Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Мукачівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] . Зазначає, що заповіт її мати не залишила. Посилається, що у зв`язку з тривалою хворобою вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини за її матір`ю. Зазначає, що у 2008 році перенесла перший ішемічний інсульт, у 2014 році - другий. Внаслідок перенесених нею інсультів вона немала змоги пересуватись, мала порушення мови, що стало перешкодою її зверненню до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В липні 2019 року, звернувшись до державного нотаріуса Плеша А.М. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, яке знаходиться за адресою яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що у зв`язку з тим, що вона є людиною похилого віку, інвалідом другої групи, протягом двох років знаходилась на періодичному стаціонарному лікуванні в Мукачівській центральній районній лікарні, що підтверджується виписками з історії хвороби, вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин. Таким чином у зв`язку з зв`язку з вищезазначеним просить визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері - [PERSON] [INFO] . Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 12.08.2019 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 26.09.2019 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, у повному обсязі та просила їх задоволити. Представник відповідача Тишкова І.Т. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Подала відзив на позов, в якому зазначила, що позивачем не надано підтвердження родинних відносин з померлою. Крім того, вказує на відсутність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 21.07.2017 року (а.с.7). Відповідно до повторного свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 8). У зв`язку з укладенням шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 14.08.2018 року серії [NUMBER] (а.с.33). Відповідно до висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану, вбачається, що заяву [PERSON] задоволено частково, щодо внесення доповнень в актовий запис про народження № 639 від 22.07.1959 року складеного Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області по батькові дитини - [PERSON] , місце народження дитини - Україна, Закарпатська область, місто Мукачево. Стосовно виправлення по батькові матері дитини з Іржієвна на Ііжієвна - відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.43). Постановою державного нотаріуса Мукачівської державної нотаріальної контори А.М. Плеша від 26.07.2019 № 555/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 4/6 частки на домоволодіння за адресою [ADDRESS] , [PERSON] було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.9). Відповідно до довідки, виданої КП «Мукачівське МБТІ та ЕО» від 23.08.2018 року № 1482 домоволодіння за адресою [ADDRESS] станом на 31.08.1984 р. належить на праві приватної часткової власності [PERSON] - 4/6 частки; [PERSON] - 1/6 частки та [PERSON] - 1/6 частки (а.с.10). З довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 544845 від 07.03.2012 року вбачається, що [PERSON] є інвалідом 2 групи загального захворювання (а.с.11). З копії медичної книжки [PERSON] вбачається, що вона 17.11.2017 року була на прийомі у лікаря (а.с. 13). Відповідно до виписки з історії хвороби № 2583/14 від 26.02.2014 року [PERSON] [INFO] була госпіталізована 14.02.2014 року з діагнозом ішемічний інсульт; гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. В судовому засіданні позивачем до доведено факту родинних відносин, між померлою [PERSON] та [PERSON] , оскільки відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 14.08.2018 року у графі мати вказано [PERSON] , а відповідно до свідоцтва про смерть прізвище, ім`я та по батькові померлої зазначено [PERSON] , а відтак відсутні і правові підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки в силу вимог ч.3 ст. 1272 ЦК України такий строк може бути визначений лише за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Крім того, з досліджених матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за померлою [INFO] року [PERSON] [INFO] . Позивач обгрунтовуючи свої вимоги щодо пропуску строку подачі заяви до нотаріуса вказує, що пропустила такий строк, оскільки перебувала на періодичному стаціонарному лікуванні з 14.02.2014 р. по 26.02.2014 р., а після цього довгий час знаходилась вдома, бо не могла самостійно рухатись. Проте позивач не надала суду доказів, які б підтверджували наведені нею обставини того, що вона після виписки з медичного закладу не могла рухатись і через це не могла прибути до нотаріуса і не могла подати заяву до нотаріуса у встановлений законом строк. Таким чином на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини позивачем не надано належних доказів, що свідчать про такі обставини у розумінні ч. 1 ст. 1272 ЦК України. Нормами ст.ст. 12, 13 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно із ч. 5, 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, які беруть участь у справі. Доказуванню не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed