Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Глібівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що в с. Глібів по вулиці Село, 2, Гусятинського району, розміщений житловий будинок, який належав її матері [PERSON], яка померла 03 березня 2005 року і на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким заповідала їй все своє майно. Вказала, що вона є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця за заповітом, прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцю [PERSON], їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця. А тому, просить визнати за нею право власності на вказане спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Представник позивача в попереднє судове засідання не зявився, однак, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача в попереднє судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Глібів по вулиці Село, 2 Гусятинського району Тернопільської області належав на праві власності [PERSON]. Даний факт відображений в технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виданому Гусятинським РК БТІ від 17 січня 2017 року та договором купівлі продажу від 19 вересня 1955 року. 10 лютого 2005 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Даний факт відображений у свідоцтві про право на спадщину за заповітом серії ВЕІ №081978 від 01 грудня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №1332 та довідці інформаційного характеру, виданою державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори №129/01-16 від 21.02.2017 року. 03 березня 2005 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД №003024, видане Глібівською сільською радою Гусятинського району Тернопільській області 03 березня 2005 року. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Глібів по вулиці Село, 2 Гусятинського району Тернопільської області. Як вбачається з довідки інформаційного характеру, виданої державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори [PERSON] 21.02.2017 року за №129/01-16 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини яку зареєстровано 01.12.2006 року в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №458, заведена спадкова справа №342/2009 рік щодо майна [PERSON], померлої 03.03.2005 року та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,72 га, тобто позивач частково успадкувала майно спадкодавця [PERSON]. Нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на спірний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач являється спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а тому набула права на спадкування майна покійної за заповітом. Позивач прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може\~ пред'явити\~ позов\~ про\~ визнання\~ його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~ а також у разі втрати ним документа,\~ який засвідчує його право власності . Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Глібів по вулиці Село, 2, Гусятинського району Тернопільської області, загальною площею 95,7 м2, житловою площею 50,0 м2, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 03 березня 2005 року. На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved