Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій зазначає, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживає її син [PERSON] зі своєю співмешканкою. Останнім часом між ними відбуваються конфлікти. [PERSON] її ображає, застосовує до неї фізичну силу, внаслідок чого заявник вимушена була звертатися до поліції. 23 липня 2021 року працівниками поліції винесено Терміновий заборонний припис стосовно її сина, відповідно до якого [PERSON] було заборонено вхід та перебування в місті проживання [PERSON] .. Після закінчення строку дії вказаного припису, [PERSON] знову продовжив ображати заявника, вчиняти насильство над нею та погрожувати. [PERSON] вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства, і просить суд видати обмежувальний припис, заборонивши [PERSON] перебувати в місці спільного проживання за адресою: [ADDRESS] та заборонити [PERSON] вести листування, телефонувати [PERSON] або контактувати з нею через через третіх осіб. У судовому засіданні заявник [PERSON] суду пояснила, що в належній їй на праві власності квартирі проживає її син [PERSON] , оскільки свою квартиру він продав, щоб розрахуватися з боргами. Стосунки між ними погіршилися після того, як він привів у квартиру співмешканку на ім`я [PERSON] . Ця жінка зловживає спиртними напоями, немає постійного місця проживання та налаштовує сина проти неї. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином засобами рекомендованого поштового зв`язку та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши долучені до заяви документи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] , є власницею квартири [ADDRESS] . У даній квартирі зареєстрований та проживає її син [PERSON] , [INFO] . Зі слів заявника, з 2020 року разом з ними проживає також співмешканка її сина на ім`я [PERSON] , повне ім`я цієї особи, дата народження та адреса реєстрації або проживання суду не відоме. 23 липня 2021 року працівниками Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області складено Терміновий заборонний припис серії АА № 207307, відповідно до якого, [PERSON] строком на 10 днів заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи. Порядок розгляду судом справ про видачу обмежувального припису регулюються положеннями глави 13 ЦПК України, а відповідні правовідносини Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до вимог ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». У ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`ю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Вказаною статтею також визначено, що кривдник це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. В судовому засіданні суд пересвідчився в тому, що [PERSON] не ставить питання про видачу обмежувального припису її сину [PERSON] проживати у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вона переслідує мету примусово виселити з квартири співмешканку сина. За таких обставин підстав для задоволення заяви немає. Відповідно до ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed