Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, 16 січня 2013 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач зазначає, що з відповідачем шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння, разом не проживають з січня 2019 року та вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Спору про поділ спільно нажитого майна не мають. Прізвище просить залишити « [PERSON] ». На розгляд справи в судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. На розгляд справи в судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи по суті повідомлений належним чином; відзив на позов не надавав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасника справи, враховуючи його неявку у судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин неявки. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 січня 2013 року зареєстрували шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації шлюбів 16 січня 2013 року зроблено відповідний актовий запис за №03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спір про поділ спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, разом не проживають з січня 2019 року, що підтверджується довідкою КП «УК «Контакт» від 27.06.2019. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, зареєстрований 16 січня 2013 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з заявою позивача про залишення прізвища, прізвище позивача після розірвання шлюбу змінити на « [PERSON] ». У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved