Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, способу їх стягнення та стягнення пені. В обґрунтування позову вказувала, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач та на утримання якої за судовим рішенням із відповідача стягуються аліменти в розмірі 889,50 грн. на місяць. Позивачка зазначає, що на день звернення із позовом до суду зріс мінімальний розмір аліментів на дитину (не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), вона має незначний заробіток, на ній повністю лежить тягар по утриманню доньки, їй важко самостійно нести всі витрати по утриманню дитини, а тому вона вважає, що вправі просити про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення. Із посиланням на ст. ст. 183,192 СК України, позивач просила змінити розмір аліментів та спосіб їх стягнення з [PERSON] , які стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не меньше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03.07.2020 року та просила стягнути з відповідача пеню. \~ \~ \~ \~До суду позивачка подала заяву про підтримання позовних вимог з підстав викладених в позовній заяві та розгляд справи у її відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідач,\~який належним\~чином був\~повідомлений про\~день та\~час розгляду\~справи за\~викликом до\~суду не\~з`явився. \~ \~ \~ \~Судом об`єктивно встановлено, що за судовим рішенням Славутського міськрайонного суду було видано виконавчий лист на підставі якого стягуються аліменти із відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] у розмірі 889 гривень 50 коп. на місяць на дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.\~181\~СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 183 та ст. 184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом.\~ Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України ( ст. 5 ЦПК України). З урахуванням викладеного, на думку суду, є підстави вважати, що із часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилися мінімальні життєві стандарти, тобто закон визначив мінімальний розмір аліментів на одну дитину у більшому розмірі. У позивачки об`єктивно зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із ростом цін, збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оскільки відповідач не має інших утриманців, має задовільний стан здоров`я, адже доказів протилежного суду надано не було, суд приходить до висновку, що позов в частині зміни розміру та сбособу стягнення аліментів слід задоволити частково, змінити розмір і спосіб стягнення аліментів із 889,50 гривень щомісячно, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх\~видів його\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 50%\~від прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~щомісячно починаючи\~з дня\~набрання рішенням\~суду законної\~сили і\~до досягнення\~донькою повноліття. Крім того, на день звернення позивачки до суду заборгованість відповідача зі сплати аліментів склала 2668,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості Славутського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2020 року. Викладене вказує на те, що відповідач свої аліментні зобов`язання належним чином не виконував в результаті чого із квітня 2020 року по 30 червня 2020 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 2668,50\~ грн., що стверджується дослідженим судом розрахунком заборгованості зі сплати аліментів. \~ \~ \~ \~Тобто, на час подачі позову заборгованість по сплаті аліментів становила 2668,50\~ грн. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною третьою статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. \~ \~ \~ \~Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. \~ \~ \~ \~Таким чином, у зв`язку з наявною у [PERSON] заборгованістю зі сплати аліментів з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня. \~ \~ \~ \~Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. \~ \~ \~ \~У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. \~ \~ \~ \~Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. \~ \~ \~ \~Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Р=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. \~ \~ \~ \~Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. \~ \~ \~ \~Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. \~ \~ \~ \~Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц. \~ \~ \~ \~При цьому у вищезазначеній постанові ВС зазначено, що вирішуючи в конкретному випадку питання щодо усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права, Судова палата у цивільних справах Верхового Суду відступає від правової позиції щодо застосування частини першої статті 196 СК України, викладеної у постанові ВСУ від 01 липня 2015 року справі N 6-94цс15 (Постанова N 6-94цс15) та наступних постановах. \~ \~ \~ \~Тобто, зі змісту вказаної постанови слід зробити висновок про те, що Верховний Суд змінив правову позицію по відношенню до своєї ж правової позиції, висвітленої у постановах ВСУ від 01 липня 2015 року (справа N 6-94 цс15). \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність застосування в даному випадку положення постанови Верхового Суду № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року. \~ \~ \~ \~Позивачем надано суду розрахунок пені нарахованої за період з жовтня 2019 року по липень 2020 року на суму 2648,77 грн. Однак, здійснивши системний аналіз норм права та правових позицій Верховного Суду слід дійти висновку, що позивачем проведено вказаний розрахунок з порушенням вимог відповідно до ст. 196 СК України, поданий розрахунок пені є необгрунтованим та таким, що суперечить положенням закону, а розмір нарахованої позивачем пені є значно завищеним в порівнянні із фактичною сумою пені розрахованої судом відповідно до вище вказаної формули. \~ \~ \~ \~Так, дотримуючись формули, визначеної в постанові Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (формула нарахування пені: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %, де за цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем, а загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем) судом проведено розрахунок пені, яка становить: 2020\~рік квітень - 266,85 грн. + травень - 275,74 грн. + червень - 266,85 грн. = 809,44 грн. (сума нарахованої пені за спірний період). \~ \~ \~ \~Дані розрахунку пені узгоджені з довідкою про розмір заборгованості зі сплати аліментів, згідно з якою відповідач протягом вказаного періоду не здійснив жодного платежу в рахунок сплати аліментів. \~ \~ \~ \~Суд не має підстав здійснити розрахунок пені до дня ухвалення судом рішення, оскільки наданий позивачем розрахунок заборгованості з виплати аліментів відображає відомості щодо такої включно по 30 червня 2020 року, а тому відсутність відомостей про заборгованість з виплати аліментів на день ухвалення рішення судом позбавляє суд можливості об`єктивно здійснити обрахунок пені у спосіб регламентований законом. \~ \~ \~ \~Крім того, необхідно врахувати, що Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ст. 196 СК України. Зокрема, ч. 1 викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості». \~ \~ \~ \~Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. \~ \~ \~ \~Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені). \~ \~ \~ \~Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останній суду не подав і судом їх не здобуто, а навпаки із матеріалів справи слідує про злісне ухилення відповідача від сплати аліментів на користь позивачки про що свідчить той факт, що відповідач за спірний період з квітня 2020 року по червень 2020 року включно без поважних на те причин, адже такі суду відповідачем доведені не були, жодного разу не сплатив позивачці аліментів. \~ \~ \~ \~У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені). \~ \~ \~ \~Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом`якшує відповідальність, а тому стаття 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII, на підставі частини першої статті 58 Конституції України має зворотню дію в часі (аналогічного висновку дійшла колегія суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 05 вересня 2018 року по справі №753/12684/16, провадження №61-18327св18). \~ \~ \~ \~Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. \~ \~ \~ \~Отже, здійснюючи розрахунок пені, суд враховує положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, яка підлягає застосуванню в силу ст. 5 ЦК України, оскільки вказана норма пом`якшує цивільну відповідальність боржника за несвоєчасну сплату аліментів. \~ \~ \~ \~Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів становить 2668,50 грн. та підтверджується належними доказами - розрахунком заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу, суд приходить до висновку, що вказана заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені за фактом є обґрунтованими. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сума неустойки (пені) за порушення відповідачем аліментних зобов`язань за період з квітня 2020 року по червень 2020 року включно (межі позовних вимог, заявлені позивачкою) становить 809,44 грн., тобто не перевищує 100% заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, яка існувала на час подачі позову, а саме у розмірі 2668,50 грн. \~ \~ \~ \~Стосовно розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме, судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. З відповідача\~на користь\~держави підлягає\~стягненню судовий\~збір в\~сумі 840,80 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved