Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, посилаючись на те, що 08.05.2017 року із недобудови, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, с. Оноківці, вул. Зелена (контур 488, поз. 7), що належить позивачу на праві приватної власності було викрадено 10 мішків цементу марки М-500, у зв»язку з чим вона звернулася до районного відділу Національної поліції України у Закарпатській області із заявою про порушення кримінальної справи. Під час досудового слідства у кримінальному провадженні № 12017070170000623 від 16.05.2017 року, відомості про яке внесено до ЄРДР за її заявою, було встановлено, що крадіжку скоїв [PERSON], який використав викрадений цемент для будівельних робіт на іншому об»єкті будівництва. Зазначає, що вартість нанесених їй матеріальних збитків зафіксована вироком суду по справі 308/6010/17 від 27.10.2017 року у розмірі 1220 грн. Завдану їй майнову шкоду [PERSON] не відшкодував. Крім того, у зв»язку з незаконними діями [PERSON] їй було завдано моральної шкоди, що полягала у сильних душевних стражданнях, які в подальшому проявилися на стані її здоров»я, оскільки відповідно до консультаційного висновку спеціаліста за ф.028/0, виданого лікарем [PERSON] 31.10.2017 року, їй [PERSON] встановлений діагноз: артеріальна гіпертензія ІІ ст., у зв»язку з чим їй було прописане медикаментозне лікування та додаткова діагностика за методом Холтера, середня вартість яких в аптеці DS становить 546,25 грн. Після вищевказаного випадку вона перестала спокійно спати, оскільки у зв»язку із своїми вадами здоров»я відчуває постійну тривогу, що злочинці знову можуть проникнути до її недобудованого будинку, де ніхто не проживає, і сама в силу суб»єктивних причин захистити своє майно вона не може. Також позивач змушена була в робочий час протягом більше місяця неодноразово з»являтися до районного відділу поліції для надання пояснень, уточнень, що також негативно позначилося на її нервово-психічному стані, а оскільки працює далеко від дому, то змушена була викликати таксі для того щоб дістатися до роботи. Крім того, заподіяння їй моральної шкоди позивачка обґрунтовує також тим, що в результаті злочинних дій [PERSON] вона не могла користуватися всіма благами та перевагами викрадених речей, зокрема, на деякий час змушена була зупинити роботу на об»єкті будівництва і відповідно купити знову цемент марки М-500. А тому зважаючи на вищенаведене просить суд стягнути з [PERSON] на її користь майнову шкоду в сумі 1220 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., завдану їй внаслідок вчинення злочину. Позивач в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій простить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.05.2017 року близько 20 год. 00 хв. [PERSON], [INFO], перебуваючи на будівництві в с. Оноківці, вул. Зелена, скориставшись тим, що має вільний доступ до будівельних матеріалів, таємно викрав 10 мішків Миколаївського цементу М.-500, чим завдав [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 1220 грн. Вироком Ужгородського міськрайонного суду від 27.10.2017 року [PERSON] визнано винним за ч.1 ст. 185 КК України, за вчинення вищевказаної крадіжки. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов»язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2017 року встановлено, що, внаслідок злочинних дій відповідача, позивачу заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов'язковою для суду при розгляді цієї справи. Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В силу з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. А тому враховуючи, що позивачу [PERSON] неправомірними діями [PERSON] завдано матеріальної шкоди на загальну суму 1220 грн., яка не відшкодована, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] завдану матеріальну шкоду в розмірі 1220 грн. Щодо позовної вимоги про відшкодування маральної шкоди суд виходить з наступного. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту, відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, позивач отримала збитки в сумі 1220 грн., шкода не відшкодована, тому [PERSON] зазнала моральних страждань, які полягають в негативних змінах в її житті, а саме: переживаннях, тривозі, емоційна напрузі, побоюванні щодо збереження свого майна. Зазначене, на переконання суду, не може не відобразитись на характері та обсязі душевних та психічних страждань, яких зазнала та продовжує зазнавати позивачка. Як вбачається з наданого позивачем консультаційного висновку спеціаліста кардіолога [PERSON] 31.10.2017 року [PERSON] встановлений діагноз: артеріальна гіпертензія ІІ ст. та прописане медикаментозне лікування та додаткова діагностика за методом Холтера Отже, очевидним є те, що вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди. При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз. З огляду на це, враховуючи, що майнову шкоду відповідач заподіяв умисно, не вчинив жодних заходів щодо її відшкодування, та, виходячи із засад виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 640 грн.

Outcome: approved