Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], яким просить зменшити розмір аліментів стягнути, стягнутих з нього за рішеннями суду з 1/4 частини на 1/6 частину на користь відповідачів [PERSON] та [PERSON], мотивуючи тим, що рішенням суду від 10.11.2000 року з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходів та рішенням суду від 11.12.2013 року з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходів на утримання дітей, але він не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, тобто 1/2 частині його доходів. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, з позовом не погодилися. Крім цього, відповідачка [PERSON] надала заперечення на позов. Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як вбачається зі змісту ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Болградського районного суду Одеської області від 10.11.2000 року з [PERSON] стягнуто аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частині усіх доходів [PERSON] Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 11.12.2013 року з [PERSON] стягнуто аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частині усіх доходів [PERSON] Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] працює охоронником групи швидкого реагування в ТОВ «Охорона-Комплекс-Придунав'є» і має офіційний дохід, з отримання якого утримуються аліменти. Дослідивши усі надані до суду матеріали справи, судом не встановлено будь-яких змін матеріального, сімейного стану, або погіршення здоров'я позивача з часу прийняття судом рішення про стягнення аліментів до часу звернення позивача із зазначеним позовом. Крім цього, як вбачається з рішення суду від 11.12.2013 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання другої дитини в розмірі 1/4 його доходів, [PERSON] виплачуючи аліменти на першу дитину, з позовом погодився та не заперечував проти його задоволення, та не оскаржував рішення суду. На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено підстав, які відповідно до ст. 192 СК України являються підставами для можливості зменшення розміру аліментів, тому позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed