Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Мирненської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначено, що 14 серпня 2014 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. При житті померла склала заповіт, відповідно до якого належну їй квартиру вона заповіла позивачу. Згідно діючого законодавства позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, позивач не може оформити своє право на спадщину, оскільки за життя померла належним чином не зареєструвала своє право власності на зазначене спадкове майно. Таким чином, позивач, як законний спадкоємець, має всі законні права на належне їй спадкове майно, однак не може оформити своє право власності на належне їй майно і вільно ним користуватися. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 14 серпня 2015 року. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явився, від нього надійшло клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв позивача і представника відповідача про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Як встановлено в судовому засіданні, згідно копії заповіту, 20 липня 2015 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Мирненської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 59, відповідно до якого належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] вона заповіла [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 19 серпня 2015 року виконавчим комітетом Мирненською селищної ради Мелітопольського району Запорізької області, [PERSON] померла 14 серпня 2015 року, про що 19 серпня 2015 року складено відповідний актовий запис № 11. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно 1/2 частина квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 вересня 1993 року. Спадкоємцем за заповітом є позивач. Інших спадкоємців за заповітом немає. У визначений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті [PERSON], яка померла 14 серпня 2015 року, відкрита спадкова справа. Згідно заяви від 04 листопада 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], у визначений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Однак, оформити своє право на спадщину позивач не може, оскільки за життя померла належним чином не зареєструвала своє право власності на належну їй частину квартири. Згідно постанови приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 квітня 2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла 14 серпня 2015 року, так як спадкоємцем надано правовстановлюючий документ на квартиру, на якому відсутня відмітка про реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідними органами державної реєстрації. Крім того, відповідно до поданої до суду заяви, відповідач позов визнає в повному обсязі, а згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, судом встановлено, що позивач не може вільно користуватися належним йому спадковим майном у виді 1/2 частини квартири [ADDRESS], оскільки вона, як законний спадкоємець, має всі законні права на зазначене спадкове майно, але не може оформити своє право власності на нього, в зв'язку з тим, що за життя спадкодавець належним чином не зареєструвала своє право власності на належну їй частину квартири. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спадкове майно 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 14 серпня 2015 року.

Outcome: approved