Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період його навчання, але не більше як до досягненням сином 23 років. Позов обґрунтовується тим, що позивач з 19.11.1999 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10.06.2014 року. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач по справі. На даний час син [PERSON] є повнолітнім, але продовжує навчання за денною формою навчання та є курсантом 1-го курсу факультету бойового застосування військ Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, забезпечується за рахунок держави та потребує матеріального забезпечення. Син [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, у зв`язку з денною формою навчання він не має можливості самостійно працювати та забезпечувати собі належні умови життя та навчання. В теперішній час відповідач ніякої допомоги на утримання сина не надає, хоча має можливість її надавати, оскільки він є фізично здоровим чоловіком. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, вказуючи, що син дійсно перебуває на державну забезпеченні на період навчання. В той же час у вільний від навчання час син перебуває на її утриманні, вона несе витрати на придбання синові одягу, їжі, предметів особистого догляду. Відповідач же в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказуючи, що необґрунтованість позову. Пояснив, що повнолітній син сторін проживає окремо від батьків та має право самостійно звернутися із позовом до будь-кого з них щодо стягнення аліментів на свої утримання. Крім того, третя особа знаходиться на повному державному матеріальному забезпечення, яке включає в себе житло, харчування, одяг, стипендію, тощо. А отже, позивач не несе жодних витрат на утримання сина, в зв`язку з чим виплачені аліменти будуть використовуватися на неї саму. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з тим, що навчається на денній формі навчання та не має можливості самостійно себе забезпечувати. Вказує, що витрати на його утримання наразі несе його мати - позивач по справі, яка купує йому одяг, їжу, надсилає гроші. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 19.11.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 9), який рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.06.2014 року розірвано (а.с. 11-13). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Повнолітній син сторін [PERSON] є курсантом 1-го курсу факультету бойового застосування військ Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та забезпечується за рахунок держави та потребує матеріального забезпечення, денна форма навчання, термін навчання 4 роки до [INFO] (а.с. 21). [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 8). Між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги . Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Судом встановлено, що повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання. Твердження відповідача про те, що [PERSON] перебуває на повному державному забезпеченні та не має право на матеріальну допомогу не відповідає дійсності. Так, курсант [PERSON] на період навчання забезпечується за рахунок держави харчуванням, військовою формою одягу, проживанням в казармі, грошовим забезпеченням у визначених керівними документами розмірах, що зі слів третьої особи складає 680 грн. В той же час, [PERSON] , крім вище визначеного, потребує витрат на інші потреби - повсякденний одяг, предмети особистого догляду, додаткового харчування у вільний від навчання час та інше, що не має змоги забезпечити самостійно у зв`язку із денною формою навчання. Відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, оскільки доказів неможливості її надання матеріали справи на мітять. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього [PERSON] , суд приймає до уваги те, що він навчається за денною формою за державним фінансуванням, не має можливості самостійно працювати та забезпечувати себе матеріально, доходів його матері [PERSON] недостатньо для належного утримання сина, а тому суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходу. Будь-яких доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в меншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано. Із довідки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 15.11.2019 року видно, що строк навчання [PERSON] закінчується 30 червня 2023 року (а.с. 21). Оскільки ч. 2 ст. 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання, а позивач просить стягувати аліменти на період його навчання, то строк стягнення аліментів суд вважає можливим задовольнити в межах позовних вимог до 30 червня 2023 року, але не більше як до 23 річного віку, або до припинення сином навчання. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь держави.

Outcome: partial