Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, уточненим 20.02.2017 року, до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання договору дарування дійсним та визнання права власності, в якому просить суд визнати встановленим факт її спільного проживання зі [PERSON] , який помер [INFO] в смт. Куйбишеве (після перейменування Більмак) Куйбишевського району Запорізької області, у період з 2001 року по 13.05.2004 року, і факт її проживання однією сім`єю\~як чоловіка\~і жінки\~без реєстрації\~шлюбузі [PERSON] у період з 14.05.2004 року по 11.02.2016 року, визнати об`єктом права спільної сумісної власності її і [PERSON] квартиру [ADDRESS] , і автомобіль «Great wall safe», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , визнати за нею право власності на Ѕ частину зазначеної квартири і на Ѕ частину зазначеного автомобіля, визнати договір дарування від 12.02.2015 року автомобіля «Great wall safe», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , дійсним, і визнати за нею право власності на вказаний автомобіль, посилаючись на те, що [INFO] в смт. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області помер [PERSON] , з яким вона з 2001 року проживала однією сім`єю як\~чоловіка і\~жінки без\~реєстрації шлюбуі перебували у фактичних шлюбних відносинах до часу смерті [PERSON] . Так, з 2001 року [PERSON] з усіма необхідними йому особистими речами переїхав жити до неї в будинок по [ADDRESS] , де вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Також вони підтримували один одного, з`являлися в суспільстві як сімейна пара, були обвінчані. Після смерті [PERSON] вона особисто займалася похованням і увічненням його пам`яті. За час їх спільного проживання було набуте майно, а саме: квартира [ADDRESS] і легковий автомобіль «Great wall safe», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Крім того, у зазначеній квартирі за їхні спільні кошти і за кошти, які їй надали батьки, був зроблений капітальний ремонт з переплануванням. Вони разом сплачували комунальні послуги за користування кватирою і за спільні кошти здійснювали поточний ремонт автомобіля «Great wall safe». 12.02.2015 року автомобіль «Great» [PERSON] подарував їй, що підтверджується відповідним письмовим договором, який вони мали намір у подальшому нотаріально посвідчити і переоформити автомобіль на неї, але через постійну зайнятість на роботі, тривале перебування автомобіля в ремонті і відсутність конкретної суми грошових коштів, необхідних для оформлення договору, вони не встигли це зробити за життя [PERSON] . Вищевказане майно після смерті її чоловіка включено до складу спадщини. Спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] , батько померлого, який звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою. [PERSON] , матір померлого, від прийняття спадщини відмовилась у встановлений законодавством строк. Добровільно в позасудовому порядку вирішити питання щодо спірного майна відповідач відмовляється. Позивач і її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Позивач зазначила, що дійсно з 21.09.1996 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 13.05.2004 року. Проте, з 2001 року через відсутність любові [PERSON] переїхав проживати до своїх батьків, потім почав проживати з іншою жінкою, з якою у них у 2002 році народилась спільна дитина. У 2004 році перед розлученням [PERSON] сплатив їй 2000 доларів США у якості компенсації за спільний автомобіль. Зі [PERSON] вона познайомилася у 1998 році, вони разом працювали в Комунарському РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області. З 2000 року вони почали зустрічатися, а з 2001 року [PERSON] з усіма необхідними йому особистими речами переїхав жити до неї в будинок по [ADDRESS] , де вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Також вони підтримували один одного, з`являлися в суспільстві як сімейна пара, були обвінчані. Мати [PERSON] [PERSON] в знак прийняття її як невістки подарувала золоті сережки, передавала речі, необхідні для їх спільного проживання зі [PERSON] постільну білизну, ковдри, подушки, покривала, посуд. Під час їхньої праці у м. Запоріжжі вона разом зі [PERSON] майже кожного дня їздили до його матері додому на обід, а ввечері поверталися разом у смт. Кушугум. У батьків [PERSON] [PERSON] і [PERSON] були негативні сімейні відносини, вони тривалий час проживали окремо. [PERSON] часто перебував у стані алкогольного сп`яніння. Через такі відносини батьків [PERSON] не мав бажання часто бувати у батьків, заходив до них на декілька хвилин, а інколи дійсно просив її зачекати в автомобілі. Майже всі вихідні дні вони бували у її батьків, або у спільних друзів. [PERSON] майже не спілкувався зі своїм братом. З жовтня 2003 року вона почала працювати в Шевченківській прокуратурі м. Запоріжжя. Згодом [PERSON] вирішив здати екзамени на суддю і з січня 2005 року почав працювати суддею Куйбишевського районного суду Запорізької області. З цього часу і до червня 2006 року, коли вона почала працювати суддею в Розівському районному суді Запорізької області, 4 дні з понеділка він жив в смт. Куйбишеве, а в п`ятницю повертався в смт. Кушугум до неї. То була прокурорська квартира, умови були жахливі, тому він не хотів, щоб вона їздила до нього. А з весни він почав жити в однокімнатній квартирі, тоді вона почала приїжджати до нього під час відпусток і вихідних днів, після чергувань. Після того, як вона стала суддею Розівського районного суду Запорізької області, вона переїхала жити в смт. Куйбишеве разом зі [PERSON] . Офіційно вони не одружувалися через те, що планували працювати в суді разом. Вони планували зареєструвати шлюб, коли у них з`явиться дитина. Їм з самого початку була відома адреса об`єкта будівництва і номер квартири по [ADDRESS] , там вже були встановлені двері. Вона особисто приймала участь у придбанні житла. Вони разом зі [PERSON] проходили відповідні інструктажі під час вводу в експлуатацію квартири. Кошти на квартиру давали її батьки, також у них були власні заощадження, а що не вистачало, десь приблизно 1000-2000 доларів США, вони позичили. У кого саме позичав грошові кошти [PERSON] на квартиру, вона не знає. Крім того, у подальшому за її кошти і за кошти її батьків був зроблений капітальний ремонт з переплануванням. Квартира була оформлена на [PERSON] , оскільки в її сім`ї заведено, що чоловік головний. У них зі [PERSON] були довірливі відносини. У квартирі, вони почали проживати з 2007 року у вихідні дні і під час відпусток, спали на полу. Також вони давно планували змінити автомобіль на більш новий. Гроші вони на автомобіль збирали, але їм не вистачало їх. Автомобіль був придбаний її батьком. Вона особисто їздила з ним до [PERSON] , який після того як отримав кошти, надав довіреність на її батька. Відповідачем не доведено, що саме він особисто придбав спірний автомобіль і перереєстрував на сина, діючи на підставі генеральної довіреності, яку йому видав власник автомобіля [PERSON] , оскільки саме таку довіреність останній видав її батькові. Хоча зазначений автомобіль і придбаний ними під час спільного проживання її зі [PERSON] , проте він фактично належить їй на підставі договору дарування від 12.02.2015 року. Даний правочин відповідав справжній волі особи, яка його вчинила померлого [PERSON] , який був юридично обізнаний та з власної волі і при здоровому розумі подарував їй автомобіль. Вона від подарованого автомобіля не відмовилася, всі документи та ключі після укладання даного договору знаходилися у неї. Навесні і восени 2015 року [PERSON] неодноразово розказував про факт дарування їй автомобіля в колі їхніх спільних друзів і наголошував на тому, що при першій можливості вони вирішать питання про його переоформлення на неї згідно з договором дарування. Але оформити офіційно дарування автомобіля, вони не встигли. Де зараз знаходиться автомобіль вона не знає, ключі від нього після похорон забрав відповідач, сказавши, що він постоїть у нього в гаражі. Поховання [PERSON] відбулося у смт. Кушугум. Розписки батькам вона писала для того, щоб було підтвердження для її сестри, що у них все порівну. Відповідач і його представник у судовому засіданні позов не визнали у повному обсязі. Факт проживання однією сім`єю\~як чоловіка\~і жінки\~без реєстрації\~шлюбу[PERSON] зі [PERSON] у період з 14.05.2004 року, не може бути встановлений, оскільки законодавча можливість встановлення такого факту з`явилася з 01.09.2005 року. Щодо визнання об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] квартири і автомобіля, вони також заперечують, оскільки позивачем не було надано належних доказів, того що вона надавала кошти на виплату інвестиційного контракту, оскільки на той час шлюб зареєстровано не було і однією сім`єю вони не проживали. Розписки, надані позивачем, є неналежними доказами. Автомобіль «Great wall safe», 2006 року випуску, був придбаний за кошти [PERSON] . Доказів, що автомобіль був придбаний саме за спільні кошти [PERSON] і [PERSON] , позивачем надано не було. Визнати договір дійсним можливо лише у разі обов`язкового його посвідчення нотаріально. А автомобіль можна було оформити в сервісному центрі МВС. Крім того, позивач не заявляє вимоги про витребування автомобіля з незаконного володіння [PERSON] . Відповідач у судовому засіданні зазначив, що квартира і автомобіль були придбані за його кошти. У 2004 році для придбання спірної квартири дружина відповідача продала належну їй на праві власності квартиру у будинку [ADDRESS] . Документи про продаж знаходилися у [PERSON] , однак після його смерті [PERSON] не віддала їм жодного документу. Крім того, у нього гарна воєнна пенсія і він сину допомагав грошима. [PERSON] для проведення ремонту у квартирі укладав кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк» і самостійно повертав їх банку. [PERSON] і [PERSON] зустрічалися, а разом почали проживати з 2006 року в смт. Куйбишеве. [PERSON] покупав квартиру для себе. Автомобіль «дев`ятка», на якій їздив його син, вже зносилася. Він був головою гаражного кооперативу. У 2013 році від [PERSON] він дізнався, що той продає автомобіль, і сказав про це сину. Вони приїхали з ним і подивилися автомобіль, [PERSON] той сподобався. Він сторгувався з [PERSON] на покупку автомобіля за 11500 доларів. Він передав гроші [PERSON] , а той написав йому розписку, що отримав гроші. Гроші взяв [PERSON] і віддав з них 1000 доларів [PERSON] як передоплату. На наступний день вони мали поїхати до нотаріуса, щоб переоформити автомобіль. Але у [PERSON] напевно не вийшло по роботі поїхати, тому він віддав гроші батькові [PERSON] . Газову установку дійсно ставили вже вони. Зараз автомобіль стоїть у нього в гаражі. Відповідач також надав суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що встановлення факту проживання [PERSON] і [PERSON] однією сім`єю без укладення шлюбу в період з 2001 року по 01 вересня 2005 року не ґрунтуються на законі. У період часу з 21.09.1996 року по 13.05.2004 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . При застосуванні ст. 74 Сімейного кодексу України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Факт того, що [PERSON] і [PERSON] зустрічалися, він не заперечує. Однак, у період з 2001 року [PERSON] проживав як у [PERSON] , так і у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Їх поєднувало не бажання проживати однією сім`єю, а більше професійна подібність. Навіть, коли вони приїжджали до них, то [PERSON] чекала на [PERSON] в автомобілі і до них не заходила. Вона всього лише декілька разів була у них вдома. До часу переїзду в смт. Куйбишеве [PERSON] не вів спільне господарство з [PERSON] , так як не проживав з нею постійно. Між ними не було взаємної поваги, підтримки, які притаманні подружжю. Вони дійсно проводили час разом. Були вдвох на вечірках. Факт вінчання 23.11.2014 року не свідчить, що вони були однією сім`єю ще з 2001 року. Довідка № 3558 від 01.11.2016 року, видана Кушугумською селищною радою, про те, що [PERSON] проживав з [PERSON] з 2001 року по червень 2006 року як співмешканець, не може бути належним доказом. Голова селищної ради не може підтвердити факт відносин між чоловіком та жінкою як співмешканців. Крім того, [PERSON] фізично не міг проживати за вказаною адресою до червня 2006 року, так як з січня 2005 року був призначений суддею Куйбишевського районного суду Запорізької області, де і мешкав постійно до своєї смерті. Довідка підписана невідомою особою. Крім того, у період часу з 21.10.2003 року по 29.06.2006 року [PERSON] працювала старшим слідчим в прокуратурі Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Тому вони при бажанні могли зустрічатися лише два дні в тиждень. У 2005 році [PERSON] зустрічався з іншою жінкою, мешканкою смт. Куйбишеве на ім`я [PERSON] , про що можуть засвідчити свідки і фотографії. З 2004 року, після розлучення [PERSON] , при бажанні, вони могли укласти шлюб, але цього не зробили. Кошти на придбання квартири [ADDRESS] [PERSON] надала [PERSON] , яка у 2004 році продала належну їй на праві власності квартиру у Комунарському районі м. Запоріжжя. [PERSON] не надавала власних коштів на придбання квартири. Розписка [PERSON] від 24.05.2004 року про отримання нею від своєї матері 5000 доларів для придбання спільної зі [PERSON] квартири і розписка про отримання 08.07.2004 року від свого батька грошових коштів у сумі 5000 доларів США для подальшого ремонту квартири по [ADDRESS] , не є належним доказом, оскільки в розписках зазначена поштова адреса, хоча остання була присвоєна будинку лише з веденням його в експлуатацію в 2005 році, а до цього була будівельна адреса [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] не придбавав квартиру, як зазначено в розписці, а укладав інвестиційний контракт. Власником спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно був [PERSON] , який до цього самостійно уклав і в повному обсязі виплатив вартість інвестиційного контракту. Спірний автомобіль був придбаний за кошти відповідача. [PERSON] написав розписку про отримання у нього за проданий (за генеральною довіреністю) автомобіль «Great wall safe», 2006 року випуску, 11000 доларів США. Згідно з усною домовленістю [PERSON] зобов`язався повернути йому кошти, витрачені на придбання автомобіля, однак цього не зробив. [PERSON] і [PERSON] маючи вищу юридичну освіту і працюючи в правоохоронних і судових органах, знаючи порядок укладення договорів, з 12.02.2015 року і по день смерті [PERSON] не мали можливість нотаріально посвідчити договір дарування автомобіля. Крім того, зазначений договір достатньо було укласти в сервісному центрі МВС або на товарній біржі, що не було зроблено. Підстави для визнання дійсним зазначеного договору відсутні. Третя особа [PERSON] суду пояснила, що їй на праві власності належала квартира, яку вона продала в кінці листопада 2002 року за 8000 доларів США, кошти від продажу квартири вона передала сину [PERSON] , який витратив їх на придбання власної квартири. Стосовно спільного проживання позивача з її померлим сином їй нічого невідомо. Проти задоволення позовної заяви заперечує. Представник третьої\~особи Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області, будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вирішення спору відніс на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача і\~відповідача,\~їх представників,\~третю особу,\~допитавши свідків,вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд доходить наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданим 11.02.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області, [INFO] помер [PERSON] (том 1 а.с. 17). 06.05.2016 року було заведено спадкову справу № 102/2016 в Куйбишевській державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] (том 1 а.с.10, 129-146). Відповідно до спадкової справи 06.05.2016 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого її співмешканця [PERSON] (том 1 а.с. 130). На підставі свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , батьками [PERSON] є [PERSON] і [PERSON] (том 1 а.с. 143). Згідно з нотаріально посвідченою заявою від 24.05.2016 року [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , відмовилася від прийняття належної їй спадщини, яка залишилася після померлого сина [PERSON] , на користь батька спадкодавця [PERSON] (том 1 а.с. 137). На підставі нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 30.05.2016 року встановлено, що останній звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого сина [PERSON] (том 1 а.с. 138). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 29.09.2006 року управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, квартира [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] (том 1 а.с. 15). На підставі довідки, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Моряк», [PERSON] повністю сплатив суму 71955 гривень за інвестиційним контрактом № 064 від 25 травня 2004 року на будівництво трьохкімнатної квартири в будинку Житлово-будівельний кооператив «Моряк», будівельна адреса Новокузнецька (том 1 а.с. 115). Розпорядженням голови Комунарської районної адміністрації № 1931-р від 07.10.2004 року встановлено, що

Outcome: partial