Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Клюшниківської сільської ради Миргородського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку після смерті мами [PERSON], яка померла 11 червня 2013року. В позові посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,75 га., яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ПЛ №107162 від 15.09.2004р. Позивач, згідно закону [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON], прийняла спадщину, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, тому що в державному акті на право власності на земельну ділянку невірно вказано кадастровий номер та площа земельної ділянки і внести виправлення в державний акт неможливо в звязку зі смертю особи, на імя якої він виданий. В звязку цим нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину і вона звернулася до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Клюшниківської сільської ради Миргородського району в судове засідання не зявився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду, направила на адресу суду лист з якого вбачається, що позов сільської радою визнається, а справу вона просить розглянути у відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON], померла 11 червня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). За свого життя [PERSON] на підставі розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації №178 від 16.08.2004 р. отримала у власність земельну ділянку площею 3,75 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Клюшниківської сільської ради, на підтвердження чого відповідачем їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку ПЛ №107162 від 15 вересня 2004 р., але в державному акті кадастровий номер земельної ділянки 5323283407:00:003:0118 вказаний невірно, тому що в державному реєстрі зазначена земельна ділянка зареєстрована за позивачкою за кадастровим номером 5323283400:00:003:0118. Розмір земельної ділянки зазначеної в державному акті -3,75 га. не відповідає розміру зазначеному в Державному земельному кадастрі: 3,7461 га. В звязку з цим, позивач, який прийняв спадщину відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку і нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 8). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивачка прийняла спадщину, то вона успадкувала і належну померлій [PERSON] земельну ділянку (а.с. 26-27). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки вищезазначені обставини перешкоджають позивачеві оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved