Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, зазначивши, що 25.10.2004 року відповідач позичив у неї кошти у сумі еквівалентній 6000,00 доларів США, зобов'язавшись повернути їх на першу вимогу позивача, але не раніше 01.01.2013 року, однак взяті на себе зобов'язання щодо повернення боргу в строк відповідач не виконав, в результаті чого, позивач вважає, що станом на 10.11.2014 року сума богу з врахуванням офіційного курсу НБУ становить - 86824,20 грн., в силу чого просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 6000,00 дол. США, що еквівалентно 86824 грн. 00 коп. Представник позивача, [PERSON] який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти прийняття заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. За даних обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній документів та доказів. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію сторін, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до розписки, наданої 25.10.2004 року [PERSON], остання отримала від [PERSON] у позику кошти у сумі 6000 тисяч доларів США, на купівлю 13/25 частки магазину приміщення № 2 по [ADDRESS], зобов'язавшись повернути відповідні кошти на першу вимогу позикодавця, але не раніше 01.01.2013 року. (а. с. 5). Зміст заяви, про повернення позики (боргу) надісланої 10.01.2013 року [PERSON] на адресу [PERSON], вказує, що [PERSON] зазначає про невиконання [PERSON] взятих на себе договірних зобов'язань щодо повернення коштів та пропонує в добровільному порядку повернути відповідну заборгованість.(а.с. 4). Згідно встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, станом на 07.11.20.14 року курс гривні до 100 Долар США становив 1447,0660 (а.с. 6). Згідно ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи, що позикодавець, [PERSON], надав суду розписку про передачу грошей [PERSON], суд вважає, що між даними особами виникли та були реалізовані договірні зобов'язання, що породжуються внаслідок укладення договору позики, в підтвердження чого позичальником була написана відповідна розписка, зміст якої не містить зазначення про повернення суми позики, а відтак, позиція позивача щодо наявності заборгованості в зазначеному ним розмірі станом на 10.11.2014, врахувавши гривневий еквівалент є такою, що відповідає дійсності та не суперечить вимогам чинного законодавства. Стаття 524 ЦК України прописує, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Зміст ч.1 ст. 1049 ЦК України прописує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. З огляду на вимоги ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності договірних правовідносин між сторонами щодо передання позивачем у власність відповідачу грошових коштів згідно договору позики, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, з огляду на те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням зазначеного позивачем гривневого еквіваленту відповідної заборгованості, з розподіленням судових витрат згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved