Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування житлом шляхом вселення та визначення порядку володіння та користування житлом. Позов мотивований тим, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 03 грудня 1999 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Трускавецького міськвиконкому, їй на праві спільної часткової власності належить 1/3 ідеальної частини квартири [ADDRESS] . Інших 2/3 ідеальних часток даної квартири належать її рідній сестрі - [PERSON] . Квартира складається з трьох кімнат, кухні, двох балконів, зі всіма комунальними вигодами. Загальна площа квартири - 71,3 кв.м. З 2009 року вона проживала у зазначеній квартирі зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . І вона, і її син були зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . За усною домовленістю з сестрою вона зайняла вільну житлову кімнату площею 10,9 кв.м., один балкон та одну кладову. Сім`я сестри цими приміщеннями не користувалася. Разом з відповідачкою вона користувалася іншими приміщеннями квартири, зокрема: коридором, кухнею, ванною та туалетом. Двома іншими кімнатами, балконом користувалася винятково сім`я сестри. У вересні 2019 року вона зробила ремонт у приміщеннях, які займала з сином. Під час ремонту вона поміняла електропроводку у кімнаті, де жила з сином, та встановила окремий лічильник для обліку спожитої енергії у займаній нею кімнаті та інших приміщеннях. Наприкінці листопада 2019 року її сестра [PERSON] поміняла ключ до вхідних дверей, нового ключа їй не дала, а під час телефонної розмови повідомила, що у квартиру її не впустить, тому що більше не бажає, щоб вона проживала там разом з сином. Сестра не реагувала на її прохання надати ключ до житла, тому вона була змушена звернутися в поліцію. На свою заяву вона отримала відповідь, що для вирішення даної ситуаціїїй необхідно звернутися до суду. В уточненій позовній заяві просить усунути [PERSON] перешкоди у здійсненні нею права спільної часткової власності на 1/3 ідеальну частину квартири [ADDRESS] шляхом вселення її у зазначену квартиру; Зобов`язати [PERSON] передати [PERSON] ключі від замка до вхідних дверей квартири [ADDRESS] та не чинити [PERSON] перешкоди у вселенні та користуванні вказаною квартирою. Від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить суд відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Наполягає на тому, що позивачка вводить суд в оману, стверджуючи, що вона не має доступу до житлового приміщення, яким має намір користуватися. [PERSON] добровільно виїхала зі спірної квартири, її ніхто не виганяв та не чинив жодних перешкод у користуванні квартирою. Однак після її від`їзду та у зв`язку з тим, що позивачка перестала оплачувати за користування комунальними послугами, через те, що під час ремонтних робіт нею було завдано чимало збитків, між ними почали виникати конфлікти. Вважає, що позов у межах, заявлених в уточненій позовній заяві, задоволений бути не може, оскільки спірна квартира належить їм обом в ідеальних частках. З огляду на те, що між ними існує спір щодо користування цією квартирою, то без виділу часток або без вирішення питання про виділ у користування кожному з них певних приміщень (без проведення судово-будівельної експертизи) задоволення позову є неможливим. Ба більше, внаслідок добровільного непроживання позивачки у квартирі [ADDRESS] відмови від оплати витрат по утриманню майна утворилася заборгованість по оплаті за комунальні послуги, яка станом на день подачі відзиву становила понад 9000 грн. Позивачка не бере жодної участі в утриманні належного їй майна. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та представниця позивачки [PERSON] - адвокатка Сацик Т.Т. просили позов задовольнити з наведених у ньому підстав. Представниця відповідачки [PERSON] - адвокатка Жаворонок В.В. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] ,у письмовій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності, вказав, що позов [PERSON] підтримує. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задоволити з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У судовому засідання встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 03 грудня 1999 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Трускавецького міськвиконкому, квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /арк. справи 6/. З будинкової книго для прописки громадян за місцем проживання у квартирі [ADDRESS] вбачається, що у зазначеному житлі зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /арк. справи 8-13/. Відповідно до довідки Комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро інвентаризації та експертної оцінки» № 548 від 26 лютого 2020 року [PERSON] є власницею 2/3 ідеальних часток квартири [ADDRESS] , а [PERSON] - 1/3 ідеальної частини вказаної квартири /арк. справи 21/. У судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що позивачка та відповідачка певний період часу проживали разом у квартирі [ADDRESS] , домовившись попередньо про порядок користування житлом. Встановлено, що [PERSON] неодноразово зверталася в поліцію з заявами про те, що [PERSON] чинить ій перешкоди у користуванні належною їй часткою житла, зокрема, з приводу заміни замка вхідних дверей до її квартири. Так, відповідно до листів ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області № 3325/46/02-2019 від 06 грудня 2019 року та № 3354/46/01-2019 від 09 грудня 2019 року факти, викладені нею, знайшли своє підтвердження, однак для вирішення порушених нею питань, котрі мають цивільно-правовий характер, їй слід звернутися до суду /арк. справи 15-16/. Отже, з наведеного слідує, що відповідачка дійсно чинила перешкоди позивачці у здійсненні її права власності відносно частки у квартирі [ADDRESS] . Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі й шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (негаторний позов). Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 337/4446/18 та від 30 вересня 2019 року у справі № 174/51/17. Беручи до уваги, що позивачка є співвласником спірної квартири, не має можливості володіти та користуватися своїм житлом на власний розсуд, оскільки відповідачка, яка є співвласником іншої частини квартири, чинить їй перешкоди, суд, з урахуванням абсолютності права власності, приходить до висновку, що відповідачка порушує права та законні інтереси позивачки на вільне володіння власністю, тому її права, як співвласника житла, підлягають захисту шляхом усунення перешкод у користування квартирою [ADDRESS] , зобов`язання відповідачки передати позивачці ключі від замка до вхідних дверей квартири [ADDRESS] та зобов`язання не чинити перешкод у вселенні та користуванні вказаною квартирою. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, заслухавши учасників судового засідання, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки позивачка є власницею частини квартири, а тому відповідачка не має права чинити їй перешкоди у здійсненні права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при зверненні з позовом до суду було сплачено 2522,40 грн. Зважаючи на обсяг задоволеної частини позовних вимог, з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 1681,60 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved