Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вулиці Жилівка, 45 в. с. Курінь Бахмацького району Чернігівської області із яких: 1/2 його частки в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] та 1/2 як одного з подружжя та члена робітничого двору. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилися, але у своїй заяві просить суд розглядати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача-Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області в судове засідання не з»явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], який доводився чоловіком позивачці (а.с. 10), помер 24.10.2008 року (а.с. 9). Позивачка, як спадкоємець першої черги, у передбаченний законодавством шестимісячний термін прийняла спадщину після його смерті (а.с.37, 38). Як вбачається зі змісту довідки за № 910, виданої 03.07.2018 року Курінською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області, домоволодіння за адресою с. Курінь вул Кутузова (Жилівка), 45, станом на 15.04.1991 року належало до суспільної групи робітничий двір, членами якого рахувались: голова домогосподарства [PERSON], [INFO], помер 24.10.2008 року; дружина [PERSON], [INFO] (а.с. 14). Вказане домоволодіння було побудоване [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] (а.с. 19-22). За результатами проведеного технічного обстеження вищевказаного домоволодіння від 04.10.2018 року встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачці у реалізації спадкових прав після померлого чоловіка в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є неналежне оформлення спадкодавцем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, внаслідок чого нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно (а.с. 25). Відповідно до абз. 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивачка являється спадкоємцем першої черги за законом після померлого 24.10.2008 року чоловіка [PERSON], своєчасне прийняття нею спадщини, неналежне оформлення спадкодавцем права власності будинку з надвірними будівлями, визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями після померлого чоловіка [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України «Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом». Відповідно до ст. 392 ЦК України «Власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою…». До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Обов»язок власників забезпечити державну реєстрацію права власності на всі, без винятку об»єкти нерухомості, введено лише з 29.06.1998 року, коли набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власної на об»єкти нерухомого майна, що перебуває у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року за № 121. За таких обставин, права, набуті у власність до 29.06.1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, але без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому порядку. Як член робітничого двору, [PERSON] має право на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння, тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 41 Конституції України та ст. 328 ЦК України, за нею слід визнати право власності на 1/2 його частину, як одного з подружжя та члена робітничого двору. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved