Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила розірвати шлюб, укладений із [PERSON] 17 грудня 2011 року та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти, на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення донькою повноліття, тобто до 07 грудня 2030 року. Зазначає, що приблизно на прикінці літа 2017 року сімейні відносини стали погіршуватися, між ними стали виникати сварки та суперечки, взятий сторонами час для примирення не приніс позитивного результату і між ним знову стали виникати сварки та суперечки, фактично, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. З кінця липня 2018 року сторони сумісне господарство не ведуть, проживають окремо, дочка проживає з позивачем. За весь час сторони переконалися, що є різними людьми, збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої доньки, а тому просить розірвати шлюб. Крім того, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання доньки. Самостійно забезпечити доньку всім необхідним важко, а тому звернулася до суду з позовною заявою Позивач в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву в якій позов визнав і не заперечував проти задоволення, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку\~ визнання позову відповідачем.\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ОЛ № 058548, яке видано Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда, актовий запис №\~128. У шлюбі народилася донька, [PERSON], 07 грудня 2012 року, батьками якої записані сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ОЛ № 135902, яке видане 12 грудня 2012 року Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда, актовий запис № 60. Відповідно до довідки за вих. № 3/625 від 06.08.2018 року виданою Первозваніською сільскою радою Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що [PERSON] [INFO] зареєстрована в [INFO], склад сімї складається: [PERSON], [INFO] мати; [PERSON], [INFO], батько; [PERSON] [INFO], донька за вказаною адресою не зареєстрована. На даний час сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, шлюб існує формально, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя неможливим, примирення неможливо. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до п.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з п.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України, якою передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та п. 3 ст. 181, ст. 191, 182 цього Кодексу, позивач, як дружина мати, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його доходу, від дня предявлення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього аліментів на інших дітей, а також і те, що позивач самостійно забезпечити належне виховання та утримання дитини не може і потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та враховуючи, що рішення позивача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів і предявлення позову до суду прийнято із усвідомленням його наслідків, відповідачем позов визнано повністю, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, розмір аліментів не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дитини, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а саме у розмірі 352,40 грн., іншу частину судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу залишити за позивачем. Крім того, відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь держави\~ підлягає\~ стягненню судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів, у розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved