Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та коштів на утримання. В позові зазначено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, а також кошти на своє утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 10 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], про що 10 липня 2014 року складено відповідний актовий запис № 162. Згідно довідки з місця проживання, позивач мешкає в квартирі [ADDRESS], разом з нею мешкає неповнолітня донька [PERSON]. Таким чином, судом було встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання доньки. Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, немає. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, та коштів на утримання позивача в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved