Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON], третя особа: Відділ у справах дітей Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про надання дозволу на виготовлення паспорта для виїзду закордон та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що [INFO] у шлюбі з [PERSON] в них народилась донька - [PERSON]. В 2009 році, бажаючи забезпечити дитині гідний рівень існування, з врахуванням її інтересів, спільним з відповідачем рішенням вони тимчасово виїхали працювати за кордон. Донька поїхала з ними. У 2011 році подружні стосунки з чоловіком припинились і шлюб був розірваний за рішенням Сихівського районного суду м.Львова. Після розірвання шлюбу донька залишилась жити з нею тимчасово у м.Неаполь, Італія. На протязі останніх півроку вона одноособово несе всі витрати з утримання доньки, піклується про її здоров'я, духовний та моральний розвиток, весь свій вільний час присвячує тому, щоб дочка росла гармонійною, ерудованою людиною. Їх дитині - 14 років. В Італії вона навчається у школі. В Україні постійно проживають бабусі та дідусі їх доньки. В грудні 2016 року вона з донькою збиралася в черговий раз приїхати до України відвідати мати. Після відвідування вони збираються повернутися в Італію, де донька буде продовжувати навчання, а вона має роботу. Однак відповідач відмовляється від надання дозволу для виїзду дитини з України та для виготовлення на дитину документів для перетину кордону, хоча сам тимчасово працює в Італії. Раніше відповідач неодноразово надавав дозвіл на виїзд дитини у її супроводі. Однак на сьогоднішній день - відмовляється це робити. Жодних аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Вважає, що така позиція відповідача шкодить її інтересам, інтересам дитини та безпідставно обмежує свободу її пересування та права на виїзд за межі України. Просила вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що позивачка з відповідачем проживали однією сім'єю, [INFO] у шлюбі з [PERSON] в них народилась дочка - [PERSON]. На даний момент сторони розлучені, проживають окремо в Італії, а дитина постійно проживає з позивачкою, і перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється від надання дозволу для виїзду дитини з України та для виготовлення на дитину документів для перетину кордону, хоча сам тимчасово працює в Італії. Раніше Відповідач неодноразово надавав дозвіл на виїзд дитини у супроводі позивача. Однак на сьогоднішній день - відмовляється це робити. Жодних аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Вважає, що така позиція відповідача шкодить її інтересам дитини та безпідставно обмежує свободу її пересування та права на виїзд за межі України. Просила вимоги задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і в обґрунтування своєї позиції пояснив, що дійсно за час проживання сім'єю у сторін народилась дочка [PERSON], яка проживає з матір'ю в Італії. Відповідач неодноразово надавав дозвіл на виїзд дитини за кордон у супроводі матері. Ніколи не відмовлявся це робити. Позивачка не зверталась жодним чином до відповідача, ні письмово, ні усно з проханням надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон та надання дозволу на виготовлення паспорта для виїзду за кордон. При зверненні до нього, відповідач надав би згоду, і ніяким чином не робив перешкод для виїзду дитини за кордон. На даний час відповідач уповноважив його передати представнику відповідні заяви, завірені належним чином, які оформлені відповідачем ще 14 грудня 2017 року. Він намагався поза судовим засіданням та у судовому засіданні передати представнику заяви відповідача, але представник позивача не бажає брати ці заяви. Таким чином, на даний момент права позивачки не порушуються. Вважає, що спір між сторонами відсутній, передчасний і необґрунтований належними доказами. Просив у задоволенні вимог відмовити. Представник третьої особи відділу у справах дітей Сихівської районної адміністрації Львівської міської не заперечувала проти надання дозволу на виготовлення паспорта для виїзду закордон та надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Зі змісту ст.ст.11, 15 ЦК України вбачається, що цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних справ у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у ст. 16 ЦК України. При цьому, за ч. 2 цієї статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльність органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Тобто, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного право прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як слідує з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що сторони проживали однією сім'єю. [INFO] у шлюбі позивача з відповідачем в них народилась дочка - [PERSON], що підтверджується . свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. В 2009 році, бажаючи забезпечити дитині гідний рівень існування, з врахуванням її інтересів, спільним з відповідачем рішенням вони тимчасово виїхали працювати за кордон. Дочка поїхала з ними. У 2011 році подружні стосунки між сторонами припинились і шлюб був розірваний за рішенням Сихівського районного суду м.Львова, що визнається сторонами. На даний момент сторони проживають окремо в республіці Італія, дитина постійно проживає в республіці Італія з позивачем. Відповідач, являючись батьком дочки [PERSON], не позбавлений батьківських прав, не є недієздатним. Конституцією України , а саме статтею 33, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Однак, існують певні правила, за якими діти можуть перетинати український кордон. Згідно ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків та в їхньому супроводі, або супроводі осіб, які ними уповноважені. Відповідно до підпункту 2 пункту 7 (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 76 від 14.02.2018) Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. № 152 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 р. № 1001) особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків/законних представників та письмової згоди другого з батьків/законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства чи за наявності виданої органом державної виконавчої служби довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа. З урахуванням змісту вказаних статей, суд виходить з того, що якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа. В даному випадку, позивач звертаючись до суду з даним позовом ставить питання про надання дозволу на виготовлення паспорта для виїзду закордон. Враховуючи, що сторони розлучені, дитина проживає разом з позивачем відповідно до підпункту 2 пункту 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. № 152 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 р. № 1001) в позивача взагалі відсутні перешкоди для оформлення видачі паспорта дитині для виїзду за кордон. Доводи позивача та її представника про те, що відповідач відмовляється надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України на увагу не заслуговують, оскільки як вбачається із заяви відповідача, завіреної консулом Генерального консульства в Неаполі, від 14 грудня 2017року, адресованої компетентним органам України та всім, кого це стосується, відповідач надає свою згоду на відкриття візи та виїзд дитини [PERSON] до Італії та до будь яких інших країн-учасниць Шенгенської угоди у супроводі матері [PERSON] Відповідач уповноважив свого представника передати відповідну заяву. Представник надав суду копію такої заяви. Представник намагався як поза судовим засіданням та і у судовому засіданні передати представнику позивача заяву відповідача, але представник позивача не бажає брати заяви. Маючи намір виїхати за кордон з дитиною, позивачка у відповідності до вимог ст.ст.76, 77 ЦПК України не надала жодних переконливих та допустимих доказів (ні усних, ні письмових), доказів відмови відповідача вчинити необхідні дії) про те, що відповідач перешкоджає виїзду дитини за кордон, і неможливо отримати згоду через ускладнення у спілкуванні з відповідачем. Представник відповідача у судовому засіданні показав, що відповідач жодним чином не перешкоджає виїзду дитини за кордон, і суд приймає його покази як доказ, оскільки вони представником позивача ніякими іншими доказами не спростовані. Судом встановлено, що позивач взагалі не зверталась до батька дитини за згодою на тимчасовий виїзд дитини за кордон. Крім того, позивачка у відповідності до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надала до суду жодних підтверджуючих документів про наміри виїхати з дитиною за кордон, не вказала в яку конкретно державу вона бажає виїхати ( місце виїзду ) дитини. Суд критично відноситься до терміну виїзду дитини за кордон з позивачкою, а саме з 15.12.2017 року по 25.09.2019 року (тобто більше одного року), бо ніяких документів про те, що у вказаний строк вона має намір кудись виїжджати не надано. Дитина має шкільний вік постійно проживає в республіці Італія і навчається у школі в Каівано провінція Неаполь в республіці Італія. В республіці Італія працює та проживає її батько. Суд вважає, що при такому терміні відсутності дитини будуть грубо порушуватись права батька на спілкування з дитиною та участь у її вихованні. Таким чином суд вважає, що на даний момент жодним чином охоронювані законом цивільні права позивачки не порушені, і немає реальної небезпеки такого порушення, тобто немає спору між батьками з приводу виїзду дитини за кордон. У відповідності до ч. 5 ст. 19 СК України відділ у справах дітей Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради не надав до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних від батьків дитини щодо доцільності надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків так і заперечень батька. При винесенні рішення суд виходить з рекомендацій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, «Про практику розгляду судами справ про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків» і вважає, що у позові необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог. На підставі Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», підпункту 2 пункту 7 (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 76 від 14.02.2018) Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. № 152 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 р. № 1001), «Правилами перетинання державного кордону громадянами України», затвердженими Постановою КМУ України в редакції від 27 січня 1995 року та № 724 від 25 серпня 2010 року, ст. 313 ЦК України, ст. 19 СК України та

Outcome: dismissed