Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Як доказ заявлених вимог вказує, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який було зареєстровано 02.11.2003 року. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. 04.08.2015 року шлюб між ними було розірвано, і з того часу діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Однак, її заробітної плати не вистачає для належного матеріального забезпечення дітей, оскільки діти часто хворіють, що потребує значних додаткових витрат. Відповідач займається підприємницькою діяльністю, однак приховує свої доходи і в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж по 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення повноліття кожною дитиною відповідно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав частково, не заперечив сплачувати аліменти на утримання дітей в мінімальному розмірі визначеному законом. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який був зареєстрований 02.11.2003 року відділом РАГС м. Ківерці /а.с. 11/. У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] /а.с. 6/. Діти проживають спільно з матірю, що стверджується довідкою про склад сімї № 8286 від 10.08.2015 року /а.с. 19/. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.08.2015 року шлюб між сторонами у справі було розірвано /а.с. 5/. Згідно довідки про доходи позивача [PERSON], остання працювала головним бухгалтером управління ветеринарної медицини в Ківерцівському районі і її дохід за лутий-липень 2015 року складав 13699, 49 грн. /а.с. 8/. На підставі наказу начальника Управління ветеринарної медицини в Ківерцівському районі № 1 від 07.09.2015 року, [PERSON] звільнено з посади за згодою сторін /а.с. 27/. Відповідно до довідки Ківерцівської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області № 768/ФОП/03-05-17-10 від 28.08.2015 року, договору оренди обладнання від 01.05.2014 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець з 05.05.2014 року, займається наданням побутових послуг і згідно поданої звітності сума його доходу за 1-2 квартал 2015 року склали 5400 грн. /а.с. 33-36/. Як вбачається з медичної документації та консультативних висновків спеціаліста, неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] часто хворіють. Крім того, [PERSON] потребує постійного медикаментозного лікування та періодичного стаціонарного лікування /а.с. 18-20, 29/. Діти перебувають на утримання позивача, а відповідач не приймає участі в утриманні дітей, хоча зобов'язаний це робити відповідно до вимог ст. 180 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Частиною 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене та враховуючи відсутність відомостей про середньомісячний дохід відповідача, його доходи за останні шість місяців, хворобливий стан дітей, матеріальне становище сторін у справі, а також ту обставину, що діти проживають разом із матірю позивачем [PERSON], яка займається їх вихованням, доглядом та утриманням, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача аліменти: на утримання неповнолітнього [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття; на утримання неповнолітньої [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial