Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. [INFO] померла її мати - [PERSON]. [INFO] померла її бабка (по батьковій лінії) - [PERSON]. [INFO] померла рідна сестра вказаної бабки [PERSON] - [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - право на земельну частку (пай), яке вона як спадкоємець має намір оформити. Разом з тим, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв'язку з відсутністю документів, які б доводили факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] Тому за захистом своїх прав вона змушена звернутися до суду та просила встановити вказаний факт. Ухвалою суду від 11.12.2018 заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вказаною ухвалою витребувано з Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори витяги із спадкового реєстру спадкових справ та спадкового реєстру заповітів на прізвище померлої [INFO] [PERSON], а у разі наявності спадкової справи - належним чином завірену її копію. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] заяву підтримали за обставин у ній викладених, просили її задоволити. Представник заінтересованої особи Курашовецької сільської ради в судове засідання не з'явився, направивши заяву в якій просив справу слухати у його відсутності, проти встановлення факту не заперечив (а.с.30). Суд вважав можливим, відповідно до вимог ст.ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу у відсутності представника заінтересованої особи. Суд, заслухавши заявника, його представника та свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заява про встановлення факту родинних відносин не підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що [INFO] в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 9). [INFO] в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 11). [INFO] в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 12). [INFO] в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 10). З архівної довідки № 07-1361/7 від 11.04.2018 слідує, що у метричній книзі про народження по Різдво-Богородицькій церкві м. Посухів Могилівського повіту Подільської губернії (нині Мурованокуриловецького району Вінницької області) за 1920 рік є запис про хрещення 24 травня 1920 року дочки на ім'я [PERSON], яка народилася [INFO]. Батьки: с. Посухів селянин [PERSON] та його законна дружина [PERSON] (а.с. 18-20). З викопіювання із погосподарської книги слідує, що дітьми [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). При цьому, експертним висновком №056/85-n від 29.05.2018 стверджується, український запис особового імені [PERSON] (довідка Курашовецької сільської ради, запис [PERSON]) і [PERSON] (архівна довідка про народження і хрещення, запис [PERSON]) є ідентичними у документах, наданих для експертизи (а.с. 21). Відповідно до листа Державного архіву Вінницької області № 07-1362/7 від 11.04.2018, у частково збереженій книзі актових записів про народження громадян по с.Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області за 1923 рік (в книзі всього 3 записи за жовтень 1923 року) актового запису про народження [PERSON] не виявлено (а.с. 17). Відповідно до листа Державного архіву Вінницької області № 07-952/7 від 04.04.2017 у книзі актових записів про народження громадян по с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області за 1940 рік є актовий запис № 40 за 2 січня 1940 року про народження [INFO] [PERSON]. Батько: [PERSON], 26 рік; мати: [PERSON], 20 років (а.с. 15). Згідно запису акта про народження батьками [PERSON], [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). У свідоцтві про народження заявника, з урахуванням свідоцтва про одруження (а.с. 7-8) її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, з досліджених судом документів опосередковано прослідковується родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON]. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кожний окремо суду показали, що вони були односельчанами [PERSON] та [PERSON], а тому їм достеменно відомо, що вони були рідними сестрами. Разом з тим, стаття 524 ЦК УРСР (1963 р.) встановлює, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У статтях 529-530 ЦК УРСР (1963 р.) визначив лише дві черги спадкоємців за законом. Так, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Отже, з наведених норм вбачається, що заявник, як внучата племінниця, не належить до жодної із черг спадкоємців за законом і на неї не розповсюджується положення про спадкування за правом представлення, яке згідно нормами ЦК УРСР можливе лише між онуками (правнуками) по прямій лінії з бабкою (дідом), прабабкою (прадідом). Норми ж п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивідьного кодексу України 2003 року, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01.07.2003 і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 ЦК УРСР. Тому, суд приходить до висновку, що [PERSON] не може претендувати на спадщину за законом після смерті [PERSON]. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені лише факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Таким чином, заява [PERSON] не може бути задоволена, оскільки від її задоволення не залежить виникнення, зміна або припинення будь-яких її майнових чи немайнових прав.

Outcome: dismissed