overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачем сім`я розпалася через те, що чоловік залишив її і місце свого перебування не повідомив. Від шлюбу сторони мають п`ятьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим та на примирення не згодна. У судове засідання позивачка не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином та вчасно. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 17.06.2010 року, про що Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім`ї складено відповідний актовий запис №815 (а.п.7). З копій свідоцтв про народження вбачається, що від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] (а.п.8), [PERSON] , [INFO] (а.п.9), та [PERSON] , [INFO] (а.п.11), а також двох неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] (а.п.10), та [PERSON] , [INFO] (а.п.12). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, у даному випадку інтересам позивача. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також те, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі\~ст.55,\~56,\~104,105,112\~СК України,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що 21.01.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO] та Руслана, [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, побиття та зради, внаслідок чого їхня сімя розпалася і відновити її неможливо. Проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Відновлення шлюбних відносин неможливе, примирення між ними виключене. Позивачка надала суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень проти позову від нього до суду не надійшло. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 21 січня 2006 року між сторонами був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Сумської області , актовий запис № 02 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Згідно свідоцтва про зміну імені виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Сумській області 9 липня 2014 року відповідач [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] (а.с.8). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, миритися не бажають. З боку відповідача заперечень проти розірвання шлюбу до суду, не надходило. Вказане свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити « Шумко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що з 01.02.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої, не заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.02.2013 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, мають обопільне бажання розірвати шлюб, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що з 02.08.1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, де позов підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, де не заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.08.1997 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що з 02.08.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої, не заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008 року, від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, мають обопільне бажання розірвати шлюб, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд не присуджує з відповідача понесені позивачкою судові витрати, оскільки позивачка просила не стягувати судові витрати з відповідача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що з 06.05.2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої, не заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.05.2009 року, від шлюбу мають малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, мають обопільне бажання розірвати шлюб, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд не присуджує з відповідача понесені позивачкою судові витрати, оскільки позивачка просила не стягувати судові витрати з відповідача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що з 06.12.2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини з 2015 року, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, де позов підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, де не заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.12.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження.(а.с.4) Згідно свідоцтв про народження від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.5-6) Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують з 2015 року, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що з 10.03.2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини з 2010 року, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, де позов підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, де не заперечував проти задоволення позову, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.03.2007 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], сімейно-шлюбні відносини не підтримують з 2010 року, не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене та

Outcome: approved