Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] , починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 26 вересня 2020 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області за № 8. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. На даний час вони припинили спільне проживання і відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання в період перебування у відпустці по догляду за дитиною. 02.08.2021 ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена, однак надала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча також був повідомлений належним чином, однак надав суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність. Позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на дружину в розмірі 300 грн. Вирішуючи спір суд виходить з такого. Так, судом встановлено, що 26 вересня 2020 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 8. Від спільного проживання [INFO] народився син [PERSON] . Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідач своє батьківство відносно малолітнього сина не оспорює та визнає його своєю дитиною. Із довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Самгородоцькою сільською радою Козятинського району Вінницької області 20.05.2021 № 744, вбачається, що малолітній [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.5). Із довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Самгородоцькою сільською радою, Козятинського району, Вінницької області 20.10.2021 № 1064, вбачається, що позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до довідки, виданої Управлінням соціальної політики Козятинської міської ради Вінницької області 13.07.2021 № 213, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціальної політики Козятинської міської ради і отримує допомогу при народженні дитини. Допомога призначена на сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 860 грн. (а.с.9). За змістом такої довідки, за період з січня 2021 року по червень 2021 року [PERSON] отримала щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі, що за вказаний період сукупно становить 4098,10 грн. Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України (далі - СК України), дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу. Відповідач, являючись батьком дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, чим порушуються права позивачки, передбачені ст. 84 СК України. Так, згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Така позиція є вірною, оскільки дружина проживає зі спільною дитиною, а тому, незважаючи на її дохід, чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар`єрному зростанні, громадському та світському житті. Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достовірність означає відповідність інформації, отримуваної із доказу, яка підтверджується шляхом зіставлення отриманої інформації з інших доказів, через порівняння, проведення відповідної експертизи. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Частиною 5 ст. 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вищенаведеного, зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним обов`язок [PERSON] сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , з якою проживає дитина [PERSON] до досягнення останнім трьох років. Відповідачем позов [PERSON] визнано частково. Обгрунтовуючи позицію щодо сплати аліментів у розмірі 300 грн щомісячно, відповідач вказував на те, що він безробітний, на його утриманні є батько. Однак доказів щодо таких обставин суду надано не було. Також [PERSON] зазначав, що він буде сплачувати аліменти на дитину, і що йому не дають бачитись з дитиною. Проте такі обставини не мають правового значення при вирішенні питання щодо утримання дружини до досягнення дитиною трьох років; питання участі батька у вихованні дитини є предметом окремого спору та не може впливати на розмір аліментів, а посилання на те, що відповідачеві ще доведеться сплачувати аліменти на дитину є його припущенням, наразі ж рішення суду про стягнення з нього таких аліментів суду надано не було, отже таке обгрунтування позиції відповідача щодо розміру аліментів судом до уваги не береться. Суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки він є обгрунтованим, та присуджує стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, тобто з дня подання позову до суду - 13 липня 2021 року до досягнення сином трьох років, тобто до [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved