Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 20.02.2014 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів зроблений відповідний актовий запис за №50. Від даного шлюбу у них народилася донька: [PERSON] , [INFO] ( [NUMBER] ). Позивачка зазначає, що з відповідачем сімейне життя не складалося протягом шести років, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що проживають з відповідачем окремо один від одного та стали чужими людьми. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Додала, що на даний час їй стало відомо, що позивач весь час проживає за кордоном з іншою жінкою. За таких обставин, позивачка просить суд шлюб, який був укладений 20.02.2014 року між нею та [PERSON] , розірвати. В судове засідання [PERSON] надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення за №8800200191060. Дослідивши подану позивачкою заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з виданого свідоцтва серії [NUMBER] від 20.02.2014 року про шлюб, 20.02.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів зроблений відповідний актовий запис за №50. Від даного шлюбу у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] ( [NUMBER] ) Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, через різні погляди на життя, сторони не проживають разом. Спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем [PERSON] суперечить інтересам позивачки [PERSON] . Спору щодо поділу спільного майна подружжя та щодо визначення місця проживання дитини, сторонами не заявлялося. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 908,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved