Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просить стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/ 3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи здня предявлення позову до суду , до досягнення повноліття дитиною. Крім того просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу ) щомісячно до досягнення дитиною 3 років. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. З відповідачем вони в даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона, позивачка, не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Обовязок утримувати дитину покладається на обох батьків. Відповідач є приватним підприємцем, працює, має можливість сплачувати аліменти. В судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя\~та матеріальне становище дитини; стан здоровя\~та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до роз яснень, наданих у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3\~„Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину\~той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом\~. Встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сторони проживають окремо. Дитина перебуває на утриманні матері, позивачки по справі, та проживає разом з нею, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Пантаїської селищної ради № 612/02-21 від 08.09.2016 р. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, є працездатним, доказів про тяжке матеріальне становище не надав. Тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду. При цьому слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч.1\~ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~\~\~\~ У п.23постанови Пленуму Верховного Суду України розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст.84 СК України дружина , з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4\~ст.84 СК України\~передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. При вирішенні питання про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідачем не надано доказів про своє тяжке матеріальне становище, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині. Також судом враховується, що позивачка не має можливості працювати у зв'язку з доглядом за малолітньою дитиною до досягнення останньою трьох років. Тому з відповідача необхідно стягнути та аліменти на утримання позивачки до досягнення сином [PERSON] трьох років у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). Судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: partial