Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, збільшення розміру аліментів, мотивуючи тим, що за рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 18.04.2017 у справі № 140/2762/16-ц видано виконавчий лист № 2/140/147/17 від 16.05.2017 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Боржник [PERSON] аліментів не платив та допустив заборгованість яка становить 29 136,40 грн. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином, заяв від нього до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин та приймаючи до уваги, що позивач цього не заперечує, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи, про що постановив ухвалу. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, згідно якого батьком дитини є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Дитина проживає разом з матір`ю. За рішеннями Немирівського районного суду Вінницької області від 18.04.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Дитина проживає з позивачем. Відповідач аліментів не платив та допустив заборгованість. Позивач несе витрати на утримання дитини сина [PERSON] . Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силі дії ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертає увагу судів на те, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років: з 1 січня 2019 року 1626 грн., з 1 липня 1699 грн., з 1 грудня 1779 грн., для дітей від 6 до 18 років; з 1 січня 2019 року 2027 грн., з 1 липня 2118 грн., з 1 грудня 2218 грн. Із наведеної вище норми вбачається, що відповідач сплачує аліменти в розмірі 800 грн., що є значно меншим, ніж встановлено чинним законодавством. Стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини та належне матеріальне забезпечення. За твердженням позивача, аліментів визначених рішенням суду не вистачає для повноцінного забезпечення потреб та інтересів дитини. Догляд та утримання дитини потребують значних коштів. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Що стосується вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 29 136,40 грн., слід вказати наступне. Відповідно до положень ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно із ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст.180-183,192,196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 76-81,89,259,263-263,273, 280-282 ЦПК України, суд

Outcome: approved