Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса [PERSON] про тлумачення заповіту, мотивуючі свої вимоги тим, що [INFO] року померла її матір - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі у вигляді квартири (частини будинку) у [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивачка звернулася до відповідача із заявою про прийняття спадщини. 22.11.2013 року нею був отриманий лист від приватного нотаріуса про неможливість встановлення справжньої волі заповідача у зв'язку з тим, що матір заповідала позивачці належну їй у цілому квартиру [ADDRESS], але відповідно до договору купівлі-продажу від 13.02.1992 року у власності [PERSON] находилося 3/25 частки в праві власності на будинок [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що заповіт містить неясності і незрозумілості, нотаріус рекомендував позивачці звернутися до суду за тлумаченням заповіту відповідно до вимог ст.1256 ЦК України. Фактично матір позивачки заповідала їй 3/25 частки житлового будинку, що складає квартиру № 2. Неправильне формулювання заповіту позбавляє позивачку оформити спадщину після смерті матері. У зв'язку з чим позивачка просить суд здійснити тлумачення заповіту матері, а саме що [PERSON] у заповіті від 19.07.2011 року за реєстром № 1072, засвідченому приватним нотаріусом [PERSON], заповідала їй 3/25 часток житлового будинку [ADDRESS]. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, надав вищевикладені пояснення, крім того зазначив, що окрім позивачки є іншій спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] - брат позивачки - [PERSON], який вже прийняв спадщину після смерті матері і не заперечує проти прийняття іншої частини спадщини позивачкою. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивачки, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 13.02.1992 року був укладений договір купівлі-продажу між Чорноморською селищною радою й [PERSON], згідно до якого Чорноморська селищна рада продала, а [PERSON] придбала 3/25 частки житлового будинку, який розташований на земельній ділянці площею 1876 кв. м по [ADDRESS] (а.с.7-8). Відповідно до заповіту від 19.07.2011 року за реєстром № 1072 [PERSON] заповідала [PERSON] належні їй два легкових автомобіля і квартиру [ADDRESS], позивачці заповідала належну їй квартиру [ADDRESS] (а.с.6). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Позивачка своєчасно звернулася до відповідача із заявою про прийняття спадщини, але 22.11.2013 року нею був отриманий лист від приватного нотаріуса про неможливість встановлення справжньої волі заповідача у зв'язку з тим, що матір заповідала позивачці належну їй у цілому квартиру [ADDRESS], а відповідно до договору купівлі-продажу від 13.02.1992 року у власності [PERSON] находилося 3/25 частки в праві власності на будинок [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що заповіт містить неясності і незрозумілості, нотаріус рекомендував позивачці звернутися до суду за тлумаченням заповіту відповідно до вимог ст.1256 ЦК України (а.с.9). У теперішній час позивачка просить здійснити тлумачення заповіту. Згідно до ст.213 ЦК України - на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Відповідно до ст.1256 ЦК України - тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Але представником позивача клопотань щодо залучення до участі у справі в якості відповідача іншого спадкоємця - [PERSON] - не надходило, доказів щодо існування спору між спадкоємцями до суду не надано, навпаки, представником зазначено про те, що іншій спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] - брат позивачки - [PERSON] вже прийняв спадщину після смерті матері і не заперечує проти прийняття іншої частини спадщини позивачкою. У зв'язку з чим суд приходить до висновку, що спір між спадкоємцями відсутній, значення термінів, слів і понять в заповіті зрозумілі, а тому правових підстав для тлумачення заповіту судом відповідно до вимог ст.1256 ЦК України не існує. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed