Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 06 жовтня 2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2010 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи стягнення з 31 травня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] аліменти на утримання дитини не сплачує, згідно з Довідкою Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Донецької області станом на 11 березня 2019 року має заборгованість у розмірі 160368,48 грн.. Вказує, що з 31 травня 2010 року відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає, зовсім не спілкується з дитиною та жодного разу її не бачив, будь яких стосунків із донькою не підтримує, не цікавиться її життям. Зазначає також, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування доньки, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає доньки доступу до культурних, та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання освіти, не підтримує в забезпеченні фінансових потреб. Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати доньки до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на її виконання. Все вищезазначене свідчить виключно про одне - відповідач [PERSON] , самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дітей до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. У зв`язку з викладеним просить суд, позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, РНОКПП: [NUMBER] , відносно його малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Представник позивача [PERSON] - адвокат Клочкова О.М., яка діє на підставі Договору про надання юридичної допомоги № 19 та Ордеру до нього серії ДН № 074905 від 22.02.2019 року в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи належним чином, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні питання про позбавлення батьківський прав [PERSON] просила врахувати Висновок Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала свідчення про те, що вона є бабусею [PERSON] , вказує, що відповідач після розірвання шлюбу зовсім перестав цікавитись долею дитини: не відвідував, не надавав будь-якої допомоги. Наголошувала, що не чинила відповідачу перешкод у спілкуванні з дитиною. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала свідчення про те, що вона є знайомою позивача [PERSON] , з відповідачем зовсім не знайома та ніколи його не бачила. Вказує, що на протязі останніх десяти років спілкується з [PERSON] , їх діти одного віку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала свідчення про те, що вона є знайомою [PERSON] та має гарні стосунки з останньою. Вказує, що відповідач не підтримує зв`язку з дитиною з 2010 року, ніколи її не відвідував. Відповідно до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у загальному провадженні, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 165 Сімейного Кодексу України « Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина…» та п. 18 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецької області 21.02.2008 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . 18 серпня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 299. Відповідно до Довідки про склад сім`ї виданої «ЖЕК № 6» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1954 року народження; [PERSON] , 1957 року народження; [PERSON] , 2008 року народження. З акту № 137 від 01 березня 2019 року вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не зареєстрований та не проживає. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач по справі - батько [PERSON] - [PERSON] , проживає окремо від дитини, матеріальну допомогу не надає, участі у вихованні не приймає. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З розрахунку розміру заборгованості по аліментам за виконавчим листом №2-4349 виданого за рішенням Слов`янським міськрайонним судом від 29 червня 2010 року вбачається, що у період з 31травня 2010 року по 28 лютого 2019 року [PERSON] має заборгованість по аліментам у розмірі 160368,48 гривень. Відповідно Листа КНП Слов`янської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Слов`янська» № 01-27/40 від 07 березня 2019 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , декларація № 0000-ЕР53- X 002 від 18.07.2018 року, з лікарем [PERSON] , на диспансерному обліку не знаходиться, останній огляд 06.03.2019 року дитина здорова, хворіє рідко. Дитина щеплена в повному обсязі. На профілактичні огляди (вакцинацію) приводе мати. Відповідно до Довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) Компенсуючого типу № 6 «Сонечко» Слов`янської міської ради вбачається, що [PERSON] самостійно виховує доньку [PERSON] , яка відвідувала комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) компенсуючого типу № 6 «Сонечко» Слов`янської міської ради Донецької області». Батько, [PERSON] , у вихованні доньки участі не брав, не цікавився її життям в садочку, батьківську збори не відвідував. Відповідно до Довідки Слов`янської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 за № 01-24/27 від 25 лютого 2019 року вбачається, що [PERSON] самостійно виховує доньку [PERSON] , ученицю 5-Б класу. Батько дитини, [PERSON] у вихованні доньки участі не бере, не цікавиться її шкільним життям, батьківські збори не відвідує. Згідно з Висновком Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради від 15 квітня 2019 року за № 29/03-650 позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки - [PERSON] , 2008 року народження, є доцільним. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце,коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як передбачає ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дитини, не утримує її, суд доходить до висновку, що це свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення батьківський прав. Таким чином, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 3 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) з позовної заяви про позбавлення батьківських прав справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення батьківських прав, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved