Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа відділ орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні та встановлення порядку спілкування з дитиною, яка проживає окремо від неї. Обґрунтовуючи позовні вимоги, вказала на те, що 08.01.2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони по справі мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] року. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13.12.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, сина залишено на вихованні батька та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина. Фактично з самого моменту розлучення, у позивача з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідування, створюватися штучні зі сторони відповідача стосовно неможливості позивача нормального спілкування з сином. Всі намагання позивача з моменту розлучення мирним шляхом врегулювати цей спір призводили тільки до конфліктів. Звернувшись органу опіки та піклування з метою вирішити спір щодо участі позивача у вихованні дитини, 29.05.2012 року рішенням № 138 виконавчого комітету Мукачівської міської ради було визначено порядок побачень із сином у вихідні дні, за попередньою домовленістю з батьком дитини без права вивезення дитини за межі міста. Однак відповідач не виконує це рішення, систематично ігнорує та перешкоджає позивачу в побаченні з сином, у зв'язку з чим просить зобов'язати [PERSON], із врахуванням уточнених позовних вимог, не чинити перешкод у спілкуванні з сином [PERSON] та у його вихованні, встановивши наступні дні, час побачення та спілкування матері, а саме: кожної другої суботи місяця з 12 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв. з правом відвідування спортивних закладів, ігрових майданчиків та інших дитячих закладів. В судовому засіданні позивач та її представник змінені позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти заявленого позивачем порядку та способу побачень з сином. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради в судовому засіданні позов підтримала з тих підстав, що у вихованні дитини повинні брати участь обоє батьків. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 08.01.2003 року був зареєстрований шлюб, який на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13.12.2011 року розірваний, а сина вирішено залишити на вихованні батька та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини. Від шлюбу у позивача та відповідача [INFO] року народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 138 від 29.05.2012 року «Про способи участі батьків у вихованні дітей», [PERSON] був встановлений порядок побачень із сином у вихідні дні, за попередньою домовленістю з батьком дитини без права вивезення дитини за межі міста. У зв'язку з тим, що відповідачем не виконувалося в повному обсязі рішення органу опіки та піклування, [PERSON] звернулася до органу опіки та піклування з повідомленням про те, що [PERSON] перешкоджає їй у побаченні з ї сином. Також згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 80/01-12 від 22.01.2015 року, вирішено залишити встановлений порядок побачень матері з дитиною, визначений рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 138 від 29.05.2012 року «Про способи участі батьків у вихованні дітей». Згідно з актів обстеження умов проживання №№ 43, 44 від 21.01.2015 року, службою у справах дітей виконавчого комітету Мукачівської міської ради проведено обстеження умов проживання позивача та дитини. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Стаття 153 СК України закріплює право батьків та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Як передбачено ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином, питання щодо виховання дитини батьки вирішують спільно, а відтак позивач зобов'язаний брати участь у вихованні своєї дитини і має право на особисте спілкування з сином, а відповідач в свою чергу не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. До того ж ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. При цьому у ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» чітко визначені задачі та напрямки у вихованні неповнолітніх дітей їх батьками. Зокрема, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки та особи, що їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, у порядку ст. 158 СК України, за заявою матері або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Оцінюючи допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач не заперечив проти заявленого позивачем порядку та способу побачень з сином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та слід зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON] та у його вихованні. При цьому слід встановити наступні дні, час побачення та спілкування матері [PERSON] з сином [PERSON] визначивши такі кожної другої суботи місяця з 12 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв. з правом відвідування спортивних закладів, ігрових майданчиків та інших дитячих закладів. Згідно з ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: approved