Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 21 липня 2007 року у відділі РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області із [PERSON], актовий запис № 176. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21 липня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає, що з відповідачем не зійшлися характерами. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2014 року. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам позивача та неповнолітньої житини. Просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися, подали письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позивач просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. (а.с.14, 15). В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, тому позов підлягає до задоволення. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «[PERSON]», суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст.88 ЦПК України в зв'язку з задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 243 грн.60 коп.(а.с.1).

Outcome: approved