Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що в серпні 2018 року між нею та відповідачем було досягнуто домовленості про те, що відповідач продасть належний їй житловий будинок по [ADDRESS] за 6 тисяч доларів США. Гроші для придбання будинку в гривневому еквіваленті позивач мала отримати з рахунок молодіжного кредиту. Позивач за свій рахунок зробила техпаспорт, експертну оцінку, витяг з ДЗК, при цьому була домовленість, що витрати на оплату вищевказаних документів буде відмінусовано від вартості будинку, за нотаріальне оформлення угоди витрати сторони нестимуть порівну. В рахунок платежів за придбання будинку [PERSON] передала [PERSON] 28100 грн., що підтверджується розписками. В кінці листопада 2018 року позивачем було отримано необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу документи, за виготовлення яких вона заплатила 7500 грн. На початку грудня 2018 року позивач повідомила [PERSON] , що можна йти до нотаріуса і попрохала відрахувати її витрати. Однак відповідач відмовилась робити відрахування, пояснивши, що довго готувались документи і ще необхідно чекати перерахунку коштів за будинок, та відмовилась від походу до нотаріуса. На прохання повернути кошти, виплачені за будинок, відповідач обіцяла повернути після того, як продасть будинок. На даний час будинок не продано, гроші не повернуто. Позивач вважає сплачену відповідачеві суму авансом, який підлягає поверненню. Також підлягає поверненню сума, витрачена на виготовлення документів на будинок на ім`я відповідача. У відзиві на позовні заяву відповідач вказує, що вона, як належний продавець вказаного в позові будинку, взяла завдаток від позивача та надала їй можливість проживати в будинку без сплати орендної плати за проживання. Між ними було укладено зобов`язання купівлі-продажу будинку, що підтверджується розписками. Їй достовірно відомо, що позивач відмовилася від придбання будинку, оскільки не отримала молодіжного кредиту. Позивач навмисно приховує, що сплачені нею кошти це завдаток за купівлю-продаж будинку. У відповіді на відзив позивач вказує, що кошти на придбання будинку перебували на її рахунку і вона могла здійснити купівлю будинку, якби [PERSON] не відмовилася від продажу і звернення до нотаріальної контори. Щодо питання завдатку, то сума, яка названа у розписці завдатком фактично є авансом. Нотаріально посвідчена угода про сплату завдатку між сторонами ну укладалася, існує лише розписка про отримання коштів.Основе-ний договір в обумовлений сторонами строк укладено не було. А чинним законодавством не передбачено залишення авансу або його частини у сторони попереднього договору у випадку не укладення основного договору. Тож вимоги заявленого позову підлягають задоволенню. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала в межах і з підстав, викладених у ньому. Суду пояснила, що через молодіжний кредит вона мала намір купити у [PERSON] житловий будинок. У серпні 2018 року вона передала відповідачеві 2 000 грн., у вересні 2018 року 10 000 грн. та 16 000 грн., всього нею було виплачено 28100 грн. У спірному будинку вона проживала з вересня 2018 року по серпень 2019 року, сплачувала комунальні послуги. Крім того, вона оплатила виготовлення технічної документації на будинок на ім`я відповідача, що коштувало 7500 грн. Оскільки відповідач відмовилася відрахувати її витрати та нотаріально оформити договір, вона вже не має наміру купувати цей будинок. Просить суд задовольнити вимоги позову. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала і суду пояснила, що угода про купівлю житлового будинку між сторонами була усною, що суперечить вимогам законодавства. Попередній договір, який укладається з метою забезпечення укладання в майбутньому договору купівлі-продажу будинку, підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. Нотаріально посвідчена угода про сплату завдатку між сторонами не укладалася, існують лише розписки про отримання коштів. Таким чином сплачена позивачем сума є авансом і підлягає поверненню. Просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнала і суду пояснила, що [PERSON] хотіла купити у неї будинок, домовилися про ціну 6000 доларів США. Позивач сказала, що витрати по виготовленню технічних документів бере на себе, а потім відрахуємо. Потім позивач в присутності свідків дала їй завдаток у розмірі 28 000 грн. Документи на будинок зробила [PERSON] , що коштувало 7500 грн. Документи дійсні 3 місяці. Позивач проживала в її будинку з серпня 2018 року по серпень 2019 року. Потім позивач зателефонувала їй і сказала, що будинок купувати не буде, причини не назвала. Оскільки [PERSON] дала їй вказані в розписці кошти, як завдаток в рахунок подальшої купівлі-продажу будинку, вони поверненню не підлягають. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача суду пояснив, що сплачена позивачем сума 28100 грн. відповідно до вимог ст. 570 ЦК України є завдатком у рахунок подальшої купівлі-продажу житлового будинку і поверненню не підлягає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що 18.05.2019 року її батьки дивилися будинок, який могли б придбати. Було оголошення, що продається будинок відповідача, але там проживають квартиранти, можна під`їхати і подивитися. Вони подивилися, але будинок їм не підійшов. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] намагалася купити будинок у відповідача, віддала частину коштів та оформила кредит на будинок. Будинок не було куплено через те, що не домовились про витрати на виготовлення технічної документації. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] продавала будинок, там жили квартиранти. Потім відповідач говорила, що [PERSON] відмовилася від купівлі будинку, тому що чоловік їде, а сама вона там жити не буде. Також [PERSON] говорила, що отримала завдаток за будинок. Заслухавши сторони та їх представників, свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ч. 1 ст. 15 ЦК України право на захист свого цивільного права у особи виникає у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В серпні 2018 року сторонами по справі було досягнуто домовленості про те, що відповідач продасть позивачеві вказаний житловий будинок, що в судовому засіданні не заперечується сторонами та підтверджено показами свідків. В рахунок платежів за придбання будинку [PERSON] передала [PERSON] 28100 грн., що підтверджується розписками. Відповідно до вимог ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Згідно вимог ст. 658 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином попередній договір, укладений з метою забезпечення укладання в майбутньому договору купівлі-продажу будинку, підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. Вказаної умови сторонами дотримано не було. Оскільки сплата завдатку не підтверджено нотаріально-посвідченою угодою, а лише розписками про отримання коштів, суд визнає суму 28100 грн., сплачену [PERSON] відповідачу [PERSON] авансом. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З товарних чеків від 13.08.2018 року та від 13.11.2018 року вбачається, що [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] 7500 грн. за послуги з виготовлення технічних документів на будинок. Частина 6 ст. 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження того, що [PERSON] надавала їй дозвіл чи довіреність на виготовлення вказаних документів. Те, що відповідач зобов`язувалася відмінусувати оплату на виготовлення документів від вартості будинку в судовому засіданні не підтверджено належними доказами, у зв`язку з чим у задоволенні позовної вимоги про стягнення витрат на виготовлення документів має бути відмовлено. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial