Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку з індексацією розміру аліментів, у звязку зі зміною розміру прожиткового мінімуму, до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є дочкою [PERSON] Позивачка на даний час навчається на денному стаціонарі за контрактом у Житомирському державному університеті ім.Івана Франка. Відповідач не працює та отримує пенсію, що встановлює можливість стягнення з нього аліментів у частці від доходу. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, судова повістка вручена особисто 05.02.2016р. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження серії І-ТП №076133, [PERSON], 05.08.1997р.н., є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Згідно довідки Житомирського державного університету ім.Івана Франка №725 від 25.09.2015р. [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання факультету філології, спеціальність Українська мова і література (англійська), контрактна форма навчання. Закінчує навчання у червні 2018р. (а.с.3). Згідно з ч.1 ст.199 СК, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №13641/03-02 від 29.12.2015р. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 1131,56 грн. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1496 гривень. Враховуючи, що дохід відповідача нижчий ніж встановлений законодавством прожитковий мінімум, суд приходить до висновку, що відповідач не може надавати відповідну матеріальну допомогу позивачці, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed