Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

\~\~\~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою, виселення та вселення, посилаючись на обставини викладені в позові просить зобовязати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у користуванні та розпорядженні власністю - квартирою під № 59 в будинку під № 27/3 по вулиці Генерала Петрова у місті Одесі, виселити будь-яких осіб з вище зазначеної квартири без надання іншого жилого приміщення, заборонити [PERSON] та будь- яким третім особам доступ у спірну квартиру, вселити [PERSON] у спірну квартиру, яка належить їй на праві власності, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], понесені судові витрати у розмірі 551,21 грн. \~\~\~\~\~ Представник позивча позов відтримала просила суд його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачки заперечував проти задоволення позову, з підстав того що відповідачка не проживає за спірною адресою за якою проживають інші не встановлені особи. \~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. \~\~\~ \~Згідно зі ст.ст.\~10-11,\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~\~ \~\~В судовому засіданні встановлено, що на підставі\~свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.08.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], [PERSON] є власником квартири № 59 в будинку під № 27/3 по вулиці Генерала Петрова у місті Одесі. Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано 10.08.2016 року належним чином в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до довідки № 2845 від 29.09.2016 року, виданою дільницею № 7 КП «ЖКС «Черьомушки», за адресою квартири, особовий рахунок відкрито на ім'я позивача [PERSON], відповідачка [PERSON] не зареєстрована за зазначеною адресою. \~\~ Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка [PERSON] зверталася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту родиних відносин, визнання недійсним договору дарування , визнання дійсним договору купівлі продажу та визнання права власності, відносно спірного майна, відповідний позо залишено без розгляду ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси, від 16.10.2013 року. Як вбачається з матеріалів справи та на підставі наданих пояснень, між сторонами склались спірні відносини, з приводу того, що відповідачка [PERSON] та її родичі почали мешкати у належній позивачу квартирі після смерті [PERSON], без будь яких законних підстав користуватися житлом, створюючи перешкоди у володіння користуванні і розпорядженні власністю позивачки. Відповідно до паспортних даних, серія КК712219, виданого Савранським РВ УМВС України в Одеській області, відповідачки [PERSON], вона зареєстрована за адресою: [INFO], таки чином судом встановлено що відповідачка ніколи не мала реєстрації за вказаною адресою. Окрім того, з боку відповідача не надано будьяких доказі проте що відповідачка є членом сім'ї померлого - [PERSON]. \~\~\~Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~\~\~ \~Також ч.1,2\~ст. 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. \~\~ \~\~Стаття 391 ЦК України, передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Частиною 1\~ст. 405 ЦК України\~передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. \~\~\~ \~До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 СК України, тобто дружина, діти, батьки. Відповідно до положень ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування інакше як з підстав і в порядку передбаченому законом. Відповідно до ст. 116 ЖК України особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживания і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися ціно власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). \~\~\~ \~При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, тому що її інтереси порушені, вона не має змоги користуватися спірним майном за своїм розсудом. \~\~\~ \~

Outcome: approved