Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 16.06. 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Під час розгляду справи по суті позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала повністю. Зі слів [PERSON] з 11.05.2017 року вони з відповідачем спільно не проживають, їх дочка [PERSON] проживає з нею. Дочка має проблеми із зором. Позивачка працює вчителем, отримує заробітну плату біля пяти тисяч гривень, інших доходів немає. На думку позивачки, відповідач не допомагає належним чином матеріально утримувати дочку [PERSON]. [PERSON] відомо, що відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату. Чи має [PERSON] інші доходи, їй невідомо. Позивачка також пояснила, що відповідач проживає у їх спільному будинку в селі Хотин Радивилівського району. При цьому, з її слів, в даному господарстві відповідач проживає сам, без своєї матері. Його мати проживає в сімї своєї дочки (сестри [PERSON]С.), і тому останній за нею, фактично не доглядає. Позивачка [PERSON] підтвердила, що відповідач сплачує їй аліменти в розмірі четвертої чатсини заробітку на утримання сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що згідний платити аліменти на всіх дітей (в тому числі на утримання дочки [PERSON]) в розмірі третини від заробітної плати. Так, із 2008 року він сплачує аліменти позивачці на утримання сина [PERSON] в розмірі четвертої частини заробітку. Крім заробітної плати, інших доходів у нього немає. Відповідач визнав обставини окремого проживання із позивачкою та проблеми зору у дочки [PERSON]. Зі слів [PERSON], він проживає в [INFO] разом із матірю, яка є інвалідом та потребує догляду. При цьому, відповідач не є її опікуном та законним доглядальником за нею. Представник відповідача адвокат [PERSON] підтримав позицію [PERSON] та пояснив, що позивачка також має постійне місце роботи. В минулому, [PERSON] подарував своїй дружині частину належного йому будинку, в якому зараз і проживає. Взявши до уваги пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення частково. 20.12.2016 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано, вони є батьками неповнолітніх дітей: Юлії [INFO] та Богдана,[INFO] (а.с.3,4,5). Згідно досліджених письмових доказів та визнаних сторонами обставин, діти( в тому числі і дочка [PERSON]) проживають разом із позивачкою [PERSON] (а.с.6,7). Таким чином, беручи до уваги дослідженні письмові докази щодо батьківства відповідача [PERSON] до його дочки [PERSON], вважаючи на норми ст.180 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про наявність у відповідача обовязку щодо утримання своєї дочки. Згідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Під час розгляду справи по суті, судом досліджені докази, які підтверджують можливість надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дочці [PERSON]. Сторони визнали обставини про те, що відповідач [PERSON] має постійне місце роботи, його доходи за квітень-вересень 2017 року становили 9\~488 гривень 81 копійка (а. с. 25). При цьому,

Outcome: approved