Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо їхньої дочки, [PERSON], [INFO], та про стягнення з нього аліментів на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. до досягнення нею повноліття. Позов обґрунтовує тим, що в 2014 році рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області було розірвано шлюб між нею та відповідачем. В шлюбі від відповідача народила дочку - [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. З 2014 року відповідач проживає окремо, не підтримує з ними жодного зв'язку, не цікавиться життям дитини, не надає коштів на її утримання та не бере будь-якої участі у її вихованні. Вказала, що відповідач не має постійного заробітку, офіційно не працевлаштований. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що після розірвання шлюбу проживає разом із дітьми у своєї матері в с. Жовчів Рогатинського району Івано-Франківської області. Причиною розірвання шлюбу та переїзду був аморальний та розгульний спосіб життя відповідача, який продовжується дотепер. Через це, вважає, він і не проявляє жодного інтересу до дитини. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Представник служби в справах дітей Рогатинської районної державної адміністрації Андрусів Р. Я. позовні вимоги підтримав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю малолітньої дочки, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 14 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Верхньолипецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області (а. с. 5). Згідно з рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 7, 8). Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації № 1 від 29.01.2016 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дочки, [PERSON] (а. с. 31). Відповідно до довідки та акту обстеження матеріально-побутових умов, виданих виконкомом Верхньолипецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 17.12.2015 року, [PERSON] проживає разом з дочками - [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9, 10). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин, коли [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON], підготовку її до самостійного життя, взагалі не спілкується з дочкою з вересня 2014 року, не бере участі в її утриманні, суд розцінює як свідоме ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів, то відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, зважаючи на відсутність у відповідача постійного місця роботи, на те, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 01.01.2016 року у розмірі 1167,00 грн., тобто 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на день ухвалення рішення становить 350,10 грн., дійшов висновку, що аліменти потрібно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved