Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , який є її сином. Вказує, що [PERSON] є інвалідом з дитинства І А групи, страждає на психічне захворювання та перебуває з цього приводу на обліку у лікаря-психіатра. Крім того, він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього піклування. Враховуючи викладене, просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним та призначити її опікуном. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги з підстав, викладених у заяві, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи управління охорони здоров`я Луцької міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви з урахуванням подання органу опіки та піклування про призначення опікуна. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 3 ст.\~296\~ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Як вбачається з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 761154 від 17.09.2018 року, [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю першої «А» групи довічно (а.с. 11). З довідки КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради від 30.07.2020 року №4250/2-0520 вбачається, що [PERSON] , 2000 р.н., страждає на тяжкий психічний розлад з приводу чого отримує медичну допомогу у даному закладі з 2004 року (а.с. 14). Статтею 39 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 1 ст. 298 ЦПК України передбачено, що суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. З висновку судово-психіатричного експерта № 325 від 03.12.2020 року вбачається, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді атипового аутизму з легким розумовим недорозвитком. За своїм психічним станом [PERSON] не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. ). Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що [PERSON] внаслідок наявного у нього захворювання не усвідомлює своїх дій та не може керувати ними, а тому його слід визнати недієздатним. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Отже, з урахуванням викладеного, дію рішення про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , суд вважає за доцільне встановити на строк 2 роки. Відповідно до ч. 1 ст.\~41\~ЦК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності особи чи визнання особи недієздатною, встановлює над нею відповідне піклування чи опіку і призначає їй піклувальника чи опікуна. У відповідності до ч. 1\~ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як слідує з подання управління охорони здоров`я Луцької міської ради від 25.09.2020 року №17-17/396/2020, [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Догляд за ним здійснює його матір [PERSON] , у зв`язку з чим просять призначити її опікуном (а.с. 25-27). Таким чином, дослідивши і оцінивши представлені докази в їх сукупності та зважаючи на подання управління охорони здоров`я Луцької міської ради, суд не вбачає підстав, зазначених в ст. 64 ЦК України, відповідно до яких [PERSON] не могла би бути опікуном над своїм сином [PERSON] , а тому із врахуванням викладеного, приходить до висновку про необхідність призначення її опікуном з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів недієздатного.

Outcome: approved