Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Артемівської районної ради м.Луганськ про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Свої вимоги позивачка обґрунтовує наступним.21 липня 2014 року помер чоловік позивачки- Дзюбіна [PERSON] Іванович.Йому належала земельна ділянка площею 0,1025 га. ,яка знаходиться за адресою: 91058 , м.Луганськ,с.Дзержинського,вул.Орловська б.20. Звернувшись до нотаріуса з заявою про оформлення та отримання свідоцтва про право спадщини за законом,однак їй було відмовлено з приводу того,що відсутня достатня інформація,яка повинна міститися в Державному земельному кадастрі. Окрім того ,у спільній власності подружжя знаходиться житловий будинок № 20 по вул.Орловська м.Луганськ,с.Дзержинськ. Позивачка є спадкоємцем першої черги.Інших спадкоємцім немає. У звязку з тим,що спадкове майно знаходиться на тимчасово окупованій території України та в районі проведення антитерористичної операції,отримати інформацію щодо цього майна неможливо.Вартість земельної ділянки складає 15000 грн.,а житлового будинку 35000 грн.Окрім того ,Державний акт на землю видано на імя померлого,однак невірно вказано призвище- Дзюбина замість [PERSON], а в свідоцтві про право власності на будинок вказано призвище (рос.) [PERSON],замість [PERSON]. Позивачка просить визнати встановленим факт,що правовстановлюючі документи на земельну ділянку та житловий будинок належали померлому [PERSON]. В судове засідання позивачка не зявилася,надала суду заяву про розгляд справи без її участі. В судові засідання, призначені на 20.04.2016 року, 27.04.2016 року та 29.04.2016 року представник відповідача- Артемівської районної ради м.Луганськ не зявився.Заперечень та заяв до суду не надходило. Був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі. 29.04.2016 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності , судом встановлено наступне. Житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: 91058 , м.Луганськ,селище Дзержинського,вул.Орловська б.20. Вартість цього майна складає 35000 грн. (а.с.4-9,11-13,17).За цією ж адресою знаходится земельна ділянка площею 0,1025 га. для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства вартіст. 15000 грн. (а.с.25). Вказане майно є спільним майном подружжя [PERSON] помер 21 липня 2014 року (а.с.24). Правильним написанням призвища померлого- Дзюбіна (рос.[PERSON]) (а.с.33). Позивачка на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним,а тому прийняла спадщину (а.с.10,20). Постановою в.о. державного нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальних дій (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст.58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформація щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно наказа № 953/5 від 17.06.2014 р. Міністерства юстиції України «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 17 червня 2014 р. за № 640/25417 і Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», з 20.06.2014 року і до цього часу тимчасово припинений доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Спадкового реєстру, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, до закінчення антитерористичної операції на сході України, в тому числі на території міста Луганськ. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року Артемівському суду міста Луганська та Лутугинському районному суду Луганської області визначено територіальну підсудність розгляду справ за Білокуракинським районним судом Луганської області. За таких підстав позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved