Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20.08.2014 року - розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] долею дитини не цікавиться, не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, а тому оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, позивач [PERSON] просить суд позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, прохали суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дергачівської районної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та вважає доцільним ухвалити рішення, відповідно до висновку органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положенням ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною 1 ст.164 СК України передбачені підстави, за яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Зокрема, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 3, ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР №789- ХІІ від 27 лютого 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.п.15 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина: [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, життям дитини не цікавиться, всіляко ухиляється від виконання свого обов`язку по утриманню та матеріальному забезпеченню дитини, дитиною не піклується, що на думку позивача є підставою для позбавлення відповідача батьківських право відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.01.2013 року, який рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20.08.2014 розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області 14.02.2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 11.04.2019 року № 02-22/497, виданою Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області - [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та дійсно має такий склад сім`ї : [PERSON] , 1988 року народження - чоловік та [PERSON] , [INFO] - син. Згідно актів депутатів Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 15.04.2019 року та 12.04.2019 року [PERSON] , 1992 року народження з 2016 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] не проживає та не з`являється. Не приймає участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] . Вихованням дитини займається мати [PERSON] та її рідні. Відповідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 22.07.2019 року відкрито виконавче провадження № 58973441 по стягненню з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . Згідно розрахунку боргу по аліментам станом на 01.10.2019 року, з урахуванням боргу, боржник повинен був сплатити - 78054,23 грн., сплачено - 30359,88 грн. З психолого-педагогічної характеристики вихованця [PERSON] старшої логопедичної групи « Сонечко » ЗДО «Дзвіночок» Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області вбачається, що вихованням хлопчика займається мати [PERSON] . Участь у вихованні беруть рідні з боку матері. Мати та рідні з її боку забирають хлопчика з садка, піклуються про нього; беруть участь у всіх заходах, що відбуваються в садку. За три роки, що дитина перебувала в садку, батько [PERSON] жодного разу не забирав дитину з садка, не цікавився розвитком та досягненням [PERSON] . Висновком практичного психолога (за результатами психічного обстеження) вихованця КЗ «Малоданилівський ЗДО «Дзвіночок» [PERSON] від 13.05.2019 року, встановлено, що у ході обстеження [PERSON] , [INFO] , у дитини не було виявлено уявлень про рідного батька, [PERSON] , як про важливого дорослого та емоційно близьку людину. Висловлювання про батька у мовленні хлопчика відсутні. При цьому у картинці світу дитини (на момент обстеження) серед «близького» оточення присутні близькі та далекі родичі, вітчим, однолітки із дитячого садка, вихователі дитячого садка. Як вбачається з відповіді адміністрації КНП «ЦПМСД Дергачівської районної ради» від 13.05.2019 № 294 та від 17.05.2019 року № 307 інформація про звернення [PERSON] до [PERSON] про стан здоров`я [PERSON] [INFO] відсутня. Крім того, інформація про те, що [PERSON] не бере участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] підтверджується поясненнями (копії яких знаходяться в матеріалах справи), а саме : [PERSON] від 31.05.2019 р., [PERSON] від 23.05.2019 р., [PERSON] від 27.05.2019 р., [PERSON] від 15.05.2019 р., [PERSON] від 14.06.2019 року, [PERSON] від 27.05.2019р., [PERSON] від 28.05.2019 р., [PERSON] від 24.05.2019р. Згідно положень ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, висновком Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, як органу опіки та піклування від 21 жовтня 2019 року про доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , вважається доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд погоджується з висновком Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, як органу опіки та піклування від 21 жовтня 2019 року про доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки висновок повністю відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на матеріалах справи. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved