Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовної заяви позивач посилалася на те, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить: 53/400 частки в домоволодінні, що розташоване за адресою [ADDRESS] . За життя померлий [PERSON] заповіт не складав та ніде не був офіційно зареєстрований. Однак фактично проживав разом з позивачем. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. із заявою про оформлення спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] , де було заведено спадкову справу №55/2021 . Постановою нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON] через відсутність документів, що підтверджують факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем. Посилаючись на все викладене вище, позивачка просила встановити факт постійного проживання спадкодавця [PERSON] разом із [PERSON] протягом часу з 28.11.2001 р. по час відкриття спадщини , а саме по 01.11.2004 р. і визнати за [PERSON] право власності на 53/400 домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 14.04.2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 05.07.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, та до його початку подали до суду заяви, у якій вказали, що позов визнають та просять розглянути справу у їх відсутність Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить: 53/400 частки в домоволодінні, що розташоване за адресою [ADDRESS] . Вказана частка домоволодіння належала померлому на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 28.11.2001р. За життя померлий [PERSON] заповіт не складав та ніде не був офіційно прописаний. Однак фактично проживав разом із позивачкою за адресою місцезнаходження спадщини, що підтверджується показаннями свідків допитаних у судовому засіданні. Так, свідок [PERSON] , [INFO] у судовому засіданні повідомив, що знайомий з родиною [PERSON] з 1979 року. [PERSON] та [PERSON] проживали разом до дня смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] [INFO] повідомила, що з сім`єю [PERSON] знайома з 1980 року. У 2001 році її донька придбала у подружжя [PERSON] квартиру, а Слєсарєви купили собі будинок, в якому і проживали разом до дня смерті [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] Свідок [PERSON] повідомила, що сімю [PERSON] знає дуже давно. Вони проживають по сусідству в одному будинку. [PERSON] та [PERSON] завжди проживали разом разом до дня смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємці за законом першої черги донька спадкодавця [PERSON] (до одруження - [PERSON] ), та син [PERSON] спадщину після смерті батька протягом встановленого законом строку не прийняли, подали до суду заяви, про визнання позовних вимог. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. із заявою про оформлення спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] , де було заведено спадкову справу №55/2021 . Постановою нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON] через відсутність документів, що підтверджують факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 року № 7. Оскільки нотаріусом видана відмова у вчиненні нотаріальної дії, у позивача не виникло права власності на зазначене спадкове майно, то позивач позбавлений права оформлення спадщини в інший спосіб. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Від шлюбу позивачка має двох дітей, які в свою чергу до нотаріуса не звертались за прийняттям спадщини. Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 03.03.2004за № 20/5, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те ,що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, саме факт постійного проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особу, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved