Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Тячівської міської об`єднаної територіальної громади, третя особа Тячівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування свої вимог зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть. Після смерті бабусі [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані в [ADDRESS] . Згідно заповіту складеного бабусею [PERSON] , 26 червня 2012 року, який був посвідчений в.о. секретаря виконкому Руськополівської сільської ради, все своє майно вона заповіла їй [PERSON] . У встановлений 6-ти місячний строк вона не змогла звернутися в нотаріальну контору за прийняттям спадщини оскільки з 23 лютого 2021 року в Закарпатській області був оголошений карантин, вона хворіла на Ковід-19 та перебуваючи на карантині. Останній день коли вона могла звернутися із заявою для прийняття спадщини було 9 квітня 2021 року, однак на той час був хворий її син і вона не могла звернутися в нотаріальну контору щоб написати заяву. Через тиждень коли вона звернулася до нотаріуса їй у прийнятті заяви було відмовлено, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та роз`яснила право звернення до суду. У її бабусі [PERSON] на час її смерті [INFO] інших спадкоємців, які би могли претендувати на спадщину окрім її мами - [PERSON] , яка померла у 2014 році не було, про що свідчить довідка із Тячівської ОТГ №259 від 20.04.2021 року. Також, її сестра - [PERSON] , яка є єдиною її сестрою відмовилася від прийняття спадщини. Враховуючи викладене просить постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк два місяці для прийняття спадщини за заповітом після смерті її бабусі [PERSON] . Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 квітня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та повідомлено позивачку про необхідність виправлення недоліків. 24 травня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 16 червня 2021 року за клопотання позивачки було замінено неналежного відповідача Тячівську міську об`єднану територіальну громаду на належного Тячівську міську раду Закарпатської області. 05 серпня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачкапозовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, за таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи у їх відсутності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії заповіту, посвідченого 26.06.2012 року в.о. секретаря виконавчого комітету Руськополівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області Г.М. Білей та зареєстрованого в реєстрі за №52 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було, і з чого б не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає: [PERSON] , [INFO] (а.с.27). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 09.10.2020 року Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), [PERSON] , [INFO] - померла [INFO] , місце смерті Закарпатська область Тячівський район село Руське Поле, про що складено відповідний актовий запис за № 204 (а.с.29). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.07.1988 року відділом ЗАГСУ Тячівського райвиконкому Закарпатської області встановлено, що позивачка [PERSON] , народилася [INFO] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 21.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області, [PERSON] - померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 12 (а.с.30). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 14.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області, [PERSON] , 14 лютого 2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , та після укладення шлюбу прізвище якої було змінено на « [PERSON] » (а.с.28). З копії заяви про відмову від прийняття спадщини за законом, посвідченої 21.06.2021 року старостою с. Лопухів Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Костяк О.І. та зареєстрованої в реєстрі за №4 вбачається, що [PERSON] , відмовляється від прийняття спадщини за законом, яка залишилася на момент після смерті бабусі [PERSON] у с. Руське Поле (а.с.24). Відповідно до копії довідок №259, 260-031 від 20.04.2021 року, виданих Тячівською міською радою с. Руське Поле, встановлено, що спадкоємицею [PERSON] , яка проживала по [ADDRESS] , є дочка [PERSON] . На момент смерті [PERSON] , була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] . Проживала одна, інших членів сім`ї немає. Згідно рішення сесії Руськополівської сільської ради від 26.03.2013 року № 453, житловий будинок та земельна ділянка по [ADDRESS] було перенумерована на [ADDRESS] (а.с.22-23). З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №98275382 від 25.09.2017 року вбачається, що за [PERSON] , в цілій частині, зареєстрована земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0625 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] (а.с.26). З наданої довідки КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги Тячівської міської ради Закарпатської області «Тячівська амбулаторія загальної сімейної медицини» від 22.04.2021 року вбачається, що син позивачки [PERSON] 2010 р.н., знаходився на лікуванні у період з 26.03.2021 року по 16.04.2021 року (а.с.49). Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом особистого майнового чи немайнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України, встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1220-1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1272 ЦК України, передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивачка вказує те, що починаючи від дня смерті бабусі і до моменту закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини був оголошений карантин, вона хворіла на COVID-19 та перебуваючи на карантині, не змогла прийти в нотаріальну контору, а останній день коли вона могла звернутися із заявою для прийняття спадщини було 09 квітня 2021 року, однак на той час хворів її син. Судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин, який постановами КМУ продовжується і по теперішній час. Також встановлено, що малолітній син позивачки дійсно хворів у період з 26.03.2021 року по 16.04.2021 року, що унеможливило позивачкою звернутися із вказаною заявою про прийняття спадщини. Разом з цим, факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення її від спадкування, а тому суд проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом, має намір прийняти спадщину після смерті своєї бабусі, а також зазначила причину пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини, яка визнана судом поважною та беручи до уваги той факт, що позивачка позбавлена в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, визначивши [PERSON] , додатковий строк для прийняття спадщини терміном два місяців з моменту набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений при поданні позовної заяви, слід покласти на позивачку [PERSON] .

Outcome: approved