Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Коритнянської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: акціонере товариство комерційний банк «Приватбанк», про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. Позов мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на незавершений будівництвом будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 218. 7 кв.м., житловою площею 96.3 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться на земельній ділянці 0.25 га. Зазначає, що за час свого життя померла [PERSON] не склала заповіт, а тому вона, [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є донькою [PERSON] . На момент смерті матері вона постійно проживала з нею та була прописана за однією адресою, а тому відповідно вважається такою, що прийняла спадщину. Вказує, що 02.04.2019 року зверталася до Ужгородської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину на незавершений будівництвом житловий будинок, розташований у [ADDRESS] , однак постановою від 02.04.2019 року державний нотаріус відмовив мені у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. На підставі вищенаведеного, просить визнати за нею право власності на незавершений будівництвом будинок садибного типу, 95% готовності, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 218,7 кв.м., житловою площею 96.3 кв.м., розташованого на земельній ділянці 0.25 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] . Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, відповідно до якої просила провести розгляд справи у її відсутності та задоволити позов. Представник Коритнянської сільської ради та представник АТ КБ «Приватбанк» не скористалися правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомили, клопотань та заперечень на позов не подавали, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] придбала належний [PERSON] на праві власності незавершений будівництвом житловий будинок 69% готовності, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку серії ВВЕ №823911 від 06.07.2004 року, копія якого приєднана до матеріалів справи. Згідно довідки Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області №178 від 05.03.2019 року, яка видана [PERSON] , жительці [ADDRESS] вбачається, що діюча адреса житлового будинку: [ADDRESS] , а попередні адреси: [ADDRESS] та [ADDRESS] . З оглянутої у судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . З наданої позивачем для дослідження постанови державного нотаріуса Ужгородської районної державної нотаріальної контори Гончаренка М.В. від 02.04.2019 року вбачається, що такою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами в [ADDRESS] , та рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою. Стаття 41 Конституції України та стаття 319 ЦК України зазначають, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та право власності є непорушним та кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами ст. ст. 16, 328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з вимогами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1222 ЦК України визначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з вимогами статей 1258 та 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З дослідженої довідки Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області №452/02-31 від 16.08.2017 року встановлено, що на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала та була прописна в [ADDRESS] , її донька [PERSON] . Суд враховує, що згідно Технічного паспорту на об`єкт незавершеного будівництва, виготовленого 24.05.2019 року, будинок садибного типу (житловий будинок) з господарськими будівлями та спорудами, готовий на 95%. Крім того, з довідки завідувача Ужгородської районної державної нотаріальної контори Гончаренко М.В встановлено, що в Ужгородській районній державній нотаріальній конторі за померлою 18 квітня 2017 року [PERSON] заведено спадкову справу № 328/2017 за заявою на видачу свідоцтва за законом від 02 квітня 2019 року за № 198 - [PERSON] . Спадкоємцем за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] є її донька - [PERSON] . В спадковій справі за померлою [INFO] [PERSON] наявна претензія кредитора КБ Приватбанк від 26.10.2017 року №SAMDNWFC00003527352. За таких обставин, позивач відповідно до ч. 3 ст. 1297 ЦК України будучи спадкоємецем, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з урахуванням особливостей справи суд залишає витрати по сплаті судового збору без відшкодування.

Outcome: approved