Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, з проведенням індексації, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на період навчання, а саме до 30.09.2021 року. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 1995 по 2010 рік перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , яка навчається у Суспільній академії наук з терміном навчання по 30.09.2021 року. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що спільна із відповідачем донька на даний момент продовжує навчатись у Суспільній Академії Наук в Лодзі, навчання платне. У період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року за рішенням суду з відповідача стягувалися аліменти на дитину на період її навчання у вищевказаному закладі. Наразі дочка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, однак відповідач відмовляється її надавати, попри те, що спроможний надавати дитині матеріальну допомогу. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки до закінчення нею навчання. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 11 жовтня 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити та вказала, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Додала, що у відповідача відсутні інші діти, він є працездатною особою, а також має у власності машину, будинок та земельну ділянку. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно з копією свідоцтва про зміну імені, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». На підставі рішення Житомирського апеляційного суду від 29.10.2019 року з [PERSON] стягувалися аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] на період її навчання у Суспільній академії наук, у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 04.12.2017 року по 30.09.2019 року. Як вбачається з копії довідки №525-2019 від 04.09.2019 року, яка видана Суспільною академією наук, філія у Варшаві, [PERSON] , [INFO] , була зарахована на термін від 01.10.2019 року по 30.09.2021 року на навчання другого рівня та сплатила за реєстрацію 100 злотих, за студентський квиток 22 злотих, за навчання 3450 злотих. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно положень ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За змістом положень сімейного законодавства стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є не меншим 23 років; продовження нею навчання; потреба дитини у зв`язку з навчанням матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище повнолітньої доньки і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності (володіння та/або користування) у платника аліментів рухомого/нерухомого майна та інші обставини, що мають істотне значення та наведені у статті 182 СК України. Постановою Житомирського апеляційного суду від 29.10.2019 року встановлено, що відповідач з 11 грудня 2002 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, що здійснює роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування, тютюновими виробами, текстильними виробами, одягом, взуттям, надає в оренду й експлуатацію власне чи орендоване нерухоме майно. 12 березня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення підприємницької діяльності відповідача. Відповідач є працездатним, доказів про те, що на його утриманні перебувають непрацездатні члени сім`ї, суду не надано. Будучи зареєстрованим фізичною особою-підприємцем, протягом тривалого часу здійснював підприємницьку діяльність й вже після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів до Єдиного державного реєстру був внесений запис про припинення його підприємницької діяльності. Також рішенням апеляційного суду встановлена спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 2 000,00 грн. на утримання доньки. Відповідно до частини 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості офіційно працевлаштуватись та отримувати заробіток з метою забезпечення оплати витрат, пов`язаних зі здобуттям нею освіти. Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що вона потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, розмір аліментів у сумі 3 000,00 грн. позивачем у позові не обґрунтовано та не надано достатніх доказів, які у розумінні ст. 182 СК України вказують на спроможність відповідача сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше, що передбачено ч. 2 ст. 184 СК України. Тому, враховуючи, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до закінчення навчання. Оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків, такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення потреб повнолітньої дочки, а також таким, що не матиме надмірного фінансового тягаря для відповідача. Натомість суд вважає за можливе відмовити [PERSON] у задоволенні її вимог в частині стягнення аліментів в розмірі, не меншим ніж 50% прожиткового мінімуму, оскільки зазначений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину може бути стягнутий лише на дитину, яка не досягла 18-річного віку. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: partial