Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить розірвати укладений між ним шлюб та стягнути з відповідача судові витрати, які полягають у сплаті судового збору та витрат на правову допомогу . Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану САрненського районного управління юстиції шлюбі з 19.09.2004 року, про що був зроблений відповідний актовий запис. Від подружнього життя народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружні відносини не склалися в силу різних поглядів на сімейне життя, права та обов`язки чоловіка та дружини, через що подальше спільне життя і проживання однією сім`єю стало неможливим. На даний час вони не підтримують шлюбних стосунків, їх не поєднує спільний побут, не ведеться спільне господарства, та проживають окремо протягом тривалого часу, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 16.09.2020 року було відкрито спрощене провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмовою заявою підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмовою заяву визнав позов в частині розірвання шлюбу, однак заперечував щодо стягнення з нього судових витрат. Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Із свідоцтва про одруження серія [NUMBER] встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції шлюбі з 19.09.2004 року, актовий запис №135. Відповідно до свідоцтв про народження встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає, що між сторонами подружні відносини не склалися, сім`я існує формально, позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та неповнолітніх дітей, а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідач заперечуючи проти задоволення позову в частині судових витрат, не аргументував жодними доказами свою позицію. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. Таким чином, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved