Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт реєстрації шлюбу 29 вересня 1963 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , посилаючись на те, що через розбіжності в написанні по-батькові чоловіка в Свідоцтві про одруження, унеможливлює її оформити право на спадкове майно, що зумовило звернення до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В. І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 26 листопада 2019 року провадження у справі відкрито (а. с. 13). В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій заяву підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність. Представник заінтересованої особи - Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якій не заперечує проти задоволення заяви. Крім того, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та стосуються родинних відносин заявника у зв`язку з чим підлягають розгляду відповідно до положень Цивільного процесуального Кодексу України. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Судом встановлено, що « [PERSON] » та « [PERSON] » 29 вересня 1963 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний актовий запис за № 16, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 29.09.1963 року (а. с. 7). Даний факт також підтверджується штампами у паспортах заявника та її чоловіка [PERSON] , копії аркушів якого містяться у матеріалах справи. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а. с. 5). Як вбачається з свідоцтва про смерть та свідоцтва про одруження, у свідоцтві про смерть по-батькові чоловіка заявника зазначено як « [PERSON] », а у свідоцтві про одруження російською мовою, як « [PERSON] ». За таких обставин суд приходить до висновку, що вказані по-батькові чоловіка заявника, померлого [INFO] у свідоцтві про смерть як « [PERSON] », та у свідоцтві про одруження « [PERSON] » (російською мовою), в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , як « [PERSON] », належить одній й тій самій особі - [PERSON] , а від так підтверджує факт реєстрації шлюбу 29 вересня 1963 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відповідно до ст. ст. 21, 27, 28 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, звернуто увагу суддів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 10 вказаної Постанови визначено, що суду можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. В пункті 18 Постанови зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані заявником докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт реєстрації шлюбу 29 вересня 1963 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Таким чином дослідивши матеріали справи та беручи до уваги, що ст. 315 ЦПК України суду надано право встановлення факту реєстрації шлюбу, суд вважає, що вимоги є обґрунтованими.

Outcome: approved