Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 30.12.2014 року помер її батько [PERSON], котрому на праві приватної власності належав житловий будинок у м. Самборі по вул. Дорошенка, 8 Львівської області згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок серії КММ №016547 від 31.07.2002 року. Із метою оформлення спадкових прав, позивач зверталася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через наявність ряду заборон на дане майно, а саме: заборона (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 4359260, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 16.01.2007 року за №4359260 реєстратором [PERSON] державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення б/н 22.06.1982р., не вказано ЛВО Львівбудматер, власник [PERSON]; заборона (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 4359996, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 16.01.2007 року за №4359996 реєстратором [PERSON] державна нотаріальна контора; підстава обтяження повідомлення б/н 05.06.1987, [PERSON] відділення будбанку, власник [PERSON]; заборона (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 4362062, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 17.01.2007 року за №4362062 реєстратором [PERSON] державна нотаріальна контора; підстава обтяження повідомлення б/н 14.03.1991р., Ощадбанк №6310 м. Самбір, власник: [PERSON]. Зазначає, що її батько купив даний житловий будинок у [PERSON] згідно договору купівлі продажу від 20.12.1996 року і на момент укладення договору жодних заборон на майно не було. Вище вказані заборони були накладені вже після укладення правочину у 2007 році як на майно [PERSON], хоча таке майно вже йому не належало, а належало її батьку [PERSON] Тому позивач вважає, що зазначені заборони є безпідставними, порушують її право на оформлення спадкових прав і повинні бути припинені, оскільки її батько за життя не мав жодних боргових зобовязань, а тому [PERSON] просить у судовому порядку зняти ці заборони із житлового будинку в м. Самборі по вул. Дорошенка, 8 Львівської області. Позивач у судове засідання не зявилася, її представник-адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов своєї довірительки підтримала, просила його задовольнити з підстав, наведених у зверненні до місцевого суду. Представник відповідача [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився; подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та по суті про незаперечення позову. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] необхідно задовольнити повністю виходячи з наступних підстав: Судом установлено, що згідно інформації з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №89147413 від 08.06.2017 року, 16.01.2007 року [PERSON] державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н 22.06.1982 року ЛВО Львібудматер накладено заборону (архівний запис) на майно [PERSON] у м. Самборі по вул. Дорошенка, 8 Львівської області; 16.01.2007 року та 17.01.2007 року цією ж нотаріальною конторою на підставі повідомлення від 05.06.1987 року [PERSON] відділення будбанку і повідомлення від 14.03.1991 року Ощадбанку м. Самбір накладено дві заборони (архівні записи) на це саме майно, власником вказано [PERSON]. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Як убачається із матеріалів справи між [PERSON] та [PERSON] 20.12.1996 року було укладено договір купівлі продажу, де останній продав [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок по вул. Дорошенка, 8 у м. Самборі та на час укладення такого правочину жодних заборон на його відчуження не було. Згідно акту від 10.05.2002 року даний будинок прийнято у експлуатацію і 31.07.2002 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на будинок №8 по вул. Дорошенка. Отже, на час реєстрації заборони на будинковолодіння юридичним і фактичним власником цього майна був [PERSON] а не [PERSON] як це зазначено у єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Відносно заборони №4359260, накладеної нібито на майно [PERSON], то така заборона є помилково накладеною, оскільки як убачається із фотокопії паспорта громадянина України, [PERSON] зареєстрований у [INFO] і в будинку №8 по вул. Дорошенка ніколи не проживав та не був його власником. Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Ураховуючи наведені норми закону в сукупності з представленими суду документами, приводять суд до висновку, що позов є підставний і такий, що підлягає задоволенню. Суд прийшов до такого вирішення спору виходячи у тому числі із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи подані суду документи. Судом із матеріалів справи встановлено які реально права порушені, ким саме, в який спосіб і які конкретно несприятливі наслідки спричинило для позивача це порушення; а також мету предявлення позову позивачем як захист (відновлення) її прав і законних інтересів, оскільки лише при обраному нею способі захисту можливо відновити (захистити) її права.

Outcome: approved