Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Громадської організації Волейбольний клуб ОСВІТА про стягнення 40 500,00 грн. заборгованості по заробітній платі; розірвання контракту №7 від 01.09.2016 року; зобовязання видати трудову книжку з зазначенням підстави та дати звільнення, посилаючись на те, що 01.09.2016 року між сторонами було укладено Контракт №7 з Додатком №1 до нього. З моменту офіційного укладення вказаного контракту, виникають відносини та взаємозобовязання між спортсменом та клубом, визначаються вимоги до організації підготовки тренування та участі у змаганнях спортсмена, термін взаємовідносин сторін в рамках контракту та інші питання. Додатком №1 до контракту передбачено, що спортсмен щомісячно одержуватиме грошові виплати в розмірі 2 700 грн., які будуть переглядатись перед кожним ігровим сезоном в залежності від його спортивної кваліфікації; спортсмен буде забезпечений безкоштовним навчанням у вищому навчальному закладі; спортсмен буде забезпечений квартирою від клубу на період перебування в команді. У звязку з тим, що клуб не здійснив жодної виплати за укладеним контрактом, позивачка листом від 15.09.2017 року звернулась до клубу з повідомленням про розірвання контракту, який було отримано 28.09.2017 року. Листом від 03.10.2017 року за №69 на імя [PERSON] та Федерації волейболу України, керівник ГО ВК ОСВІТА повідомив, що клуб власні зобовязання за контрактом виконує та підстави для розірвання контракту станом на 03.10.2017 року відсутні. Отже, ані клуб, ані ФВУ не підтвердили розірвання контракту. Однак, клуб свої зобовязання за контрактом не виконував, грошові кошти на виконання контракту не сплатив, у звязку з чим в період з 01.09.2016 року по час подання позову, тобто за 13 місяців утворилась заборгованість в розмірі 40 500,00 грн. Відповідно до вимог КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Невиплата заробітної плати є підставою для розірвання контракту. Відсутність визнання факту розірвання контракту, порушує трудові права позивачки та не дає їй змоги бути реалізованою в якості спортсмена. Положення контракту та регламенту забороняють позивачці грати та вести переговори з іншими волейбольними клубами при наявному контракті. Позивачкою було дотримано процедуру розірвання контракту, визначену самим контрактом та КЗпП України. На підставі наведеного, просила прийняти рішення, яким стягнути на її користь з відповідача 40 500,00 грн. заборгованості по заробітній платі; розірвати контракт №7 від 01.09.2016 року; зобовязати видати трудову книжку з зазначенням підстави та дати звільнення. 17.01.2018 року президент Громадської організації Волейбольний клуб ОСВІТА [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачем виконуються усі зобовязання передбачені контрактом, а саме позивачку було забезпечено безкоштовним навчанням у вищому навчальному закладі, надано житло для безкоштовного проживання, а також здійснювались виплати передбачені контрактом. Посилання позивачки на те, що укладений між сторонами контракт за своєю природою є строковим трудовим договором є помилковим, оскільки, такий контракт укладався між ГО Волейбольний клуб ОСВІТА та [PERSON] не як між роботодавцем і працівником, а є своєрідним договором про співпрацю між громадською організацією та фізичною особою, який визначає права та обовязки сторін по організації та проведенню навчально-тренувального процесу, регламентує порядок участі спортсмена в різного роду змаганнях. Контракт, який був укладений між сторонами не передбачає виконання будь-якої роботи та у свою чергу оплату праці за її виконання, а тому не може вважатися строковим трудовим договором. Щодо заяви позивачки про видачу довідки про заробітну плату та трудової книжки з зазначенням підстави та дати звільнення, то слід зазначити, що позивачка не перебувала у трудових відносинах із відповідачем, трудова книжка не заводилась, а отже такі вимоги є безпідставними. Крім цього, п. 7.2 Розділу VII Регламенту змагань з волейболу в Україні передбачено, що гравець має право на перехід з одного клубу в інший при наявності угоди (договору) або контракту між гравцем і клубом за згодою трьох зацікавлених сторін (клуб-спортсмен-клуб) прописана в угоді або контракті сума відступних. Пунктом 7.8. Регламенту передбачається\~ компенсація за допуск-дозвіл гравця, яку має сплатити клуб-реципієнт або гравець, який переходить, клубу-донору протягом 90 днів після закінчення угоди (договору) або контракту. Проведення переговорів про перехід у інший клуб неможливо без отримання письмової згоди керівництва, однак, станом на дату написання відзиву, жодних письмових заяв від позивача на адресу відповідача з даного приводу не надходило. Отже, позивачем здійснюються всі можливі дії щодо уникнення виплати компенсації відповідачу можливим клубом-реципієнтом, відповідно до вимог п. 7.8. розділу 7 Положення про перехід гравців із клубу в клуб Регламенту змагань з волейболу в Україні та визначається можливість розірвання контракту лише в судовому порядку, хоча Регламент змагань передбачає і іншу можливість переходу до іншого клубу. Слід звернути увагу на те, що ГО ВК Освіта є неприбуткове громадське обєднання, не має жодного найманого працівника, який отримував би заробітну плату, що підтверджується відповідною звітністю за 2017 рік (а.с.54-59 том 1). 31.01.2018 року позивачка надіслала до суду відповідь на відзив, відповідно до якого просила задоволити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.165-170 том 1). Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив задоволити. Представники відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечили з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, просили відмовити в їх задоволенні. Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3\~ст.12 ЦПК України). Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до копії Статуту волейбольного клубу Освіта, затвердженого протоколом №1 від 11.03.1994 року зборів волейбольного клубу Освіта та рішенням виконкому Луцької міської ради народних депутатів №219 від 22.06.1994 року, Волейбольний клуб Освіта є масовою добровільною організацією, яка обєднує на умовах колективного /навчально-тренувальні групи/ та індивідуального членства команд, тренерів, суддів та інших працівників і шанувальників волейболу, які визнають статут та сплачують членські внески. Клуб проводить організаційне та господарсько-фінансове забезпечення волейбольної команди Освіта, яка створена на базі відділення олімпійського резерву ОДЮСШ для участі у Чемпіонаті України та міжнародних змаганнях, сприяє підвищенню майстерності її гравців, а саме: купує спортивну форму та інвентар, відраджає на змагання, оплачує харчування спортсменам, організовує та проводить навчально-тренувальні збори, залучає фахівців волейболу для розробки і впровадження сучасних методів відбору і тренування талановитих волейболістів, запрошує гравців. Крім цього, оплачує заробітну плату згідно штатного розкладу працівникам клубу і керівництву команди. Кошторис клубу складжається: з вступних і членських внесків; грошових внесків спонсорів клубу; прибутків від власної господарської, комерційної, рекламної та інших видів діяльності, добровільних внесків громадян та інших надходжень (а.с.54-57 том 2). 01.09.2016 року між Волейбольник клубом Освіта, в особі президента [PERSON], що діє на підставі Статуту, у подальшому КЛУБ та [PERSON], надалі СПОРТСМЕН було укладено контракт №7. Контракт визначає права та обовязки сторін по організації та проведенню навчально-тренувального процесу, регламентує порядок участі СПОРТСМЕНА в різного роду змаганнях та інших спортивних заходах, де приймає участь КЛУБ самостійно або в складі інших спортивних організацій, в тому числі закордонних, на підставі договорів про сумісну діяльність або інших угод не заборонених чинним законодавством. СПОРТСМЕН вважається членом КЛУБУ на термін дії цього Контракту. З моменту офіційного укладення цього Контракту виникають відносини та взаємозобовязання між СПОРТСМЕНОМ і КЛУБОМ, визначаються вимоги до організації підготовки тренування та участі у змаганнях СПОРТСМЕНА, термін взаємовідносин сторін в рамках Контракту та інші питання. Порядок, розмір грошових витрат, специфічні умови відносин визначаються сторонами і можуть бути зафіксовані в Додатку №1 до Контракту. Контракт діє з 01.09.2016 року по 30.12.2023 року. За два тижні до закінчення дії даного КОНТРАКТУ він може бути за згодою сторін продовжений чи укладений на новий термін. Розділом ІІ Контракту передбачено, що відносини та взаємозобовязання сторін регулюються Статутом, даним Контрактом, Регламентом Чемпіонату та Кубку України, чинним законодавством України. Відповідно до розділу ІІІ Контракту КЛУБ зобовязується надавати СПОРТСМЕНУ можливість реалізовувати свої спортивні якості згідно з умовами даного КОНТРАКТУ. Виконувати умови грошових виплат, преміювання та соціального забезпечення СПОРТСМЕНА згідно додатку № до КОНТРАКТУ (а.с.16-18 том 1). Додатком №1 до Контракту №7 від 01.09.2016 року визначено, що СПОРТСМЕН щомісячно одержуватиме грошові виплати в розмірі дві тисячі сімсот грн. 00 коп., які будуть переглядатись перед кожним ігровим сезоном в залежності від його спортивної кваліфікації. СПОРТСМЕН буде забезпечений безкоштованим навчанням у вищому навчальному закладі. СПОРТСМЕН буде забезпечений квартирою від клубу на період перебування в команді (а.с.19 том 1). Посилання позивачки на те, що між сторонами було укладено свого роду трудовий договір, з посиланням на ст. 21 КЗпП України, якою передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Проте, укладений між сторонами контакт не можна розглядати в розумінні ст.21\~ КЗпП України, оскільки, відповідно до Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою КМУ від 19.03.1994 року №170 контракт укладається у письмовій формі і підписується роботодавцем та працівником, якого приймають (наймають) на роботу за контрактом. Контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про прийняття (найняття) працівника на роботу з дня, встановленого у контракті за угодою сторін. У контракті передбачаються обсяги пропонованої роботи та вимоги до якості і строків її виконання, строк дії контракту, права, обов'язки та взаємна відповідальність сторін, умови оплати й організації праці, підстави припинення та розірвання контракту, соціально-побутові та інші умови, необхідні для виконання взятих на себе сторонами зобов'язань, з урахуванням специфіки роботи, професійних особливостей та фінансових можливостей підприємства, установи, організації чи роботодавця. Із укладеного між сторонами контракту вбачається, що він укладений між КЛУБОМ та СПОРТСМЕНОМ, а не роботодавцем та працівником, ним не визначено обсяг роботи та вимоги до якості і строків її виконання, умови оплати й організації праці. Таким чином, оскільки, сторони не перебували у трудових відносинах, відповідачем не видавався наказ (розпорядження) про прийняття (найняття) працівника на роботу, не була заведена трудова книжка, а отже, вимога позивачки про зобовязання видати трудову книжку з зазначенням підстави та дати звільнення є необгрунтована, та не може бути видана довідка про заробітну плату. Вказаний факт підтверджується також листом ГУ ДФС у Волинській області, з якого вбачається, що на підставі ст.20 та п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) у звязку з надходженням фактів, які свідчать про можливі порушення податкового законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на органи Головного управління ДФС ГО Волейбольному клубу Освіта надіслано запит про надання інформації та її документального підтвердження за №11222/10/03-20-13-08-09 від 16.11.2017 року. За результатми надісланого запиту від ГО Волейбольного клубу Освіта отримано відповідь та її документальне підтвердження вх.№12985/10 від 15.12.2017 року та додаткову інформацію вх. №13764/10 від 29.12.2017 року. Крім того, відібрано пояснення від [PERSON], яка на громадських засадах виконувала роботу бухгалтера даного клубу. Відповідно до наданої відповіді громадської інформації Волейбольного клубу Освіта та письмових пояснень головного бухгалтера встановлено, що громадянка [PERSON] не перебувала в трудових відносинах із громадською організацією Волейбольного клубу Освіта. Відповідно до ч.5 ст. 1 ЗУ Про громадські обєднання та статуту ГО «ВК «Освіта» громадська організація є неприбутковою організацією і не має найманих працівників, всі члени клубу та керівництво перебувають на добровільних засадах. Трудові відносини між громадською організацією та громадянами, а також спортсменами не передбачені ні діючим законодавством ні установчими документами організації. Відповідно до заключеного з нею контракту ГО ВК Освіта забезпечувала [PERSON] належним тренуванням, усім необхідним для спортивного розвитку згідно додатку до контракту №7 від 01.09.2016 року їй виплачували суми коштів, як компенсація витрат на харчування відповідно до норм витрат на проведення спортивних змагань та навчально-тренувальних зборів, затверджених наказом управління у справах сімї, молоді та спорту Волинської ОДА від 03.04.2009 року №117-з, зареєстрованого в Головному управлінні юстиції у Волинській області 14 квітня 2009 року №11/1044. Дані суми коштів не є обєктом оподаткування податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску та військового збору. Проведеним аналізом поданої до органів ДФС громадською організацією Волейбольного клубу Освіта звітності виплата будь-яких доходів [PERSON] не проводилася (а.с. 228, 229 том 1). Згідно рішення №1703184601533 від 01.09.2017 року неприбуткова організація Громадська організація Волейбольний клуб Освіта з 01.09.2017 року включена до Реєстру неприбуткових установ та організацій, починаючи з якої визначається строк безперервної\~ реєстрації неприбуткової організації (а.с.81 том 1). У відповідності до копії Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів від 13.12.2017 року, Громадська організація Волейбольний клуб Освіта жодних виплат по заробітних платах не проводила (а.с.79, 80 том 1). Позивачка, як на підставу розірвання контракту №7 від 01.09.2016 року зазначає, невиконання Клубом своїх зобовязань щодо невиплати заробітної плати, однак, як вищевстановлено, відповідач не брав на себе зобовязань щодо виплати позивачці заробітної плати. Щодо виконання відповідачем умов контракту в частині виплати позивачці грошових сум, то вказана обставина спростовуються матеріалами справи, а саме відомостями на виплату готівкою харчування учасникам і суддям; відомостями на виплату готівкою харчування; відомостями на виплату готівкою відрядних; відомостями на виплату готівкою харчування, медико-відновлювальних засобів спортсменам та тренерам; листками-розрахунками на отримання готівкової іноземної валюти для забезпечення витрат на відрядження, представницьких, експлуатаційних витрат (а.с. 83-149, 152, 153, 208-227 том 1). Крім цього, згідно довідки ГО Волейбольний клуб Освіта від 08.02.2018 року вих. №16, на час дії контракту №7 від 01.09.2016 року протягом вересня 2016 червня 2017 року спортсменка [PERSON] отримувала харчування, яке видавалось їй готівкою відповідно до норм витрат на проведення спортивних змагань та навчально-тренувальних зборів, затверджених зборів, затверджених наказом управління у спрвах сімї, молоді та спорту Волинської області державної адміністрації від 03.04.2009 року №117-з, зареєстрованого\~ в Головному управлінні юстиції у Волинській області 14 квітня 2009 року за №11/1044, та витрати повязані з відрядженням спортсменки на Чемпіонат України, а саме: вересень 2016 року 4 280,00 грн., листопад 2016 року 4 969,41 грн., грудень 2016 року 5 166,00 грн., січень 2017 року 1 280,00 грн., лютий 2017 року 2 280,00 грн., квітень 2017 року 6 660,18 грн., травень 2017 року 4 550,00 грн., червень 2017 року 2 760,00 грн., що разом становить 31 946 грн. Крім цього, громадська організація понесла витрати на соціально-побутові потреби спортсменки в сумі 51 902 грн. Загальна сума витрат складає 83 848 грн. (а.с.207 том 1). А у відповідності до довідки ГО Волейбольний клуб Освіта від 08.02.2018 року вих. №17 загальна сума витрат організації на харчування, повязані з відрядженням та на соціально-побутові потреби спортсменки [PERSON] за період з лютого 2013 року по червень 2017 року складає 278 819,00 грн. (а.с.203, 204 том 1). Слід звернути увагу також на те, що у відповідності до колективного звернення від 27.02.2018 року вих. №24 президент клубу, головний бухгалтер, тренери, гравці, що нижче підписалися, повідомляють , що всі вони і спортсменка [PERSON] в тому числі, не перебувають у трудових відносинах з ГО Волейбольний клуб Освіта, але дійсно отримують щомісяця грошові виплати, згідно Контрактів про співпрацю спортсмена з ГО Волейбольний клуб Освіта, про що свідчать відомості про отримання грошей. [PERSON] отримувала ті ж самі виплати, що і вся команда (а.с.233 том 1). Згідно вимог п.4 розділу V Контракту №7 від 01.09.2016 року КОНТРАКТ може бути достроково розірваний за ініціативою СПОРТСМЕНА відповідно до законодавства і тільки з поважних причин, а саме: інвалідності або тяжкої хвороби СПОРТСМЕНА, що перешкоджає виконанню ним своїх обовязків, передбачених цим КОНТРАКТОМ; порушення КЛУБОМ своїх зобовязань за цим КОНТРАКТОМ (а.с.17 том 1). Отже, суд приходить до висновку, що підстав для стягнення 40 500,00 грн. заробітної плати, а отже і дострокового розірвання контракту за ініціативою спортсмена немає. Щодо посилань позивачки на те, що відповідачем порушуються трудові права позивачки щодо її реалізації в якості спортсмена, то у відповідності до Регламенту змагань з волейболу в Україні сезону 2017-2018 років гравець має право на перехід з одного клубу в інший: при відсутності угоди (договору), або контракту з клубом гравець отримує право безоплатного переходу в будь-який клуб; після закінчення дії угоди (договору), або контракту між клубом та гравцем клуб має право протягом 90 днів на отримання компенсації тільки один раз.(При умові, що гравець мав діючу угоду (договір), або контракт з клубом до кінця поточного чемпіонату України); при наявності угоди (договору), або контракту між гравцем і клубом за згодою трьох зацікавлених сторін (клуб-спортсмен-клуб) (прописана в угоді або контракті сума відступних); за умови розірвання угоди (договору), або контракту у судовому порядку; при розірванні угоди (договору), або контракту за ініціативою клубу гравець отримує право безоплатного переходу в будь-який клуб. Отже, вищезазначеним Регламентом визначено декілька підстав для переходу гравця із одного клубу в інший. Пунктом 7.8. Регламенту змагань з волейболу в Україні сезону 2017-2018 років передбачено компенсацію за допуск-дозвіл гравця, яку має сплатити клуб-реципієнт або гравець, який переходить клубу донору протягом 90 днів після закінчення угоди (договору) або контракту. Як було встановлено в судовому засіданні, жодної заяви до відповідача зі сторони позивачки щодо надання згоди на ведення переговорів про перехід в будь-який інший клуб не надходило. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачки є необґрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги до задоволення не підлягають, то підстав для стягнення з відповідача судових витрат немає. На підставі наведеного, відповідно до ЗУ Про громадські обєднання, Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою КМУ від 19.03.1994 року №170, КЗпП України,

Outcome: dismissed