Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Самбірської міської ради Львівської області про визнання права власності на самочинно побудоване нежитлове приміщення. Підчас розгляду справи представник позивача в порядку ст. 31 ЦПК України уточнив позовні вимоги просив визнати за [PERSON], [INFO], (ІПН [NUMBER]), право власності на самочинно побудоване нежитлове приміщення, загальною площею 590,1 кв.м., що знаходиться в м. Самборі по вул. Клинівка, 2-о Львівської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], котрий помер 12.11.2012 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій зіслався на думку суду щодо вирішення даного спору, справу просив слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, зясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Із свідоцтва про смерть серії 1-СГ №304413 виданого 13.11.2012 року відомо, що [PERSON] помер 12.11.2012 року у с. Бабино Самбірського району Львівської області. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області, від 17серпня 2015 року № 1534, убачається, що [PERSON], [INFO] до дня смерті свого батька [PERSON], який помер 12.11.2012 року, дійсно проживала разом із ним в с. Бабина по вул. Самбірська, 11 Самбірського району Львівської області. Свідоцтвом про одруження від 26 травня 1990 року, із якого убачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 26 травня 1990 року зареєстрували шлюб, і після реєстрації шлюбу Петриняк змінила своє прізвище на прізвище чоловіка [PERSON]. Із договору купівлі продажу від 13 жовтня 2005 року, вбачається, що спільне підприємство «Самбірська міжрайонна торгова база» в особі директора спільного підприємства [PERSON] продали [PERSON] нежитлові будівлі (складські приміщення), що знаходяться за адресою м. Самбір вул. Клинівка, 2 Львівської області. Після цього, [PERSON], як власник цілісного майнового комплексу, розпродував частинами майно колишнього спільного підприємства «Самбірська міжрайонна міжрайонна торгова база» різним людям, в тому числі і нежитлове приміщення загальною площею 590,1 кв.м., яке продав батькові [PERSON] [PERSON] Станом на день продажу дане нежитлове приміщення являло собою склад з навісом, в якого не було ні стін, ні дверей, з металевими трубами опорами, які були зверху накриті шифером, без зовнішнього оздоблення, без комунікацій, а замасть підлоги був утрамбований грунт. Як вбачається з договору про приєднання до електричних мереж ВАТ «Львівобленерго» №48/06ю від 18.05.2006 року, [PERSON] було підключено електроенергію до даного нежитлового приміщення. В 2015 році [PERSON] було здійснено капітальну реконструкцію спірного складу, було збудовано стіни з керамзитових блоків та замінено покрівлю. На даний час [PERSON] здійснює обслуговування даного нежитлового приміщення, разом із своїм чоловіком, проводить його ремонт за власні кошти, жодним чином не порушують прав інших осіб. Даний обєкт знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності, спочатку [PERSON] користувався цією земельною ділянкою з 2006 року, а на даний час [PERSON] Згідно з копією технічного паспорта на склад з навісом, що знаходиться за адресою м. Самбір вул. Клинівка, 2-о Львівської області, такий видано на імя [PERSON], 08.07.2015р., інвентарний номер 7041. Звітом про проведення технічного обстеження складу з навісом на вул. Клинівка, 2-о в м. Самборі Львівської області від 30.03.2016 року замовником якого була [PERSON], встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Обєкт перебуває в стадії будівництва (реконструкції). Виконані роботи проведені згідно будівельний норм та правил. Відповідно до абз.5, 6 п.2 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право, а також з'ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання. Як вбачається з довідки Самбірського РВ ГУ ДСНС України у Львівській області №349 від 29.03.2016 року, відомо що Самбірський РВ ГУ ДСНС України у Львівській області не заперечує в функціонуванні складського приміщення за адресою м. Самбір вул. Клинівка, 2-о Львівської області, при умові суворого дотримання вимог пожежної безпеки. Відповідно до\~ст.15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з\~ст.16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правовий режим самочинного будівництва і визнання права власності у судовому порядку передбачено також Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)». Відповідно до ч.3\~ст.376 ЦК України\~право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути\~\~за рішенням суду визнане за особою,\~\~яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети,\~\~за\~\~умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Право власності у порядку, передбаченому частиною третьою\~статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв'язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Відповідно до п.6 вищевказаної Постанови право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень\~статті 1218 ЦК\~та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». У відповідності до\~ст.392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з листом-роз'ясненням Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02. 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved