Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою. Заяву мотивує тим, що [INFO] помер її син [PERSON]. Квартира по [ADDRESS], в якій заявник разом проживала із сином, належала заявниці та її синові на праві спільної власності. Коли заявник звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті сина, то було виявлено розбіжності в прізвищах, що унеможливлює підтвердження родинних стосунків із спадкодавцем. Зокрема, в свідоцтві про народження сина [PERSON] прізвище матері зазначено як [PERSON], що відповідає дівочому прізвищу, залишеному заявницею при укладенні шлюбу з [PERSON] Проте в паспорті громадянина України прізвище заявниці вказано [PERSON]. Заявник зазначає, що вказана ситуація могла виникнути у зв'язку із тим, що вона не звернула увагу на зазначення вказаного прізвища, так як давно на роботі і в побуті її називали на прізвище чоловіка, тобто [PERSON]. Тому заявник змушена звернутися до суду та просить постановити рішення, яким встановити факт родинних стосунків, а саме те, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання заявник подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву про встановлення факту підтримує та просить суд задоволити подану заяву. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Не заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних стосунків. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз'яснює, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.6). Як встановлено в судовому засіданні, у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с.7) вказано, що [INFO] народився [PERSON], при цьому матір'ю вказана [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] від 08.07.1949 року (а.с.8) 07.12.1947 року було зареєстровано шлюб, укладений між батьком [PERSON] - [PERSON] та заявницею [PERSON], при цьому вказано, що після реєстрації одруження залишено дівоче прізвище заявниці «[PERSON]». Саме тому в свідоцтві про народження [PERSON] вказано прізвище матері «[PERSON]». Натомість паспорт громадянина України виданий 03.07.1998 року Калуським МВ УМВС в Івано-Франківській області на ім'я [PERSON] - [INFO] (а.с.14-15). Отже, суд вважає, що аналіз письмових доказів, які містять в матеріалах справи, а також пояснення заявника, викладені в заяві, свідчать про те, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], який помер [INFO]. Встановлення вказаних фактів породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її цивільні права. Іншої можливості встановити дані факти заявниця немає, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, п.п.1,6 ч.1 ст.315 ЦПК України,

Outcome: approved