Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Як доказ заявлених вимог вказує, що [INFO] народився син [PERSON], батьком якого є відповідач у справі [PERSON] Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив, що він є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Вважає, що заявлений розмір є надто великий, оскільки він ніде не працює та немає стабільних доходів,хворіє на бронхіальну астму, узв'язку з чим потребує постійного лікування, тому не матиме можливості сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем. Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] (а.с.6), батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON], який не приймає участі в утриманні дитини, хоча зобов'язаний це робити відповідно до вимог ст. 180 СК України. Як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00017666601 від 15.02.2017 року державна реєстрація народження дитини проведене відповідно до ст. 126 СК України (а.с.20-21). Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. В силу ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України закріплює мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач не зазначила і не надала суду доказів, які б підтверджували потребу в аліментах на утримання дитини в розмірі 1200 грн. щомісячно. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що позивач є студентом Коледжу технологій, бізнесу та права СНУ ім. Лесі Українки (стипендії не отримує), перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Ківерцівської районної державної адміністрації як одержувач державної допомоги при народженні дитини (а.с.15а, 25). Відповідач також не надав суду доказів, які відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України доводили б ті обставини, що він в силу матеріального становища не спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі, що перевищує мінімальний розмір аліментів, встановлений законом. Разом з тим, суд враховує те, що відповідач не працює, що стверджується копією трудової книжки, перебуває на диспансерному обліку у алерголога ВОКЛ з діагнозом бронхіальна астма, прогресуючий перебіг, потребує постійного використання інгаляційних препаратів, що стверджується випискою з медичної картки амбулаторного хворого (а.с.26-27), та виходить із рівності сторін в участі у матеріальному утриманні дитини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду - 24.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 18.01.2017 року та акту приймання-передачі наданих послуг згідно договору №16-ц/17 від 16.01.2017 року, позивач поніс витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. За таких обставин з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial