Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в якій просила суд визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS], який належав [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, правовстановлюючі документи на який були втрачені за невідомих обставин. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом Позивачу було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинок. Втрата оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавляє Позивача можливості належним чином оформити свої майнові права на успадковане майно та отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з чим Позивач змушена звернутись до суду, за захистом своїх прав, оскільки не може оформити та юридично закріпити за собою право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, заявлені вимоги підтримала, та просила суд заяву задовольнити (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала (а.с. 23). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер батько Позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS], що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 24.10.1990 року, виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради (а.с. 8), який було втрачено за невідомих обставин. Відповідно до листа КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» №982 від 30.05.2018 року право власності на будинок [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради від 24.10.1990 року (а.с. 9). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно частини 1 статті 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Факт родинних відносин між Позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження Позивача (а.с. 6) та Витягом з ДРАЦС громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 10). Таким чином, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] стала його донька - [PERSON] - Позивач по справі. Відповідач є онукою спадкодавця, отже, не є спадкоємицею першої черги після його смерті. Згідно зі статтею 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], так як вступила у володіння та управління спадковим майном, адже продовжила проживати у вказаному будинку. Той факт, що Позивач проживала на момент смерті спадкодавця та продовжила проживати у вказаному будинку після його смерті за адресою: [ADDRESS], підтверджується Довідкою за №01-02-25/534 від 31.05.2018, наданою виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 14). Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Втрата оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавляє Позивача можливості належним чином оформити свої майнові права на успадковане майно та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Outcome: approved