overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 10.11.2007 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками на цьому ґрунті. Такі відносини негативно впливають на їх дітей. З цих підстав з 2015 року проживають окремо. Позивачка [PERSON] , позов підтримала, просила розгляд справи провести без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні з наступних підстав. Зокрема, частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 10.11.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою, що вбачається з свідоцтва про одруження, свідоцтв про народження дітей (а.с.4-6). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв`язку з чим вони тривалий час фактично не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, обоє на примирення не погоджуються. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини та створює певні проблеми в гармонійному вихованні та розвитку неповнолітньої дитини. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. Суд враховує і те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 10.12.2011 року, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейні відносини, у зв'язку з чим вони фактично не проживають разом та не підтримують відносини між собою. [PERSON] свої вимоги підтримала, просила шлюб між ними розірвати, а справу розглянути без її участі про що надала до суду заяву. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував, просив справу слухати у його відсутність, про що також надав заяву. Враховуючи неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши заяви сторін, обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 10.12.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони, фактично не підтримуючи шлюбних відносин, хоча й проживають за однією адресою, обоє наполягають на розлученні та не погоджуються на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні стосунки. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловічка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 11.02.2015 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками на цьому ґрунті, у зв'язку з чим вони втратили повагу один до одного. Такі відносини негативно впливають на їх малолітню дитину. З цих підстав тривалий час проживають окремо. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що вони з відповідачем проживають окремо більше двох років і не підтримують сімейних стосунків. Примирення між ними не можливе, а тому просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснивши, що створив нову сім'ю, а тому відновлення сімейних відносин із позивачкою не можливе. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 11.02.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою, що вбачається з показів сторін, свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження дитини. Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони більш ніж двох років проживають окремо, не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини та створює певні проблеми в гармонійному вихованні та розвитку неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловічка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 12.07.2014 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками на цьому ґрунті. Такі відносини негативно впливають на їхню дитину. З цих підстав тривалий час проживають окремо. Позивачка [PERSON], просила судовий розгляд провести без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. Зокрема, частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 12.07.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину - сина [PERSON]. [INFO], який проживає з позивачкою, що вбачається з свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дитини, довідок Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с.7-10). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, обоє на примирення не погоджуються. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини та створює певні проблеми в гармонійному вихованні та розвитку неповнолітньої дитини. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловічка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. Суд враховує і те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те, що при укладенні шлюбу позивачка дошлюбного прізвища не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 12.08.1995 року, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками на цьому ґрунті, у звязку з чим вони\~ втратили почуття любові та поваги один до одного. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, просила шлюб між ними розірвати, на примирення не згодна.\~ Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, також просив шлюб з позивачем розірвати, вважає, що зберегти сімю вони не зможуть. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 12.08.1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню доньку Юлію, [INFO] (а.с.3), яка проживає з позивачкою. Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони наполягають на розлученні посилаючись на непорозуміння одне одного і неможливістю відновити сімейні стосунки.\~ Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 12.09.2017 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками на цьому ґрунті, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам. З цих підстав тривалий час проживають окремо. Дітей від шлюбу не мають. [PERSON] свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити, строк на примирення не надавати, справу розглянути без її участі, про що надала до суду заяву. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував, строк на примирення просив не надавати, справу слухати у його відсутність, про що надав заяву. Оскільки сторони у судове засідання не з'явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 12.09.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з свідоцтва про шлюб (а.с.4). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони тривалий час фактично не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, обоє на примирення не погоджуються. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. Суд враховує і те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також те, що при укладенні шлюбу відповідачка змінювала дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 13.02.2010 року, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейні відносини та обовязки, у звязку з чим вони\~ останнім часом не проживають разом та не підтримують відносини між собою, оскільки відповідач виїхав проживати до своїх батьків у Донецьку область. [PERSON] свої вимоги підтримала, просила шлюб між ними розірвати, а справу розглянути без її участі про що надала до суду заяву. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним\~ чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Суд визнав можливим справу розглянути без його участі за наявними доказами. Враховуючи, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України. При цьому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України Дослідивши заяву позивачки, обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 13 лютого 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітніх дітей: Вероніку [INFO], [PERSON] [INFO] та Кіру [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копіями свідоцтв про народження дітей. Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у звязку з чим вони останнім часом проживають окремо так, як відповідач виїхав проживати до своїх батьків у Донецьку область, фактично не підтримуючи шлюбних відносин,\~ позивачка наполягає на розлученні та не погоджується на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя\~ негативно впливає на їхні відносини.\~ Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 14.02.1998 року, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками на цьому ґрунті, у зв'язку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З цих підстав два роки не проживають разом. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що відповідач зловживає спиртними напоями. З цих причин у них часто виникали сварки, у зв'язку з чим останні два роки вони мешкають окремо. Неповнолітня дитина проживає з нею. Вважає, що зберегти їхню сім'ю вже не можливо, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] позов визнав, просив шлюб між ними розірвати, примиритися не бажає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Зокрема судом встановлено, що сторони з 14.02.1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитини - доньку [PERSON] [INFO] (а.с.6-7). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв'язку з чим вони два роки не підтримують фактичних шлюбних відносин, обоє наполягають на розлученні та не погоджуються на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхню неповнолітню дитину. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем зареєстрованого 14.07.2011 року, так як подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками на цьому ґрунті, у звязку з чим вони з березня 2016 року не підтримують подружніх стосунків. Позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала, просила шлюб між ними розірвати, а справу розглянути без її участі, про що надала заяву. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, також просив шлюб з позивачкою розірвати, вважає, що зберегти сімю вони не зможуть, просив справу розглянути без його участі, про що надав заяву. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 14.07.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку Валерію, [INFO]. Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у звязку з чим вони тривалий час проживають окремо, не підтримуючи фактичних шлюбних відносин, обоє наполягають на розлученні та не погоджуються на відновлення сімейних стосунків. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 14.08.2015 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками на цьому ґрунті. Такі відносини негативно впливають на їхню дитину. З цих підстав тривалий час проживають окремо. Позивачка [PERSON], позов підтримала, просила судовий розгляд провести без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належними чином, в судове засідання не зявився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву не надав. Оскільки сторони у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14.08.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню дитину доньку Валерію, [INFO], яка проживає з позивачкою, що вбачається з свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження дитини (а.с.5-6). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у звязку з чим вони тривалий час фактично не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, обоє на примирення не погоджуються. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя\~ негативно впливає на їхні відносини та створює певні проблеми в гармонійному вихованні та розвитку неповнолітньої дитини. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі\~ ст. 141 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати.

Outcome: approved