Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07 жовтня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2429 та відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07 жовтня 2016 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 2429. Від шлюбу дітей сторони не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та протилежних поглядів на сімейне життя і обов`язки. З лютого 2019 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Оскільки відповідач відмовляється добровільно з`явитися до органів ДРАЦС для розірвання шлюбу, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подав. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 жовтня 2016 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2429, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07.10.2006 року /а.с. 4/. Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з лютого 2019 року, тобто сім`я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомості, які б спростовували твердження позивача, до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, позивач на розірванні шлюбу наполягає, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і збереження сім`ї неможливе. У задоволенні позовних вимоги в частині відновлення [PERSON] дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу суд вважає за необхідне відмовити, оскільки відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - лише під час розгляду справи в порядку окремого провадження, за спільною заявою подружжя. Водночас [PERSON] не позбавлена можливості відповідно до ст. 113 СК України вирішити питання про відновлення свого дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial