Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із цим позовом, мотивуючи його тим, що з 1981 року по 2000 рік вона працювала у Носівському райагробуді та відповідно до рішення адміністрації і профспілкового комітету даного підприємства від 10 червня 1993 року (протокол № 6) їй було виділено квартиру в новозбудованому будинку в [ADDRESS] . Рішення підприємства було затверджено рішенням Носівської міської ради Чернігівської області № 84 від 16 липня 1993 року. 11 січня 1994 року їй (позивачу) було видано ордер № 346 на право зайняття двохкімнатної квартири. Починаючи з 9 квітня 1994 року і по 10 квітня 2015 року вона (позивач) була зареєстрована та постійно проживала у цій квартирі. У 2015 році у зв`язку із сімейними обставинами вона (позивач) була вимушена виписатися з цієї квартири. Наприкінці 2015 року вона (позивач) хотіла знову зареєструвати своє місце проживання за вказаною адресою, але їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю права власності на квартиру. Вона (позивач) неодноразово зверталася до органу приватизації Носівської міської ради Чернігівської області із заявою щодо надання дозволу на приватизацію квартири [ADDRESS] , але їй було відмовлено у зв`язку із тим, що даний будинок не перебуває на балансі міської ради. Увесь цей час право власності на цю квартиру ні за ким не зареєстровано. З першого дня вселення до квартири і до цього часу вона (позивач) сплачує комунальні платежі, несе всі інші витрати, пов`язані з її утриманням, робить поточні та капітальні ремонти, облаштувала квартиру меблями та всім необхідним для життя, зберігає в ній свої речі. У зв`язку з тим, що вона (позивач) не є власником квартири, у неї виникає ряд труднощів, щодо користуванням, розпорядженням цим майном: не може підключити індивідуальне опалення до квартири; не може оформити субсидію на компенсацію комунальних послуг; не може зареєструвати своє місце проживання та місце проживання свого сина. [PERSON] просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти задоволення позову, пояснив, що позивачу було відмовлено у наданні дозволу на приватизацію квартири [ADDRESS] у зв`язку із тим, що вона не перебувала на обліку, як комунальне майно. Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частиною 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Ураховуючи положення ст.ст. 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. У судовому засіданні встановлено, що починаючи з 1994 року і до цього часу [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] , підтримує її в належному стані, проводить поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні платежі, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, поясненнями учасників справи, та матеріалами справи (а.с. 12-13; 17-31). З матеріалів справи (а.с. 14-16) вбачається, що на квартиру [ADDRESS] виготовлено технічний паспорт. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що починаючи з 1994 року і по теперішній час [PERSON] добросовісно, відкрито і безперервно володіє квартирою [ADDRESS] , а тому стала добросовісним її набувачем. За таких обставин суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved