Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей за рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 17 серпня 2011 року. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що за вказаним рішенням суду на відповідача покладено обов'язок сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 26.07.2011 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття. 08 липня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України що посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» прийнятий Верховною Радою України 17 травня 2017 року, котрим підвищено мінімальний розмір аліментів та спрощено процедуру стягнення аліментів. Тому позивач просить змінити розмір стягуваних аліментів на новий розмір 1/3 частина заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечує. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши заяви учасників справи про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 серпня 2011 року рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки Аріни, [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 липня 2011 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України від 17.05.2017 року №2037-VІІІ внесено зміни до Сімейного кодексу України, які стосуються порядку стягнення аліментів на дитину. Зокрема відповідно до ч.2ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду наявні підстави вважати, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилися мінімальні життєві стандарти, що в свою чергу стало причиною зміни матеріального стану учасників даної цивільної справи. Позивач, як одержувач аліментів, довела свої вимоги про збільшення їх розміру, зокрема тому, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2011 роком, змінився вік дітей, а відповідно зросли потреби у їх забезпеченні всім необхідним для проживання (харчування, одяг, ліки, тощо). Вимога про зміну розміру аліментів включає в себе вимогу про встановлення мінімального розміру аліментів, визначених законодавством України. Тому суд приходить до висновку, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, рівності обовязків матері та батька дитини щодо матеріального забезпечення дітей, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню з 30% прожиткового мінімуму на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного та

Outcome: approved