Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що 27.04.1999 року помер її батько [PERSON] За життя її батько був власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що в с.Олександрівка Тростянецького району Вінницької області, вул. Червоних Партизан, 43. Після смерті батька спадщину фактично прийняла її мати [PERSON], яка за життя була зареєстрована та проживала в даному будинку. 30.12.2010 року мати померла. Після її смерті відкрилась спадщина на зазначений житловий будинок. Позивач вказала, що є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно у Тростянецькій державній нотаріальній конторі позивачу було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок. У звязку з цим позивач звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на спірний житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала за обставин, викладених в позові, просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав та просив справу розглянути без його участі (а.с.52). Суд вважає можливим, за згодою позивача, відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України розглянути справу у відсутності представника відповідача, зважаючи на те, що останній скористався своїми процесуальними правами. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи 66/2011 до майна померлої 30.12.2010 року [PERSON]І, інвентаризаційну справу на спірний житловий будинок, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивача серії ЯЛ №188129 від 21.06.1954, виданого [PERSON] сельЗАГС Тростянецького району Вінницької області, її батьки: мати - [PERSON], батько - [PERSON] Своє дошлюбне прізвище «Рознюк» позивач в шлюбі замінила на «Довгань» (а.с.24). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] 1-АМ №065103 від 28.04.1999 року, [PERSON] помер 27.04.1999 року (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Червоних Партизан, 43, що в с.Олександрівка Тростянецького району Вінницької області (а.с.7-11). За життя [PERSON] заповіт на все своє майно не залишив. Спадкоємець за законом його дружина [PERSON] у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року) фактично вступила у володіння зазначеним житловим будинком, оскільки за життя проживала та була зареєстрована за вказаною адресою. Таким чином, спадкоємиць після смерті [PERSON], який прийняв спадщину була його дружина [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії 1-АМ №1839238 від 05.01.2011 року [PERSON] померла 30.12.2010 року (а.с.5). З дня смерті [PERSON] відкрилася спадщина на зазначений житловий будинок (а.с.61-65). Як вбачається з матеріалів оглянутої спадкової справи до майна померлої [PERSON], її донька [PERSON] прийняла спадщину, подавши у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, передбачених законом, осіб, з якими померла проживала однією сімєю немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок з господарськими спорудами позивачу [PERSON] у Тростянецькій державній нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок (а.с.16). Факт належності спадкодавцю [PERSON] житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою вул. Червоних Партизан, 43, с.Олександрівка Тростянецького району Вінницької області, загальною площею 64,9 м.кв, житловою площею 37,9 м.кв., допоміжною площею 27,0 м.кв, та складається з житлового будинку «А», веранди «а», вхідного майданчику «а1», сараю «Б», господарської будівлі «В», огорож «1-3» підтверджується технічним паспортом на дане будинковолодіння (а.с.61-65), довідкою, виданою [PERSON] сільською радою Тростянецького району №317 від 27.03.2015 року, згідно якої [PERSON], яка померла 30.12.2010 року на день смерті була зареєстрована та проживала в [INFO]. Спадкоємці до майна померлої [PERSON] у відповідності до ст. 1241 ЦК України відсутні (а.с.13). Відповідно до довідки №634 від 17.06.2015 року, виданої [PERSON] сільською радою Тростянецького району Вінницької області та виписок із погосподарських книг по особовому рахунку №458, №546 за 1991 1995 роки, 1996 - 2000 року спірний житловий будинок №43 по вул. Червоних Партизан в с.Олександрівка Тростянецького району Вінницької області відноситься до категорії робочих дворів. Члени двору: голова [PERSON], який помер 27.04.1999 року, дружина [PERSON], яка померла 30.12.2010 року. Вказаний житловий будинок взятий на погосподарський облік з 1960 року. Згідно виписки з погосподарської книги №6, особового рахунку №509 за 2006 2010 роки голова зазначеного домогосподарства [PERSON] (а.с.17-22, 60). Встановленим судом фактичним обставинам відповідають спадкові правовідносини, що регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Як встановлено в судовому засіданні та згідно довідки №271 від 28.05.2015 року, виданої Державним підприємством «Олександрівське» Інституту кормів та сільського господарства Поділля, на підставі книг обліку трудоднів колгоспників за 1948-1960 року та книг особових рахунків за 1961 1982 року, [PERSON], яка померла 30.12.2010 року, з 01.01.1948 року по 31.12.1960 року працювала колгоспницею в колгоспі імені Леніна с.Олександрівка. Після реорганізації колгоспу, з 01.03.1961 року по 1982 рік працювала робітником радгоспу «Олександрівський» (а.с.32). Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.21985 року №5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сімї). Особи, які працювали у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовці залежно від займаної посади. Згідно ст. 100 та ч.1 ст. 101 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року) в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. В особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що [PERSON] має право на спадкування за законом після смерті матері [PERSON], своєчасно звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, інші спадкоємці відсутні, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved