Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом про визнання іпотеки припиненою, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що між її чоловіком [PERSON] та ПАТ ПроКредитБанк було укладено наступні кредитні договори: рамкова угода №2340 від 22.05.2005 року та рамкова угода №2946 від 16.11.2006 року, згідно умови яких [PERSON], отримав кредит. На забезпечення виконання [PERSON], своїх зобовязань за кредитними договороми між останнім та відповідачем укладено договір іпотеки № 2340-ІД01 від 22.04.2005 року зі змінами, зареєстровано в реєстрі за № 2047 та договір іпотеки № 2946-ІД01 від 16.11.2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 8271 зі змінами. В іпотеку передавалося приміщення магазину Гастроном, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Малишка. 5 та нежитлова будівля, що знаходиться за адресою Київська область м. Обухів, вул.. Каштанова, буд. б/н. Нежитлове приміщення магазину Гастроном було придбано [PERSON], 25.04.2003 року на підставі договору купівлі-продажу, та нежитлова будівля, що знаходиться за адресою Київська область м. Обухів, вул.. Каштанова, буд. б/н. була побудована з 2001 року по 2002 рік, право власності на яку підтверджується свідоцтвом серії САА № 479750 від 21.03.2003 року. 25 липня 1987 року було укладено шлюб між [PERSON], та [PERSON], який було розірвано 13 жовтня 2005 року. 19.02.2012 року [PERSON], помер у звязку з чим позивач просить припинити іпотеку, що виникла на підставі договору іпотеки № 2340-ІД01 від 22.04.2005 року зареєстровано в реєстрі за № 2047 та договору іпотеки № 2946-ІД01 від 16.11.2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 8271, з тих підстав, що після смерті [PERSON] спадкоємцем майна померлого є його син [PERSON] і внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] зобовязання, що виникли з кредитних договорів припинились, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця іпотекодавця такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержатилем за виконання кредитних договорів. Позивачка не давала свою згоду на забезпечення виконання зобовязань за [PERSON] а отже іпотека що виникла із договорів іпотеки від 22.04.2005 року та від 16.11.2006 року є припиненою у звязку з заміною боржника внаслідок його смерті, а тому позивач просить визнати іпотеку, що виникла на підставі договору іпотеки № 2340-ІД01 від 22.04.2005 року, зареєстровано в реєстрі за № 2047 та договір іпотеки № 2946-ІД01 від 16.11.2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 8271, такими, що припинені з 19.02.2012 року. Зобовязати Реєстраційну службу Обухівського МУЮ в Київській області виключити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про обтяження іпотекою приміщення магазину Гастроном, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Малишка. 5 та нежитлова будівля, що знаходиться за адресою Київська область м. Обухів, вул.. Каштанова, буд. б/н, та зобовязати відповідача повернути позивачу правовстановлюючі документи на вищевказані приміщення, які знаходяться в іпотеці, та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. 14 лютого 2014 року Обухівським районим судом було винесено рішення по даній справі, яким в задоволенні позову відмовлено повністю. Не погоджуючись з даним рішення [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд рішення Обухівського районного суду від 14.0.2014 року за новоявленими обставинами, обґрунтовуючи яку вказала , що підставою для перегляду даного рішення є скасування рішення , яке стало підставою для ухвалення оскаржуваного рішення, а саме скасування ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 16.04.2014 року рішення Обухівського районного суду від 14.11.2013 року про поділ спільного майна. Позивачка в судовому засіданні подану заяву підтримала, а також підтримала позовні вимоги та пояснила, що відмова їй у заявлених позовних вимогах була на підставі того, що вона не є стороною іпотечних договорів укладених з її покійним чоловіком. Але на час винесення оскаржуваного рішення було відсутнє рішення Вищого Спеціалізованого Суду України. Представник відповідача в судове засідання не з'явився , направивши суду заяву в якій просить проводити засідання в його відсутності та залишити без задоволення заяву [PERSON]. Суд вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає частковому задоволенню, а саме рішення суду підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами та винести нове рішення, яким в позові відмовити повністю. Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14.11.2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] треті особи ПАТ ПроКредитБанк, [PERSON], [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя нерухомого майна та виділення в натурі його частки, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 21.01.2014 року, встановлено, що, 25 липня 1987 року було укладено шлюб між [PERSON], та [PERSON], який було розірвано 13 жовтня 2005 року. За час спільного проживання в шлюбі, [PERSON], було придбано наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення магазину Гастроном,(Кум) загальною площею 456,8 м2 реєстраційний номер 3242209, номер запису 86 у книзі № 48, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Малишка, буд. 5, яке належало на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу приміщення магазину Гастроном, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON] 25.04.2003 року та реєстровим № 3110, реєстрація права власності Обухівським БТІ 30.10.2003 року реєстраційний номер 3242209.; нежитлова будівля Бар Біля Фонтану, загальною площею 150,8 м2, реєстраційний номер 404400, номер запису 68 у книзі № 48, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Каштанова, б/н, яка належала на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САА № 479750, виданого Обухівською міською радою Київської області 21.03.2003 року; Також судом було встановлено, що 22.04.2005 року та 16.11.2006 року між АТ ПроКредитБанк та [PERSON] було укладено дві рамкові угоди №2340 та №2946, відповідно до яких [PERSON] було надано кредит у вигляді грошових коштів в сумі 1084146 грн. на строк 120 календарних місяців зі сплатою відсоткової ставки 14% річних за користування кредитними коштами. Крім того, одночасно з укладенням вказаних рамкових угод, в забезпечення зобовязань [PERSON] передав в іпотеку АТ ПроКредитБанк нежитлову будівлю бар Біля Фонтану; на передачу вказаного майна в іпотеку [PERSON] надала свою згоду; та нежитлове приміщення магазин Гастроном; на передачу вказаного майна в іпотеку теж [PERSON] надала свою згоду. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27.02.2013 року, яке Ухвалою ВССУ від 09.10.2013 року було залишено в силі, позов ПАТ ПроКредитБанк було задоволено частково; з [PERSON], на користь ПАТ ПроКредитБанк стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 1104731,00 грн. в межах вартості одержаного спадкового майна. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14.11.2013 року, яке ухвалою апеляційного суду Київської області від 21.01.2014 року було залишено в силі в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], за участю третіх осіб, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Публічного акціонерного товариства ПроКредитБанк, [PERSON], [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя нерухомого майна та виділення в натурі його частки відмовлено повністю. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 16.04.2014 року ухвалу апеляційного суду Київської області від 21.01.2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд. 24.06.2014 року Ухвалою апеляційного суду Київської області рішення Обухівського районного суду від 14.11.2013 року залишено без змін. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від -1.10. 2014 року ухвалу апеляційного суду Київської області від 24.06.2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд. Відповідно до ч.1\~ ст.10 ЦПК України\~ цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, ч.1 ст.11ЦПК України\~ суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~ Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказами, відповідно до\~ ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. З врахуванням викладено та наявності нових рішень суду, які не були відомі суду на день винесення оскаржуваного рішення суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в звязку з неналежністю позивача [PERSON], оскільки остання не є стороною іпотечних договорів які просить визнати припиненими, та не доведеністю і не наданням належних та допустимих доказів суду, що вона є співвласником майна яке перебуває в іпотеці і що її права якимось чином порушуються відповідачем, та чинними договорами іпотеки. Відмовляючи в задоволенні основної позовної вимоги про визнання іпотеки припиненою, суд находить за необхідне відмовити і в решті похідних позовних вимогах про зобовязання вчинити певні дії, та стягнення судового збору, оскільки ново виявлені обставини з підстави яких суд скасував попереднє рішення, при його перегляді за нововиявленими обставинами ніяким чином не впливають на суть винесеного попередньо рішення по даній цивільній справі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved