Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в якій просить суд визнати [PERSON], таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що їй на праві власності належить будинок [ADDRESS] У вказаному будинку, зареєстрований Відповідач який фактично з 2015 року в ньому не проживає. У зв'язку з тим, що в будинку Позивача зареєстрований Відповідач, який фактично у ньому не проживає Позивач, як власниця будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а тому вимушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи - виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області в судове засідання не з'явився належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Враховуючи клопотання позивача про розгляд справи без його участі, а також те, що відповідачем не надано без поважних причин в установлений судом строк відзиву на позовну заяву, суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність нез'явившихся осіб та вирішити справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу на праві власності належить будинок [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі продажу від 18.10.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Гусейновою Е.Г. (а.с. 8-9 ) Право власності зареєстроване, про що свідчить Витяг від 24.04.2012 року (а.с. 10). У будинку який належить Позивачу, відповідно до довідки № 809 від 14.06.2018 року (а.с. 11) зареєстровано місце проживання Відповідача, який з 25.08.2015 року виїхав на територію Російської федерації та по теперішній час постійно мешкає на території Російської Федерації. У зв'язку з тим, що в належному Позивачу будинку зареєстрований Відповідач, який фактично у ньому не проживає, Позивач, як власниця, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 383 Цивільного Кодексу України передбачає, що власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Відповідач не є членом сім'ї позивачем та не є власником помешкання. Таким чином, оскільки [PERSON] фактично у будинку не проживає, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та, враховуючи те, що у Позивача з Відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаному будинку, він вважається такими, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016р. №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/ перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved