Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого в с. Тавільжанка, Дворічанського району Харківської області, по вул. Жовтнева 193, власником якого був її покійний батько [PERSON]. Даний будинок вона на сьогоднішній день, як спадкоємець за законом після його смерті, не може прийняти як спадщину і зареєструвати в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву в якій повністю підтримав позовні вимоги і просив слухати справу в його відсутність. Представник відповідача Тавільжанській сільський голова [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, у поданій до суду заяві просив слухати справу у його відсутність. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, серії ІV-УP №2329076 від 17 лютого 1964 року, [PERSON] народилася 01 лютого 1964 року. Батько [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Проходівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, серії ІІІ-ВЛ № 275203 від 06 травня 1989 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Георгієвичем, після чого змінила прізвище на «Кошева». Відповідно до свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, серії І-ВЛ № 481260 від 10 березня 2015 року, [PERSON] помер 07 березня 2015 року, про що складений відповідний актовий запис №13. Згідно довідки виконавчого комітету Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, №02-29/2159 від 22.12.2015 року, відповідно до записів погоспордарської книги №1 особовий рахунок №56-5, головою домоволодіння в с. Тавільжанка по вул. Жовтневій 193, Дворічанського району Харківської області, був [PERSON], [INFO], який помер 07 березня 2015 року. Право власності на зазначений вище житловий будинок не було зареєстроване за життя за померлим [PERSON] в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ на житловий будинок не видавався, оскільки закон, який існував до 01 січня 2004 року, не передбачав державної реєстрації права власності. Право власності на житловий будинок підтверджував запис в погосподарській книзі виконкому сільської ради в особовому рахунку. Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 112\\5, а саме пункту 40, в якому вказано, що в погосподарській книзі в розділі ІV «Споруди, які є особистою власністю господарства» записуються дані про житловий будинок, назви інших будівель, рік їх збудування, та характеристика будинку, споруд, підстави виникнення права власності, вид права власності. Згідно довідки Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, № 02-29/1490 від 28 жовтня 2015 року, після смерті [PERSON], спадкоємцем за законом є дочка померлого [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO]. Відповідно до постанови Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області №1075/02-31 від 15 грудня 2015 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Тавільжанка, вул. Жовтнева 193, Дворічанського району Харківської області після смерті її батька [PERSON], який помер 07 березня 2015 року, в звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на імя померлого. Згідно довідки Дворічанської державної нотаріальної контори від 29 грудня 2015 року, після смерті [PERSON], який помер 07 березня 2015 року, з заявою про прийняття спадщини звернулася донька померлого [PERSON], про що заведено спадкову справу. Заяв від інших спадкоємців «про прийняття або відмову від спадщини» до Дворічанської держконтори Харківської області не надходило. Відповідно до технічного паспорта на житловий дім індивідуального житлового фонда від 23 травня 1990 року, будинок разом з надвірними будівлями розташований в с. Тавільжанка по вул. Жовтнева 193: житловий будинок «А», веранда «а», сіни, кладова «а?а??» веранда «а???», ганок «а?v», літня кухня «Б», веранда «б», сіни, кладова «б?б??», сарай «В», погріб «в», гараж «Г», сарай «Д», вбиральня «Е», сарай «Ж», сарай «З», забор «№1», ворота «№2», свердловина «№3», газопостачання. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При розвязанні даного спору, враховуючи, що спірні цивільні правовідносини, повязані з набуттям [PERSON] права власності на зазначений житловий будинок разом з надвірними будівлями, виникли до 1 січня 2004 р., згідно вимог Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, суд застосовує норми ЦК України від 18.07.1963 р. А до спірних цивільних правовідносин, повязаних зі спадкуванням вказаного житлового будинку, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід застосовувати правила книги шостої Цивільного кодексу України, оскільки спадщина відкрилася після набрання чинності цим кодексом. Згідно ч. 1 ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 р.), право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Однією із форм власності є приватна (ч. 4 ст. 86 ЦК). Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Згідно ст. 13 Закону України «Про власність» (в редакції 1991 р.), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, одним із обєктів приватної власності є житловий будинок. Належність на праві приватної власності житлового будинку разом з надвірними будівлями, розташованого за вищевказаною адресою, підтверджується випискою з особового рахунку №56-5 погосподарської книги №1 Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, технічним паспортом на житловий будинок від 23 травня 1990 року, виготовленим КП «Дворічанське бюро технічної інвентаризації». Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач скористалася зазначеним правом, але постановою державного нотаріуса Дворічанської держнотконтори від 15 грудня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя померлого. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо внести відомості до Державного реєстру прав щодо вказаного житлового будинку разом з надвірними будівлями, належного батьку позивача, що дало б можливість їй отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після його смерті в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями в порядку спадкування в судовому порядку. Згідно зі статтею 392 ЦК України\~ власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] право власності на зазначене домоволодіння перейшло до позивача. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved