Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Казанківської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в якому зазначила, що 11 березня 2015 року придбала у [PERSON] житловий будинок №20, розташований по вулиці Жовтневої Революції (Свято-Миколаївській) в смт. Казанка Миколаївської області, передала останній кошти в рахунок оплати вартості зазначеного будинку, про що [PERSON] склала розписку та передала їй свідоцтво про право власності та технічний паспорт на будинок, які видані на імя [PERSON]. Позивач вказала, що між нею та спадкоємицею [PERSON] було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору, але нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу належного їй житлового будинку не має змоги, оскільки власник будинку [PERSON] помер 05 серпня 1996 року. Посилаючись на вказані обставини, просила визнати за нею право власності на житловий будинок №20, розташований по вулиці Жовтневої Революції (Свято-Миколаївській) в смт. Казанка Миколаївської області. Ухвалою суду від 16.06.2016 року до участі у справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги і пояснила, що в серпні 1996 року власник спірного будинку [PERSON] помер і вона з 1997 року проживала у спірному будинку разом із дружиною померлого [PERSON] до дня її смерті, що мало місце 22.04.2004 року, після смерті останньої залишилась проживати в будинку і в 2005 році за домовленістю зі спадкоємицею [PERSON] придбала у останньої житловий будинок №20, розташований по вул. Жовтневої революції в смт. Казанка за 2000 грн., але нотаріально договір купівлі-продажу житлового будинку оформлений не був, тому просила задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Відповідно до частини п'ятої\~статті 11 ЦК України\~цивільні права і обов'язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду\~ЦК України\~передбачає лише у ст.ст.\~335\~та\~376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1.\~ст. 328 ЦК України).\~ \~За загальними положеннями вимог цивільного законодавства за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). В силу ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки,\~\~єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Матеріалами справи встановлено, що власником житлового будинку №20 з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Жовтневої революції в смт. Казанка Миколаївської області являється [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть (копії ) серії І-ФП №252424 [PERSON] помер 05 серпня 1996 року. На момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] згідно до ст. 529, ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями являлися: його дружина [PERSON], дочка [PERSON] та дочка [PERSON] Спадкоємець [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] проживала в будинку №20, розташованого по вул. Жовтневої революції в смт. Казанка до дня смерті, що мало місце 22.04.2004 року, і згідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. \~ Відповідно до розписки від 11 березня 2005 року [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок №20, розташований по вул. Жовтневої Революції в смт. Казанка, який належав її покійному батьку [PERSON], який помер 05.08.1996 року. Кошти за продаж нею отримані 11.03.2005 року. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №44170889 та №44171090 від 14 червня 2016 року спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 05.08.1996 року та після смерті [PERSON], яка померла 22.04.2004 року не заводилась. \~ Встановлені\~\~обставини дають\~\~підстави вважати, що [PERSON] поселилася у житловий будинок на підставі домовленості (угоди) з громадянкою [PERSON], яка на момент укладення домовленості не була власником житлового будинку. Договір купівлі-продажу нерухомого майна з дотриманням вимог закону щодо такого виду правочинів сторони не укладали. Посилання позивача [PERSON], як на підставу для визнання за нею права власності на спірний будинок на ст.220 ЦК України є неправомірним. На підставі ч.2\~ст. 220 ЦК України\~можливо заявлення позову про визнання укладеного, але нотаріально не посвідченого договору дійсним, а не про визнання права власності на будинок, однак таких вимог позивачкою заявлено не було.\~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, за даною нормою права відповідачем повинна бути саме та фізична особа, з якою було досягнуто згоду на укладання договору. Втім, позивачка не посилалася на те, що саме з Казанківською селищною радою Миколаївської області вона досягла згоди на купівлю- продажу спірного будинку. За таких обставин, суд приходить висновку щодо необґрунтованості заявлених вимог позивача [PERSON], тому відмовляє в задоволенні її позову. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed