Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було розірвано в судовому порядку 20.01.2015 році. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON]. Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає коштів на її утримання, хоча має змогу та обов'язок щодо утримання доньки, а тому позивач змушена звертатись до суду із позовом про стягнення аліментів та просить позов задовольнити. Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача, яка подала заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст.184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із роз'яснень, даних в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 20.01.2015 року розірвано в судовому порядку, в якому в них народилася донька - [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Судом встановлено, що малолітня донька сторін - [PERSON] проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі, [ADDRESS] /а.с.6/, та, що відповідач не несе витрати на утримання доньки, хоча може надавати кошти на утримання своєчасно і систематично, оскільки є особою молодого віку, працездатний, інших утриманців немає. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема те, що позивач не працює, відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, стан здоров'я дитини та відповідача. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, а тому з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня подання до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із [PERSON] слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

Outcome: partial