Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та прохає злобов»язати [PERSON] усунити перешкоди, які вона створює їй у здійсненні права приватної власності на житло шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом - будинком [ADDRESS] Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 грудня 2016 року. [PERSON] зареєстрована в будинку [ADDRESS], але ніколи у вказаному будинку не проживала. Будь-які речі, які б належали [PERSON], у вказаному будинку відсутні. В той же час реєстрація відповідача у належному їй на праві власності будинку створює їй перешкоди у користуванні приватною власністю. Тому, відповідно до ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, прохає суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житлом. В судовому засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] (а.с. 42,43) позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохають їх задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення позивач [PERSON] не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилася, в той час як вона належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи (а.с. 48) про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило (а.с. 40, 41). Заінтересована особа: сектор реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальних громад Центру надання адміністративних послуг Конотопської міської ради Сумської області в судове засідання не з»явився, надав заяву з проханням розглядати справу без участі його представника (а.с. 37). Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 224 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні встановлено, що за адресою: [ADDRESS] знаходиться житловий будинок [NUMBER] (а.с. 5, 6). Вказаний будинок належить на праві приватної власності позивачеві - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Гавриленком Д.В. 26 грудня 2016 року. [PERSON] успадкувала вказаний будинок за заповідом після смерті чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] року. Право власності [PERSON] зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 грудня 2016 року (а.с. 4, 6, 46-47). Згідно положень ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України власник майна володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована в будинку [ADDRESS] з 27 грудня 2012 року (а.с. 3). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знає позивача [PERSON] близько 18 років. Останні 5 років [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] Вказане господарство складається з двох будинків - будинку [NUMBER] та будинку [NUMBER]. Будинок [ADDRESS] фактично був непридатним для життя та у ньому ніхто не проживав. Вона часто приходила в гості до [PERSON] та їй відомо, що [PERSON], яка доводилася донькою чоловіка [PERSON] - [PERSON], ніколи не проживала у будинку [ADDRESS] У вказаному господарстві вона жодного разу не бачила [PERSON], остання навіть не прийшла на похорони батька. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] та зареєстрована за вказаною адресою з 12 серпня 2011 року. Знає позивача [PERSON] близько 5 років. Їй відомо, що позивач проживала разом з чоловіком у будинку [ADDRESS], а у будинку [ADDRESS] ніхто не проживав. Їй також відомо, що у чоловіка [PERSON] - [PERSON] були доньки від першого шлюбу - [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] ніколи не проживала у будинку [ADDRESS] Їй також відомо, що позивач проживала з цивільному шлюбі з [PERSON] з 2012 року, а 8 червня 2016 року вони зареєстрували шлюб. У суду не має підстав ставити під сумнів пояснення свідків, так як вони повністю узгоджуються з іншими, зібраними у справі доказами, будь-якої заінтересованості свідків в результатах розгляду справи встановлено не було. Як вбачається з довідки голови квартального комітету № 42 виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області, [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] але за цією адресою ніколи не проживала (а.с. 3). Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що реєстрація відповідача у будинку створює позивачеві перешкоди у користуванні майном та [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житлом будинком [ADDRESS] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 640 грн 00 коп (а.с. 14).

Outcome: approved