Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на навчання, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. У шлюбі в них з відповідачем народився син [PERSON] , який являється студентом першого курсу денної форми навчання Державного університету інфраструктури та технологій, термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча син у зв`язку з навчанням потребує додаткових витрат, тому просить стягнути з нього аліменти до закінчення навчання. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відзив до суду не подав, а тому суд ухвалює рішення на підставі доказів наданих позивачем. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09.07.2020 провадження у справі відкрито, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.08.2020 суддею Кучерук І.М. прийнято до свого провадження цивільну справу. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у встановленому законом порядку 26.03.2009. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивача. На даний час [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Державного університету інфраструктури та технологій, термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023, що підтверджено довідкою з місця навчання. Відповідач, ігноруючи своїми батьківськими обов`язками, позивачу матеріальної допомоги на період навчання сина, хоча має змогу її надавати. Відповідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Виходячи з того, що відповідач матеріальної допомоги на період навчання дитини [PERSON] не надає, хоча зобов`язаний її надавати, відомостей щодо неможливості надавати матеріальну допомоги та заперечень щодо задоволення позову не подав, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача. на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на навчання, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 30.06.2020 і до закінчення навчання, або досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

Outcome: approved