Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона проживає в [ADDRESS] в будинку, який станом на 30.06.1990 року належав до колгоспного типу двору головою якого був її батько [PERSON] [INFO], членами двору мати - [PERSON], вона та брат [PERSON] який вибув з двору біля 20 років. [INFO] померла мати [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть. Після смерті матері [INFO] помер і батько, [PERSON], що також стверджено свідоцтвом про смерть. Після смерті матері, спадщину прийнято фактично батьком, що стверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Жовківською нотконторою 29.06.2006 року на частку майнового паю, який належав матері та право на частку майна двору. На земельну ділянку батько не оформив спадщину, але прийняв таку, оскільки проживав з матір»ю на день її смерті, користувався ділянкою. Після смерті батька відкрилася спадщина за заповітом, який складено батьком при житті та 24.03.2011 року посвідчено Рава-Руською державною нотаріальною конторою. Такий не змінено і не скасовано. Спадкове майно після його смерті складається з будинку в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 1.8342 га яка належала на день смерті матері, та яку фактично прийнято батьком, але належно не оформлено. Оскільки вона проживала з батьком на день смерті і вела з ним спільне господарство та звернулася до нотаріальної контори про спадкування де відкрито спадкову справу №92/2013, що стверджено витягом з спадкового реєстру. Про те, що померлі є її батьками, стверджено свідоцтвом про народження. Про те, що власником будинку значився батько, як голова двору, стверджено витягом з погосподарської книги Липницької сільської ради з якої вбачається що і вона станом на 30.06.1990 року є членом двору, а тому має право на частку в майні двору. Про те, що в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок стверджено технічним паспортом, виготовленим Червоноградським МБТІ. Таким чином, на день смерті батька йому належала ? частка в майні двору та ? частка після смерті дружини, всього частка в будинку становила 2/4 частки в майні двору, яку він заповів їй. Крім того, їй, як члену двору належить 1/4 частка майна двору. Брат хоч зареєстрований в будинку однак не проживав не брав участі у веденні господарства. З приводу спадкування вона звернулася до Рава-Руської нотаріальної контори де відкрито спадкову справу, однак там письмово роз»яснено, що свідоцтво про право на спадщину вона не може отримати, оскільки не проведено реєстрації будинку в БТІ, а для отримання свідоцтва необхідно свідоцтво про право власності. Щодо частки як члена двору вона звернулася до Липницької сільської ради, однак там роз»яснено, що лише в судовому порядку слід визнати право на спадкове майно, оскільки їм вже належить право реєстрації прав власності часток членів двору. Позивачка в судове засідання не прибула, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити такий. Представник відповідача та третіх осіб в судове засідання не з'явилися, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак даними особами надіслано листи про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання за допомогою технічного запису не здійснюється. Дослідивши фактичні обставини справи за наявними в справі доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити з наступних підстав. З свідоцтва про смерть [NUMBER] (акт. запис №17) виданим Липницькою сільською радою вбачається, що [INFO] помер [PERSON], який доводиться батьком позивачки, що стверджено свідоцтвом про її народження. Дошлюбне прізвище її «[PERSON]» нею змінено в зв»язку з одруженням. З свідоцтва [NUMBER] виданого Липницькою сільською радою (акт. запис №18) виданого Липницькою сільською радою вбачається, що мати позивачки померла [INFO], яка перебувала в шлюбі з [PERSON], що стверджено свідоцтвом про одруження. Після смерті матері позивачки, її батько [PERSON] фактично прийняв спадщину, зокрема частку майнового паю, що стверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом (спадкова справа № 419). На день смерті [PERSON] їй належала і земельна ділянка площею 1.8342 га на території Липницької сільської ради, яку фактично успадкував її чоловік [PERSON], але не оформив нотаріально. З витягу із погосподарської книги Липницької сільської ради вбачається, що [PERSON] проживав в [ADDRESS] в будинку, який відносився до колгоспного типу двору, головою якого він значився станом на 30.06.1990 року. Членами двору значилася його дружина [PERSON], дочка [PERSON]. В користуванні господарства є 0.69 га земельної ділянки. Із заповіту посвідченого 24.03.2011 року Рава-Руською державною нотаріальною конторою від імені [PERSON] вбачається, що все своє майно він заповів дочці [PERSON] позивачці по справі. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно ПВС України № 13 від 25.12.1992 року № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього члена двору і поширюється на випадки припинення двору з 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав, а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Отже всім членам двору в [ADDRESS] належала рівна частка і майні двору, по 1/4 частині. Після смерті дружини [PERSON] фактично прийняв спадщину належну ? частку в майні двору, яка їй належала, оскільки проживав з нею на день смерті, а тому на день смерті був власником 2/4 частин будинку. Позивачка, як член колгоспного типу двору також має право на ? частку в майні двору. Відповідно до вимог ст.. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Про те, що позивачка звернулася про спадкування до нотаріальної контори в передбачений законом строк, стверджено витягом із спадкового реєстру. Відповідно до вимог п. 1 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено захист порушеного права шляхом подання позовної заяви про визнання права власності. Як встановлено, житловий будинок належний колгоспному двору, головою якого значився станом на 30.06.1990 року [PERSON] зведено в 1969 році, тобто до 5.08.1992 року і відповідно до діючого на той час законодавства зареєстровано в Липницькій сільській раді, на такий відкрито особовий рахунок, а відтак спадкодавець згідно записів погосподарської книги була власником належної йому частки в будинку, а отже позивачка має право на спадкування такого. Таким чином позивачка має право на ? частини будинку в [ADDRESS]. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved