Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Александр-Агро 2» про стягнення орендної плати за договором оренди землі, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 4.8099 га, кадастровий номер 2322155600:03:003:0072, що розташована в Запорізькій області, Запорізькому районі на території Кушугумської селищної ради. 30 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди землі, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до договору позивачка надає в оренду належну їй земельну ділянку, а відповідач зобовязався платити їй оренду плату в розмірі 10\~180,00 грн. на рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься в грошовій формі помісячно, поквартально, але не пізніше 31 грудня кожного року. Сторони підписали 19.05.2015 року акт прийому-передачі земельної ділянки за договором оренди землі, в якому зазначили, що земельна ділянка придатна до сільськогосподарського використання, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню, відповідає умовам договору. Оскільки відповідач порушив умови договору оренди землі, не виплатив орендну плату за 2016 рік, на вимогу щодо сплати суми орендної плати відповів відмовою. Позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом, у якому просила суд стягнути з відповідача на її користь суму 12\~223 грн. заборгованості по орендній платі, з якої 11\~894 грн. оренда плата з урахуванням індексу інфляції, 148 грн. 3% річних, 181 грн. пеня. 22.09.2017 року позивачка подала до суду заяву про зміну предмету позову, збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь орендну плату з урахуванням індексу інфляції за 2016 рік в сумі 11\~442 грн. 32 коп.; матеріальні втрати від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в сумі 12\~388 грн. 82 коп.; 3% річних в сумі 595 грн. 45 коп.; пеня в сумі 723 грн. 52 коп., а всього: 25\~150 грн. 11 коп. В клопотанні від 25.10.2017 року позивачка зазначила про допущену помилку в розрахунку від 22 вересня 2017 року та просить суд стягнути з відповідача на її користь орендну плату з урахуванням індексу інфляції за 2016 рік в сумі 11\~442 грн. 32 коп.; матеріальні втрати від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в сумі 12\~609 грн. 43 коп.; 3% річних в сумі 600 грн. 96 коп.; пеня в сумі 729 грн. 60 коп., а всього: 25\~382 грн. 31 коп. Ст. 31 ЦПК України передбачено право позивача протягом всього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову. Суд приймає заяву про зміну предмету позову, збільшення розміру позовних вимог до розгляду, оскільки її подання відповідає вимогам ст. 31 ЦПК України. У судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, надала суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, та розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. У судове засідання представник відповідача не з»явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим заочно розглянути справу за відсутністю сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Як було встановлено у судовому засіданні, позивачці на праві приватної власності відповідно Державного акту на право приватної власності на землю ЗП № 093206 від 19.11.2004 року належить земельна ділянка, кадастровий номер: 2322155600:03:003:0072, площею 4, 8099га, розташована на території Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Згідно договору оренди землі від 30.04.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди землі. Згідно акту прийому-передачі за договором оренди землі від 30.04.2015 року, підписаному сторонами, 19.05.2015 року земельна ділянка передана орендареві. В акті прийому передачі сторони зазначено, що склад земельної ділянки якісний, земельна ділянка придатна до сільськогосподарського використання, вона не має недоліків, які можуть перешкоджати її ефективному використанню, а також те, що земельна ділянка відповідає умовам договору. Відповідно до п. 3.1 договору, строк його дії складає 10 (десять) років. Як передбачено\~ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до п.2.1 Договору та згідно акту прийому\~передачі, сторони зазначили, що в оренду передана земельна ділянка площею 4,8099 га у тому числі рілля\~4,8099 га. Згідно п. 4.1 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 10\~180,00 грн. на рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. 4.2 Договору). Сторони передбачили, що орендна плата вноситься в грошовій формі помісячно, поквартально, але не пізніше 31 грудня кожного року (п. 4.3 Договору). Відповідно до\~ст.13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Як зазначено позивачкою та не спростовано відповідачем, ТОВ «Александр-Агро 2» не сплатило [PERSON] орендну плату за використання земельної ділянки. Суд вважає, що відповідачем порушені умови договору оренди землі та права [PERSON] на отримання орендної плати. Позивачка повідомляла відповідача про реквізити для переведення орендної плати, що підтверджується листами від 10.02.2016 року, 17.06.2016 року, 14.12.2016 року, а також листом відповідача № 1 від 12.01.2017 року. У відповідності з ч.1\~ст.24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами\~ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Ст.611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень п.п.1, 3\~ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобовязання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день предявлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. У відповідності з ч.1\~ст.624 ЦК, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. За таких підстав, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, присуджує з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору у розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією №5 від 12.04.2017 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved