Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом (з урахуванням уточнень), в якому зазначила, що їй належить 1/4 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Інші частки вказаного будинку належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON], згідно позовних вимог [PERSON], просила - визнати будівництва самочинним, усунути перешкоди в користуванні дворовою та прибудинковою територіями, та знести самочинне будівництво за адресою: [ADDRESS]. А вже « 05» березня 2014р. зазначені позовні вимоги були доповнені вимогою про стягнення з Відповідачів на користь Позивачки 70 000,00 (сімдесят тисяч) грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 30.000,00(тридцяти тисяч) грн. - на відшкодування моральної шкоди. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] в якій зазначили, що їм належать по 1/4 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Просили суд зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні присадибною ділянкою, прибрати сміття у подвір'ї житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] відремонтувати дах над частиною будинку, що перебуває у її фактичному володінні і користуванні. У грудні 2010 року позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уточнили свої позовні вимоги до [PERSON] та просили суд виділити в натурі [PERSON] та [PERSON] належні їм частки у житловому будинку, господарськими будівлями та спорудами, зобов'язанні [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні присадибною ділянкою, прибрати сміття у подвір'ї житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] відремонтувати дах над частиною будинку, що перебуває у її фактичному володінні і користуванні. В подальшому позивачі за зустрічним позовом після ознайомлення з висновком судової будівельно-технічної експертизи уточнили свої позовні вимоги та зазначивши, що у відповідності до встановленого між сторонами порядку користування будинком та господарськими будівлями і спорудами, частка [PERSON] у праві власності на будинок становить 31/100, а частка [PERSON] становить 8/100 або 2/25 від всього будинку з господарськими будівлями та спорудами. З наведених підстав [PERSON] просить суд виділити їй в натурі у власність в окреме домогосподарство з окремою поштовою адресою 31/100 часток від всього будинку з відповідною кількістю надвірних будівель та споруд, а саме: приміщення загальною площею 71,6 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м., у житловому будинку, який позначений на плані під літ. «А», «А2», «а3»: житлова кімната під літ. « 1-1» площею 13,9 кв.м.; житлова кімната під літ. « 1-2» площею 19,8 кв.м.; житлова прибудова під літ. «А2» у складі приміщення житлової кімнати під літ. « 1-6» площею 13,9 кв.м.; прибудова піл літ. «а3» у складі приміщень під літ. « 1-3» - кухня площею 8,8 кв.м. та « 1-4» - прихожа площею 11,6 кв.м.; господарські будівлі та споруди: гараж під літ. «Д» площею 15,7 кв.м.; вбиральня під літ. «Т» площею 1,0 кв.м.; цистерна під літ. «№7»; 1/3 частку воріт під літ. «№10». [PERSON] просить суд виділити їй в натурі у власність в окреме домогосподарство з окремою поштовою адресою 8/100 часток від всього будинку з відповідною кількістю надвірних будівель та споруд, а саме: приміщення загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 22,3 кв.м., у житловому будинку, який позначений на плані під літ. «А», «А1», «а5»: житлова кімната під літ. « 4-4» площею 11,2 кв.м., житлову прибудову під літ. «А1» у складі приміщень під літ. « 4-3» - кухня площею 15,0 кв.м. та « 4-5» - житлова кімната площею 11,1 кв.м.; прибудову під літ. «а5» у складі приміщень під літ. « 4-1» - коридор площею 3,8 кв.м, та « 4-2» - санвузол площею 3,9 кв.м.; господарські будівлі та споруди: вбиральня під літ. «Ф» площею 1,1 кв.м.; 1/3 частку воріт під літ. «№10». Також позивачі по зустрічному позову просили встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами відповідно до існуючого умовного порядку користування земельною ділянкою відображеного у Додатку № 1 до Висновку 14/13 від 16 травня 2013 року судової будівельно-технічної експертизи проведеної судовим експертом ФОП [PERSON] (свідоцтво № [NUMBER] від 24.04.2009 р., дійсне до 20.04.2015 р.). Представник позивача [PERSON] за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні підтримала в повному обсязі свої позовні вимоги та заперечувала проти задоволення зустрічного позову [PERSON], [PERSON] та [PERSON], однак належних обґрунтувань з цього приводу суду не надала. Відповідачі за первісним позовом (позивачі за зустрічним позовом) представник [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], представник [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] та [PERSON], яка дії в своїх інтересах, в судовому засіданні свої зустрічі позовні вимоги підтримали в повному обсязі та заперечували проти задоволення позовних [PERSON] щодо усунення перешкод в користуванні дворовою та прибудинковою територіями, знесення самочинного будівництва та стягнення матеріальної та моральної шкоди, однак не заперечували щодо представленого суду проекту уточнених позовних вимог, представлений представником Прокуратури Овідіопольського району Одеської області Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Овідіопольського управління експлуатації газового господарства, до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, допитавши свідків суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, зустрічний позов [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 лютого 2002 р., яке видане державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Мірошніченко Л.М. належить право власності на ? частину житлового будинку під [ADDRESS](Том І а.с. 213 ), яке належало її батьку [PERSON], на підставі договору купівлі - продажу на житловий будинок, виданий Овідіопольською Держнотконторою 07 червня 1999 року за реєстровим № 1413, зареєстрованих в РБТІ 11.09.1990 за № 8-145. Стосовно посилань представника позивачки [PERSON], [PERSON] щодо фальсифікації документу і навмисного посвідчення договору купівлі-продажу укладеного між [PERSON] та [PERSON] відносно вищевказаного об'єкту у 1990 році замість листопада 1988 року, встановлено - в матеріалах справи (на а.с.24 Том ІІІ) є наявна копія вказаного договору із датою вчинення - 07 червня1990 року. [PERSON] на підставі договору дарування, на праві власності належить ? житлового будинку під [ADDRESS] договір було посвідченого 6 лютого 2004 р. приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] та зареєстрованого у КП «Овідіопольському РБТІ», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 лютого 2004 р. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, на праві власності належить ? житлового будинку під [ADDRESS] посвідченого 12 вересня 1987 р., державним нотаріусом Мірошніченко Л.М. за реєстровим номером № 2266 [PERSON] на підставі договору дарування, на праві власності належить1/4 житлового будинку під [ADDRESS] посвідченого 30 липня 2003 р., приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] та зареєстрованого у КП «Овідіопольському РБТІ», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22 вересня 2003 р. У відповідності до технічного паспорту житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], складається в цілому з: житлового будинку, позначеного під літ. «А», з житловими прибудовами під літ. «А1», «А2», прибудовами під літ. «а3», «а5», «а6», верандами літ. «а1», «а4» та погребом під літ. «а7» - загальною площею 212,7 кв.м., житловою площею 106,0 кв.м., господарських будівель: сараю під літ. «Б» площею 15,2 кв.м., погрібу під літ. «б» площею 4,3 кв.м., літньої кухні під літ. «В» площею 35,5 кв.м., гаражу під літ. «Д» площею 15,7 кв.м., кладової під літ «К» площею 16,2 кв.м., вбиральні під літ. «Н» площею 1,0 кв.м., підвалу під літ. «П» площею 20,5 кв.м., вбиральні під літ. «Т» площею 1,0 кв.м., сараю під літ. «І» площею 12,2 кв.м., вбиральні під літ. «Ф» площею 1,1 кв.м., вбиральні під літ. «Х» площею 1,0 кв.м., навісу під літ. «Ц» площею 9,0 кв.м., сараю під літ. «Ч» площею 9,3 кв.м., літнього душу (тимчасової споруди) під літ. «Ш» площею 2,0 кв.м. та споруд під літ. «№№3,4,7-30, І, ІІ, ІІІ, ІV». Стосовно вимог позивачки [PERSON] щодо знесення самочинного будівництва встановлено, згідно рішення виконкому Великодолинської селищної ради № 189 від 03 серпня1989 року ( Том І а.с.115 та а. 43 інвентаризац. справи) у власність [PERSON] залишено самовільно побудовану кухню (житлова прибудова під літ. «А2» згідно інвентаризації від 10.09.2012 а.с. 29-34 т.2). По відношенню до цієї будівлі правонаступником є [PERSON] Також рішенням виконкому Великодолинської селищної ради № 485 від 19.12.2003р. (Том І а.с.118 та а. 58 копії інв. справи) у власність [PERSON] залишено самовільно побудовані: прибудова (прибудова під літ. «а3» згідно висновку про самовільне будівництво від 11.11.2003 р. (а. 57 копії інв. справи) та наданих останньої інвентаризації від 10.09.2012 р. (Том ІІ а.с. 29-34), підсобне приміщення (підсобне приміщення під літ. «С» - знесене згідно наданих даних інв. справи), вбиральня( вбиральня під літ. «Т» згідно висновку про самовільне будівництво від 11.11.2003 р. (а. 57 копії справи) та наданих даних останньої інвентаризації від 10.09.2012 р. (Том ІІ а.с. 29-34, прибудова /жила/ (житлова прибудова під літ. «А1» згідно висновку про самовільне будівництво від 11.11.2003 р. (а. 57 копії інв. справи) та наданих останньої інвентаризації від 10.09.2012 р. (Том ІІ а.с. 29-34), прибудова (прибудова під літ. «а5» згідно висновку про самовільне будівництво від 11.11.2003 р. (а. 57 копії інв. справи) та наданих даних останньої інвентаризації від 10.09.2012 р. (Том ІІ а.с. 29-34), сарай (сарай під літ.«У» знесений згідно наданих даних інв. справи), вбиральня (вбиральня під літ. «Ф» згідно висновку про самовільне будівництво від 11.11.2003 р. (а. 57 копії інв. справи) та наданих даних останньої інвентаризації від 10.09.2012 р. (Том ІІ а.с. 29-34). По відношенню до двох уцілілих будівель, прибудови під літ. «а3» і вбиральні під літ. «Т», правонаступником [PERSON] є [PERSON] згідно договору дарування від 06 лютого 2004р., інші три вказані в даному рішенні уцілілі будівлі (житлова прибудова під літ. «А1», прибудова під літ. «а5» та вбиральня під літ. «Ф») залишились у власності [PERSON]. Крім цього встановлено, що багато існуючих об'єктів будувалися у свій час також самовільно, а саме: Згідно з рішення виконкому Великодолинської селищної ради № 4 від 25.04.1985 р (Том І а.с.106, та а.37 інвентаризац. справи) у власність [PERSON] залишено самовільно побудовані: веранда (веранда під літ. «а4» згідно наданих даних останньої інвентаризації від 10.09.2012р., Том ІІ а.с.29-34), навіс а (знесений відповідно до вказаної інвентаризац. справи), сарай під літ. «Л» (знесений), кладова під літ. «К» (згідно інвентаризац. Справи, Том ІІ а.с. 29-34). По відношенню до цих будівель правонаступником є [PERSON]. Згідно з рішенням виконкому Великодолинської селищної ради №60 від 29.01.1988 р. (а. 52 копії інв. справи) у власність [PERSON] залишено самовільно побудовані: сарай (сарай під літ. «Б» згідно висновку про самовільне будівництво від 21.01.1988 р. а. 57 копії інв. справи) та наданих даних останньої інвентаризації від 10.09.2012 р. (Том ІІ а.с. 29-34) , підвал (підвал під літ. «б» згідно висновку про самовільне будівництво від 21.01.1988 р. (а. 57 копії інв. справи) та наданих даних останньої інвентаризації від 10.09.2012 р. (Том ІІ а.с. 29-34). По відношенню до цих будівель правонаступником [PERSON] є [PERSON] згідно договору дарування від 12.02.1998 р. (а. 53 копії інв. справи), договору дарування від 30.07.2003 р. (а. 59 копії інв. справи). Згідно з рішенням виконкому Великодолинської селищної ради № 85 від 22.03.2002р. (Том І а.с.116) у власність [PERSON] залишено самовільно збудовану літню кухню (літня кухня під літ. «В» згідно наданих даних останньої інвентаризації від 10.09.2012 р. (Том ІІ а.с. 29-34). На даний час власником даної будівлі залишається [PERSON]. Відповідно до ч. ст. 358 Цивільного Кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до п. 3-5 ст. 357 Цивільного Кодексу України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Враховуючи викладене, слідує, що будівлі, які самочинно побудовані, залишаються у власності їх забудовників або правонаступників. Щодо вимог представника позивачки [PERSON], [PERSON] про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди у розмірі 70 000 (семи десяти тисяч)гривень та моральної шкоди у 30 000 (тридцяти тисяч) гривень, то до суду не надано жодних доказів, які підтверджують їх спричинення, а тому у суду не має підстав у їх задоволенні. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Задовольняючи повністю позов в частині відшкодування майнової шкоди, суд виходить з того, що у зв'язку з неправомірними діями відповідача, позивачка понесла витрати, тому відповідач зобов'язаний її відшкодувати. Відповідно до вимог ст..23 ,1167 ЦК України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягає наявність такої шкоди. Встановлено, що на час розгляду цивільної справи, на деякі вищезазначені будівлі та споруди право власності не встановлено за жодним із співвласників, а тому такі об'єкти не можуть входити до виділення їх в натурі. Земельна ділянка, на якій розташований зазначений будинок, перебуває у фактичному користуванні всіх співвласників житлового будинку, що підтверджується довідкою Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 02-05/1-183 від 25.02.2008 р.(Том І а.с.75). Всі співвласники, на момент набуття права власності на ? житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами набували визначену частину будинку з окремим самостійним входом, комунікаціями та належним колишньому співвласнику частиною надвірних споруд, тобто частки є фактично виділеним. Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. (ч. 3 ст. 364 ЦК України). Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2012 р. по справі було призначено судового будівельно-технічну експертизу (Том ІІ, а.с. 43) Відповідно до наданого висновку № 14/13 від 16 травня 2013 р., складеного судовим експертом, ФОП [PERSON] (свідоцтво № [NUMBER] від 24.04.2009 р., дійсне до 20.04.2015р.) реальна частка [PERSON] у житловому будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд складає 31/100 об'єкта; частка [PERSON] - 19/100 об'єкта; частка [PERSON] - 42/100 або 21/50 об'єкта; частка [PERSON] - 8/100 або 2/25 об'єкта; встановлено, що виділ часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд можливий за наступним варіантом: - [PERSON] пропонується виділити приміщення загальною площею 71,6 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м., що знаходяться у житловому будинку позначеному на плані під літ. «А», а саме житлову кімнату під літ. « 1-1» площею 13,9 кв.м. та житлову кімнату під літ. « 1-2» площею 19,8 кв.м.; житлову прибудову під літ. «А2» у складі приміщень житлової кімнати під літ. « 1-6» площею 13,9 кв.м.; прибудова піл літ. «а3» у складі приміщень під літ. « 1-3» - кухня площею 8,8 кв.м. та « 1-4» - прихожа площею 11,6 кв.м.; надвірні будівлі: гараж під літ. «Д» площею 15,7 кв.м.; вбиральню під літ. «Т» площею 1,0 кв.м.; та споруди: цистерну під літ. «№7» та 1/3 частку воріт під літ. «№10»; - [PERSON] пропонується виділити приміщення загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 22,3 кв.м., що знаходяться у житловому будинку позначеному на плані під літ. «А», а саме житлову кімнату під літ. « 4-4» площею 11,2 кв.м., житлову прибудову під літ. «А1» у складі приміщень під літ. « 4-3» - кухня площею 15,0 кв.м. та « 4-5» - житлова кімната площею 11,1 кв.м.; прибудову під літ. «а5» у складі приміщень під літ. « 4-1» - коридор площею 3,8 кв.м., та « 4-2» - санвузол площею 3,9 кв.м; господарські будівлі та споруди: вбиральня під літ. «Ф» площею1,1 кв.м.; 1/3 частку воріт під літ. «№10». Вищезазначені об'єкти нерухомості є ізольованими та мають самостійні виходи у двір. Стосовно встановлення порядку користування земельною ділянкою, експертом встановлено, що розділові огорожі між ділянками співвласників (користувачів) частково присутні, що свідчить про те, що порядок користування земельною ділянкою умовно визначений (додаток № 1до висновку № 14/13 від 16 травня 2013 р. Однак експертом окрім існуючого порядку користування земельною ділянкою запропонований варіант, який виходить із взаємного розташування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, встановлених часток співвласників у будинку, з урахуванням фактичного користування будинком з надвірними будівлями та спорудами (додаток № 2 до висновку № 14/13 від 16 травня 2013 р.,. Однак суд не приймає до уваги запропонований у додатку № 2 до висновку № 14/13 від 16 травня 2013 р., варіант порядку користування земельною ділянкою, оскільки він значно змінює існуючий порядок користування земельною ділянкою та не є сприйнятливим сторонами, суд вважає більш доцільним, обґрунтованим та справедливим залишити існуючий порядок користування земельною ділянкою, до того ж він практично відповідає попереднім часткам (по ? частині) співвласників житлового будинку. Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при розгляді таких справ суд повинен захищати права всіх суб'єктів права власності на землю та господарювання на ній при вирішенні земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів. Крім того, суд визначає порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода не ущемляє законні права когось зі співвласників, не позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, не виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, не суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Стосовно відповідей експерта на запитання поставлені представниками [PERSON], то в зв'язку із неотримання оплати за проведення експертизи, покладеної на [PERSON], експерт надав повідомлення, про неможливість надання висновку експерта у цих питаннях. Таким чином суд не отримав підтвердження можливості у виділенні в натурі частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що перебуває у володінні [PERSON] Щодо інших позовних вимог [PERSON], до суду не надано жодних належних доказів, які мали підтвердити обставини, на які посилається позивачка. Згідно ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про визнання будівництва самочинним, усунення перешкод в користуванні дворовою та прибудинковою територіями, знесення самочинного будівництва та стягнення матеріальної і моральної шкоди не підлягає задоволенню, так як є не обґрунтованою та не доведеною.

Outcome: approved