Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПРАТ СК «ІНГОСТРАХ», третьої особи: ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому просить зобов'язати ПРАТ СК «ІНГОСТРАХ» здійснити виплати страхового відшкодування у розмірі 60095,00 грн. за договором особистого страхування укладеного з [PERSON] на користь вигодонабувача - ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення боргу за кредитним договором № НАС0GK01270117 від 07.02.2008 року; стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивач посилається на те, що її чоловік - [PERSON] помер [INFO] внаслідок отримання тілесних ушкоджень. 25.05.2015 року винесена постанова про закриття кримінального провадження, в якій зазначено, що [PERSON] помер в приміщенні Лозівської ЦРЛ, причиною смерті стало: тупа травма грудної клітини з розривом правої легені та розвинутим пневмотораксом, яка могла утворитися в результаті ДТП. Після смерті чоловіка спадкоємцями за законом є вона, як дружина спадкодавця, та його діти: донька - [PERSON], донька - [PERSON], та син - [PERSON] Діти спадкодавця відмовилися від прийняття спадщина, а вона своєчасно звернулася з заявою до нотаріуса. Після смерті чоловіка залишилося спадкове нерухоме майно - двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], яка передана в іпотеку ПАТ КБ «ПриватБанк» 07.02.2008 року. Крім того, 07.02.2008 року між ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та [PERSON] було укладено договір особистого страхування та договір страхування майна. Відповідно до п. 11 договору про особисте страхування, договір діє 12 місяців і щорічно лонгується на такий же строк - до повного погашення кредитної заборгованості, у разі сплати наступних страхових платежів. Смерть її чоловіка сталася в результаті нещасного випадку, а тому страхова компанія повинна сплатити страхову суму відповідно до п. 7 договору особистого страхування. Однак у виплаті страховою компанією було відмовлено, дану відмову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки не встановлено порушення померлим правил дорожнього руху, тому вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПРАТ СК «ІНГОСТРАХ» у попередньому судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що порушення правил дорожнього руху не є страховим випадком, внаслідок чого виплачується страховка, крім того, зазначив, що в аналізах водія була виявлена наявність етанолу, в подальшому розгляд справи просив продовжувати у його відсутності. Представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Перевіривши матеріали справи, вислухавши доводи представника відповідача,суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтями 10, 57, 60, 179 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Із матеріалів справи вбачається, що 07.02.200 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] був укладений кредитний договір № НАС0GK01270117 на придбання нерухомості, строком до 06.02.2028 року. Крім того, 07.02.2008р. між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме 2 кімнатну квартиру, житловою площею 28,9 кв. м., за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до кредитного договору та договору іпотеки іпотекодавець зобов'язаний застрахувати предмет іпотеки. Із матеріалів справи вбачається, що 07.02.2008 року між [PERSON], чоловіком позивача, та ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» укладені договори особистого страхування та страхування майна № НАС0LK01270117. Відповідно до п.18 та п. 18.1 договору іпотеки квартири, іпотекодавець зобов'язується застрахувати предмет іпотеки на узгоджену з іпотеко держателем суму на користь іпотекодержателя. Не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії зазначеного договору страхування іпотекодавець зобов'язаний продовжити строк його дії у встановленому законом порядку та надати іпотекодержателю докази цього та сплати страхового платежу. До повного виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець зобов'язується не призначати будь-яку іншу особу вигодонабувачем за договором страхування. Відповідно до п. 2.2.7 кредитного договору позичальник надає банку належним чином оформлені договір іпотеки для забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, договір страхування заставного майна і договір особистого страхування позичальника. Відповідно до п. 4.2 договору особистого страхування, згідно з умовами правил, страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві. Згідно п. 5 даного договору, об'єктом страхування за цим договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю страхувальника. Відповідно до п. 5.1 договору особистого страхування - цей договір укладено на виконання договору застави, укладеного між ПриватБанком та страхувальником від 07.02.08 № НАС0GK01270117, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 07.02.08 № НАС0GK01270117. З п.6 вказаного договору вбачається, що страхова сума визначена у розмірі 60095,00 грн. Згідно п.7 страховим випадком за договором визнається смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку. До нещасних випадків за цим договором відносяться події, які призвели до травматичного ушкодження тканини організму людини з порушенням цілісності та функціональності, деформації та порушення опорно-рухального апарату, каліцтва, іншого розладу здоров'я застрахованої особи або до її смерті, а саме: удари, поранення, падіння та інше. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області. В судовому засіданні було встановлено, що позивач у зв'язку із настанням страхового випадку своєчасно звернулася до страхової компанії «Інгострах» з проханням здійснити страхові виплати відповідно до договору особистого страхування. Із листа страхової компанії «Інгострах» від 29.09.2015р., який позивачем було отримано 05.05.2017 року вбачається, що у виплаті страхового відшкодування відмовлено на підставі п. 4.2 Умов до договору № НАС0LK01270117 від 07.02.2008р., оскільки не вважаються страховими випадками внаслідок порушення застрахованою особою норм та правил безпеки праці та правил дорожнього руху. Однак, згідно довідки Лозівського МРВ ХОБСМЕ від [INFO] вбачається, що причиною смерті гр. [PERSON], 1961 року народження, є тупа травма грудної клітини з розривом правої легені та розвинутим пневмотораксом, яка могла утворитися в результаті ДТП. Дане також підтверджується постановою Лозівського МВ від 25.05.2015 року, де вказано, що [PERSON] стало зле, в результаті чого він не впорався з керуванням та допустив перекидання мопеду (а.с.13) До того ж, в постанові відсутні посилання на статті щодо порушення Правил Дорожнього Руху, отже, як вбачається з постанови, порушення ПДР з боку [PERSON] не встановлено. У постанові про закриття кримінального провадження № 12015220380001057 від 25.05.15р. зазначено,що [INFO] о 02 год. 10 хв. [PERSON] помер в приміщенні Лозівської ЦРЛ, тупа травма грудної клітини з розривом правої легені та розвинутим пневмотораксом, яка могла утворитися в результаті ДТП. Тобто, зазначена постанова не містить жодних відомостей про порушення [PERSON] правил безпеки праці або дорожнього руху, лише зазначено,що йому стало зле, внаслідок чого він не впорався з керуванням та допустив перекидання мопеду, після чого впав на землю та отримав тілесні ушкодження. Крім того, адміністративний протокол про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності із зазначенням пунктів порушення ним ПДР працівниками ДАІ не складався. Отже, смерть чоловіка позивача сталася в результаті нещасного випадку. В матеріалах справи міститься довідка КЗОЗ «Лозівське територіальне медичне об'єднання» № 38 від 10.01.2017 року, в якій зазначено, що в біологічному мета ріалі (сеча) гр. [PERSON] знайдено етанол в концентрації 1,89 г/л (а.с.65). Однак відповідачем не доведено, що наявність етанолу в сечі являється причиною того, що [PERSON] стало зле та спричинило його падіння. До того ж, з матеріалів справи вбачається, що сторонами клопотання про проведення відповідної судово-медичної експертизи не заявлялось. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування). До особистого страхування законодавець відносить страхування життя, яке є спеціальним видом страхування та визначається як вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи. Відповідно до ч.2 ст. 1229 ЦК України, якщо страхувальник у договорі особистого страхування призначив особу, до якої має перейти право на одержання страхової виплати у разі його смерті, це право не входить до складу спадщини. Одержувачем страхової суми, як правило, є сам страхувальник. Водночас закон надає йому можливість обумовити в договорі страхування із настанням страхового випадку її виплату іншим особам - вигодонабувачам. Одним з таких страхових випадків може виступати смерть страхувальника. Страхова сума у цьому разі не входить до складу спадщини, і переходить не до його спадкоємців, а до вигодонабувача. Більше того, оскільки право на отримання страхової суми не належало страхувальнику за його життя і не входило до складу його майна, вигодонабувач взагалі не може вважатися цивільним правонаступником страхувальника. Отже, правило про включення прав на одержання страхових виплат до складу спадщини не поширюється на правовідносини добровільного страхування життя на користь третьої особи. Оскільки вигодонабувач страхової виплати не визнається спадкоємцем, на нього не розповсюджується дія норм спадкового права, зокрема, щодо строків і порядку прийняття спадщини, процедури її оформлення та порядку розподілу спадкових часток. Вигодонабувач не пов'язаний загальним шестимісячним строком для реалізації спадкових прав (ч. 1 ст. 1270 ЦК України), а право на страхову виплату не може бути оформлено свідоцтвом про право на спадщину (абзац другий п. 221 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Відповідно до ст.4 ЗУ «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з життям, здоров'ям та інше. Відповідно до ст.6 ЗУ «Про страхування», страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про страхування» відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку. Представник відповідача не надав суду належних доказів, що саме з вини [PERSON] відбулася ДТП і його було притягнуто до відповідальності за порушення ним Правил дорожнього руху. З огляду на вищевикладене, судом достовірно встановлено, що між отриманою травмою та настанням смерті [PERSON] наявний прямий причинний зв'язок, смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку є страховим випадком відповідно до п. 7.1 Договору страхування, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved