Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 11.09.1993 р. в Жовтневому відділі ЗАЦС м. Києва, актовий запис №1425, посилаючись на те, що з відповідачем, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 11.09.1993 р., і від якого мають сина [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалось по причині існування сімейних негараздів, які згодом переросли у сварки та скандали, що були викликані неправильною поведінкою відповідача. Відповідач не допомагав їй по господарству, погано ставився до неї, допускав образи і рукоприкладство. Відповідач не приділяє уваги сину, не займається його вихованням. Останні півроку не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. Примирення та проживання однією сім'єю неможливе і недоцільне. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. [PERSON] позов визнав частково, пояснивши, що підстави розірвання шлюбу, вказані у позові, не є вірними, бо [PERSON] йому зрадила, а до цього сім'я існувала нормально, хоча і були життєво-побутові проблеми, які з часом вирішувались, він намагався матеріально утримувати сім'ю як міг. Подальше перебування в шлюбі з позивачем по справі є неможливим, бо втрачені почуття любові та поваги. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.09.1993 р., від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами склалися відчужені взаємовідносини. Вони останні півроку не підтримують сімейно-шлюбних і подружніх відносин, позивач наполягає на розлученні й не бажає примирення та проживання єдиною сім*єю з відповідачем по справі з мотивів відсутності почуттів любові та поваги внаслідок дій та поведінки відповідача. Реальні взаємовідносини подружжя унеможливлюють їх спільне проживання і несуть за собою негативні наслідки у їх взаємовідносини. Відповідач в судовому засіданні не заявляв клопотання про надання строку на примирення. Отже, відчуження сторін та конфлікт між ними має стійкий характер і подальше збереження сім'ї може принести лише негативні наслідки для всіх членів такої сім'ї, враховуючи їх продовжуючий характер. Конфлікт набув сталого характеру, усугублююється, позивач по справі не бажає збереження шлюбу. Суд враховує також, що відповідач по справі в своїх письмових поясненнях до позову і в поясненнях в судовому засіданні фактично дає свою оцінку діям позивача та особливостям її характеру, і не заперечує проти розірвання шлюбу з дружиною. При таких обставинах подальше перебування сторін в шлюбі, їх сумісне подружнє життя і збереження сім*ї стали неможливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved