Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом та в його обґрунтування посилалася на те, що Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розглянуто кримінальне провадження №12013040450001430 внесене в ЄРДР 30.11.2013 року по обвинуваченню [PERSON] в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та [PERSON] в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. За клопотаннями захисника обвинувачених та самих обвинувачених [PERSON] та [PERSON] були звільнені від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Заявлений [PERSON] до обвинувачених цивільний позов судом було залишено без розгляду, оскільки суд закрив провадження у зв'язку з закінченням строків давності притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності. Згідно з обвинувальним актом, який був оголошений прокурором та підтриманий в суді, [PERSON] висунуто обвинувачення у тому, що вона 29.11.2013 року, приблизно о 16-00 годині, знаходячись поблизу будинку [ADDRESS] на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин з [PERSON], маючи намір спричинення тілесних ушкоджень, стоячи ліворуч від потерпілої [PERSON] навмисно нанесла [PERSON] не менше 4 ударів дерев'яною плицею в область голови та плечей. В цей час її чоловік [PERSON], перебуваючи біля будинку № 7 по вулиці Центральній в селі Новожитомир Криворізького району Дніпропетровської області, побачивши дані події, направився на допомогу дружині та не розібравшись в даній ситуації, умисно спричинив тілесні ушкодження [PERSON], в результаті чого [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи № 209 від 03.02.2014 року та висновку додаткової судово-медичної експертизи №902 від 08.05.2014 року [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців голови, обличчя, обох верхніх кінцівок, лівої молочної залози, які за своїм характером відносяться до л тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів. Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.04.2017 року судом встановлено, що інкриміновані обвинуваченням діяння дійсно мали місце, діяння мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, вчинених [PERSON] та ч.2 ст. 125 КК України, вчинених [PERSON] Після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень позивач [PERSON] зверталась за медичною допомогою до медичного закладу, за приписом лікарів, для лікування, потерпіла вимушена була проходити медичні обстеження і діагностику, купувати для лікування коштовних ліків, для лікування [PERSON] потратила 1048,75 грн. Також, зазначає, що відповідачі своїми протиправними діями завдали їй моральну шкоду, яка полягає в тому що позивач відчувала фізичний біль, вона вимушена була тривалий час лікуватись. В результаті отриманих нею тілесних ушкоджені в неї були синці на обличчі та їй соромно в такому вигляді виходити з дому та з'являтися перед родичами, друзям, сусідами. Через струс головного мозку в неї були постійні головні болі, втрата сну, почуття постійної втоми, що вплинуло на її нормальні життєві зв'язки з родиною, друзями. Завдану їй моральну шкоду спричинену [PERSON] оцінює в 2000,00 грн., та спричинену [PERSON] - 4000,00 грн. Крім того, [PERSON] для захисту своїх порушених відповідачами прав була вимушена звернутися за правовою допомогою та здійснення її представництва під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження до адвоката та сплатити гонорари на загальну суму 10 000 грн. У зв'язку з протиправними діями відповідачів та спричинення їй моральної та матеріальної шкоди, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь матеріальну шкоду в розмірі 1048,75 грн., стягнути на її користь спричинену їй моральну шкоду з відповідача [PERSON] в розмірі 2000,00 грн. та з відповідача [PERSON] - 4000,00 грн., стягнути солідарно з відповідачів на її користь 10000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачів - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись не те, що позивачем не надано доказів на підтвердження спричинення їй відповідачами матеріальної та моральної шкоди, а також витрат на правничу допомогу по кримінальному провадженню, яке закрито та цивільний позов залишено без розгляду, тому у задоволені позовних вимог просив відмовити. Ухвалою суду від 24 жовтня 2017 року витребувано з Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу матеріали кримінального провадження по обвинувачення [PERSON] за ст.. 125 ч.2 КК України та [PERSON] за ст. 125 ч.1 КК України для огляду в судовому засіданні. Суд, вислухавши позивача, її представника, представника відповідачів, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В статті 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі фактичні обставини справи. Згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року, [PERSON] та [PERSON] висунуто обвинувачення у тому, що [PERSON] 29.11.2013 року, приблизно о 16-00 годині, знаходячись поблизу будинку №11 по вулиці Центральній в селі Новожитомир Криворізького району Дніпропетровської області, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин з [PERSON], маючи намір спричинення тілесних ушкоджень, стоячи ліворуч від потерпілої [PERSON] навмисно нанесла [PERSON] не менше 4 ударів дерев'яною плицею в область голови та плечей. В цей час її чоловік [PERSON], перебуваючи біля будинку № 7 по вулиці Центральній в селі Новожитомир Криворізького району Дніпропетровської області, побачивши дані події, направився на допомогу дружині та не розібравшись в даній ситуації, підійшовши праворуч відносно [PERSON] умисно, тримаючи у правій руці дерев'яний держак, умисно наніс не менше 4 ударів в область лівої частини голови [PERSON] В той час як потерпіла прикривала голову правою рукою, намагаючись захиститись від ударів, [PERSON] умисно наніс не менше двох ударів у праву верхню руку потерпілої. В результаті чого [PERSON] та [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи № 209 від 03.02.2014 року та висновку додаткової судово-медичної експертизи №902 від 08.05.2014 року [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. За клопотанням обвинувачених та їх захисника, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України , [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв'язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 24 КПК України кримінальне провадження № 12013040450001430 внесене в ЄДР 30.11.2013 року за обвинуваченням [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України та [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України закрито. Цивільний позов заявлений [PERSON] До [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду (а.с. 3-5). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як зазначила позивач в позовній заяві після отримання нею тілесних ушкоджень спричинених відповідачами вона зверталася за медичною допомогою до медичного закладу та за приписом лікарів для лікування вимушена була проходити медичні обстеження і діагностику, купувати коштовні ліки на що нею було витрачено 1048, 75 грн., посилаючись на те. що оригінали чеків та квитанцій знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 177/1687/14-к. Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України, докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Позивачу та її представникам судом було надано достатньо часу та можливість для надання доказів, однак вони цим правом не скористалися та не подали докази на підтвердження спричинення відповідачами матеріальної шкоди, тому у задоволені позову в частині стягнення з відповідачів солідарно матеріальної шкоди, яка виникла внаслідок противоправних дій відповідачів в розмірі 1048,75 грн. слід відмовити, у зв'язку з ненаданням доказів. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою що до неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Як зазначила в позовній заяві позивач, відповідачі своїми протиправними діями завдали їй моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона відчувала фізичний біль, вимушена тривалий час лікуватися, в результаті отриманих нею тілесних ушкоджень в неї були синці на обличчі та їй соромно в такому вигляді було виходити з дому та з'являтися перед родичами, друзями, сусідами, через струс головного мозку в неї були постійні головні болі, втрата сну, почуття постійної втоми, що вплинуло на її нормальні життєві зв'язки з родиною та друзями і почуття. Суд приймає таке обґрунтування завданої моральної шкоди, оскільки факт спричинення [PERSON] підтверджується ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06 квітня 2017 року. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди на користь позивача, суд, враховує характер та обсяг заподіяних позивачу фізичних, моральних, душевних і психічних страждань, яких зазнала позивач, внаслідок противоправних дій відповідачів, характер немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення), приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. та з відповідача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів солідарно витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн., суд вважає що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов'язані ці витрати з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається позивачем на підтвердження надання професійної правничої допомоги надано копію договору № 03\\07\\14 про надання правової допомоги від 30 липня 2014 року та копію договору №02\\07\\2015 про надання правової допомоги від 13 липня 2015 року, укладених між [PERSON] та адвокатом Кудрявцевим А.Л., згідно яких адвокат надає клієнту правову допомогу та представляє її інтереси в судах у кримінальному провадженні № 12013040450001430 та у кримінальному проваджені № 177/1687/14-к, з усіма правами наданими Клієнту законом як потерпілій та цивільному позивачу (а.с. 6,7). Також суду надано копію договору про надання правової допомоги від 09.12.2015 року укладеного між адвокатом [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого адвокат надає правову допомогу та представляє інтереси клієнта в правоохоронних органах, судах, державних установах та перед іншими юридичними та фізичними особами (а.с. 10). Однак, доказів на підтвердження участі зазначених адвокатів в судових засіданнях по кримінальному провадженню та витрат на оплату правничої допомоги позивачем суду не надано. В задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] поданого 23.02.2018 року про доручення до матеріалів цивільної справи копій журналів судових засідання (а.с. 78), ухвалою суду постановленою протокольно в судовому засіданні було відмовлено на підставі ч.8 ст. 83 ЦПК України, оскільки вказані в клопотанні докази подані вже після початку судового розгляду після закінчення з'ясування обставин по справі, та як наслідок вказані докази (а.с. 79-94) судом не прийняті та не були предметом дослідження в судовому засіданні. На підставі вказаного в задоволені позову в частині стягнення витрат на правничу допомогу також слід відмовити.

Outcome: partial