.с.10-12). Згідно з довідками № 620 від 14.11.2016 року та № 03-06/447 від 16.12.2016 року, виданими виконавчим комітетом Городищенської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, на момент смерті [PERSON] разом з нею в с.Городище, по вул.Прокоповича, 37 без реєстрації проживала її донька [PERSON] (а.с.8, 21). Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори № 3071/01-16 від 14.11.2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, оскільки ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався (а.с.22,23). Згідно з положеннями ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Згідно з п.23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, визначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлення спадщини. Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори № 2874/02-14 від 23.11.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв»язку з ненаданням доказів фактичного прийняття спадщини (а.с.13). В судовому засіданні встановлено, що заявник не має можливості документально підтвердити факт постійного проживання з матір»ю на час відкриття спадщини, але встановлення такого факту породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням її місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані між собою та показами свідків і підтверджують факт спільного проживання заявника з [PERSON] Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved