Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області про тлумачення заповіту. Свій позов позивач мотивує тим, 21 вересня 2017 року в с. Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області померла її мама - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,90 га, що розташована в межах території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, яка належала померлій, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №584614, виданого Братською райдержадміністрацією Братського району Миколаївської області 18 серпня 2006 року; на підставі розпорядження від 13.06.2006р. №193-р. Згідно заповіту від 25 лютого 2002 року, посвідченого секретарем Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області [PERSON], та зареєстрованого за № 48, [PERSON] заповідала земельну частку (пай) та майновий пай у власність дочці - позивачу [PERSON]. У встановлений законодавством шестимісячний термін, позивач звернулася до приватного нотаріуса Братського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Однак, оформити спадкове майно не має можливості, оскільки за заповітом було заповідано: земельну частку (пай), а спадщина відкрилась у виді земельної ділянки розміром 6.90 га, згідно державного акту, який на момент складення заповіту ще не було видано заповідачу. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 21 вересня 2017 року в с. Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області померла [PERSON] (а.с. 4). Після смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,90 га, що розташована в межах території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, яка належала померлій, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №584614, виданого Братською райдержадміністрацією Братського району Миколаївської області 18 серпня 2006 року; на підставі розпорядження від 13.06.2006р. №193-р. (а.с. 6). Згідно заповіту від 25 лютого 2002 року, посвідченого секретарем Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області [PERSON], та зареєстрованого за № 48, [PERSON] заповідала земельну частку (пай) та майновий пай у власність дочці - позивачу [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.11.2017 року приватного нотаріуса Братського районного нотаріального округу Миколаївської області, в заповіті не зазначена земельна ділянка, а тільки сертифікат на право на земельну частку без серії та номера, тому ідентифікувати спадкове майно не можливо (а.с. 8). Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом ст. 317 ЦК України, право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. Згідно зі ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При цьому, ч. 2 ст. 213 ЦК України, не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що спадкодавець [PERSON] належну їй земельну ділянку площею 6.90 га, що розташована в межах території Новокостянтинівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 584614, виданий 18 серпня 2006 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області, та майновий пай заповідала у власність дочці [PERSON]. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved