Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] року помер [PERSON], який проживав у с. Сульжин Шепетівського району. 07.09.2001р. між заявником та [PERSON] укладено договір довічного утримання, відповідного до якого останній передав у власність [PERSON] житловий будинок, який розташований у с. Сульжин Шепетівського району. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,1819 га, розташованої на території Вербовецької сільської ради Шепетівського району. З 2001 року [PERSON] проживала разом з [PERSON] в с. Сульжин Шепетівського району однією сім'єю, там же зареєстрована. В травні 2016 року, з метою оформлення права на спадщину, вона звернулася до Шепетівської районної державної нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки факт проживання із спадкодавцем нею не підтверджено. Встановлення даного факту їй необхідно для прийняття спадщини як спадкоємця четвертої черги. У судовому засіданні [PERSON] вимогу підтримала з підстав, викладених у заяві, пояснила, що проживала з [PERSON] з січня 2002 року по день його смерті, вважала його своїм батьком, доглядала за ним, готувала їжу, лікувала, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, проводила його поховання, доглядає за могилою. Представник Вербовецької сільської ради Шепетівського району проти заяви не заперечувала. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,1819 га, розташовану на території Вербовецької сільської ради Шепетівського району. Між [PERSON] та [PERSON] 07.09.2001 року було укладено договір довічного утримання, відповідно до якого остання надавала довічне матеріальне забезпечення померлому, а він, в свою чергу, передав у власність [PERSON] житловий будинок, який розташований у с. Сульжин Шепетівського району. З довідки Вербовецької сільської ради Шепетівського району №311 від 05.05.2016 року слідує, що згідно запису по господарських книг с. Сульжин Шепетівського району за 2001-2005р.р., 2006-2010р.р. [PERSON] дійсно проживала по [ADDRESS] разом із [PERSON], який помер [INFO] року. Даними паспорта [PERSON] підтверджується, що вона з 16.01.2002р. зареєстрована по [ADDRESS]. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] по [ADDRESS] однією сім'єю понад п'ять років. Відповідно до довідки Шепетівської районної державної нотаріальної контори №58/02-14 від 13 травня 2016 року, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за заявою [PERSON] під №29/2016р., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документів, підтверджуючих факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем. Визнання факту проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину [PERSON], немає. Дочка померлого [PERSON] подала суду заяву про відсутність претензій до [PERSON], її заяву підтримала. Вербовецька сільська рада Шепетівського району із заявою про визнання спадщини відумерлою після смерті [PERSON] до суду не зверталася. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, по [ADDRESS], знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved