Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який було уточнено, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, посилалась на те, що вона є пенсіонеркою, єдиним доходом, який отримує позивачка є пенсія за віком, інших джерел доходу не має. Чоловіка або іншої близької людини, яка може допомогти та підтримати матеріально немає. Пенсія, яку отримує позивачка не забезпечує їй необхідного мінімуму проживання - частину позивачка одразу витрачає на лікування, іншу частину на сплату комунальних послуг, того, що залишається, фактично не вистачає навіть на харчування. Побутовими предметами позивачка не може себе забезпечити, крім того кожного року позивачці необхідно проходити лікування у Запорізькому обласному протитуберкульозному клінічному диспансері або протитуберкульозному санаторії, потребує сторонньої допомоги та нагляду. Позивачка має сина - [PERSON], який позивачці матеріально не допомагає, не відвідує її. У зв'язку з складними життєвими обставинами, не отримуючи від відповідача ніякої підтримки, позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. У судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, у якій позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, про причину неявки суд не повідомив, відзиву не надав. Суд вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутністю сторін, за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обґрунтовані, отже позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт родинних відносин між позивачкою та відповідачем підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 грудня 1972 року, в якому матір'ю [PERSON] зазначено [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], 05.10.1976 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до довідки від 22.11.2018 року, виданої Управлінням Запорізького приміського об'єднаного управління ПФУ, [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS], отримує пенсію за віком. Згідно вищезазначеної довідки дохід позивачки у вигляді пенсії за останні 6 місяців становить 12210,30 грн. Позивачка витрачає значну кількість коштів на лікування, що підтверджується копіями чеків. Крім того, позивачка є інвалідом 1 «Б» групи, що підтверджується Довідкою Міністерства охорони здоров'я України серії 10 ААБ №497140. Факт того, що позивачка щорічно перебуває на лікуванні в протитуберкульозному клінічному диспансері підтверджується виписками стаціонарного хворого ТБ 09№922, виданими Запорізьким обласним протитуберкульозним клінічним диспансером. Відповідно до довідки №05-11/1585 від 21.11.2018, виданої головним лікарем КЗ ОЗ «Студентська поліклініка», відповідач [PERSON] працює в КУ ОЗ «Студентська поліклініка» робітником з комплексного обслуговування і ремонту будинків з 09.07.2009 року по теперішній час. Згідно з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 03.01.2019 р. в період з 01.01.2018 р. по 30.09.2018 р. [PERSON] отримував заробітну плату від КУ ОЗ «Студентська поліклініка». Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку, або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Позивачка є пенсіонеркою, інвалідом 1 групи, та пенсія, яку вона отримує, не забезпечує необхідного мінімального проживання. Вона є непрацездатною, позбавлена можливості забезпечити себе побутовими предметами першої необхідності. На сьогоднішній день її син не допомагає позивачці матеріально, не забезпечує матір всім необхідним для нормального проживання, тому суд дійшов висновку, що з відповідача, який є сином позивачки, слід стягнути аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 205 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору, слід покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 768,40 грн. в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved