Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа на стороні позивача без самостійних вимог [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку на утримання сина [PERSON] на період його навчання до закінчення навчання чи до досягнення сином 23-х річного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] ? частини витрат по оплаті за навчання сумісної дитини - сина [PERSON], які будуть проведені [PERSON] згідно договору про надання освітніх послуг. Свої доводи обґрунтовує тим, що з вересня 1995 р. по 04.08.2009 роки перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживав з нею і на її утриманні. Згідно рішення суду від 01.07.2010 року відповідач виплачував аліменти. На даний час син [PERSON] навчається у національному університеті '' Львівська політехніка '' на першому курсі денної форми навчання. Згідно діючого законодавства батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей в період продовження навчання до досягнення ними двадцяти трьох років. А так як у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу відповідач відмовляється, то вона вимушена звернутися з позовом до суду. У судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У виступі посилається на зміст позовної заяви. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що розмір аліментів на повнолітнього сина повинен визначатись з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів. Він являється фізичною особою - підприємцем, платником єдиного податку. Отримує дохід у 1000 грн. щомісячно, має на утриманні другу дружину та її доньку. Позивач по справі створила нову сім'ю і її чоловік працює і має значно більший дохід. А тому він не може надавати додаткову допомогу синові на навчання, У виступі посилається на зміст заперечень. Допитаний у судовому засіданні [PERSON] пояснив, що у 2014 році поступив навчатися у національний університет '' Львівська політехніка '' на денну форму навчання. Батько, відповідач по справі , будь-якої матеріальної допомоги не надає, тому мати справедливо звернулась з відповідним позовом до суду. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, вивчивши, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності судом встановлено наступне : з вересня 1995 р. по 04.08.2009 роки сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживавати з позивачем і на її утриманні. Згідно рішення суду від 01.07.2010 року відповідач виплачував аліменти на утримання сина [PERSON]. На даний час [PERSON] навчається у національному університеті '' Львівська політехніка '' на першому курсі денної форми навчання. Відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України якщо повнолітні … син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх … Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку ,сина … у частці від заробітку / доходу / платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу / стан здоров'я та матеріальне становище платника податків/. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до чинного законодавства суд позбавлений можливості вирішувати спір на майбутнє. Згідно вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладений обов'язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень Сімейного кодексу України. Тобто, відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України - позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені нею обставини. Однак такі докази вона надала лише частково і не ставила питання в судовому засіданні про їх витребування. Таким чином, при викладених обставинах, у зв'язку з тим, що позивач не довела повністю тих обставин, на які вона посилається в своїй позовній заяві - позов підлягає до часткового задоволення. . На підставі ст. 182, 199,200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved