Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з ДП «ЛДЗ «Лорта» на її користь 20\~331,36 грн. невиплаченої заробітної плати та середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати, за період з 12.09.2019 року по день прийняття рішення суду у справі. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що працювала завідувачем центральногоскладу механічного цеху 001 ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» та 12.09.2019 року була звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Проте, при звільненні з нею не було проведено повного розрахунку, заборгованість по заробітній платі за період з 01.04.2018 року по 12.09.2019 р. становить 20\~331,36 грн. Добровільно погасити заборгованість відповідач відмовляється, мотивуючи відсутністю коштів, тому звернулася з даним позовом до суду. Крім того, просить стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день прийняття рішення. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 01.11.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони (а.с. 12). Суд ухвалив справу розглядати без участі позивача, яка подала заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання свого повноважного представника не направив, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, від представника відповідача поступила заява, в якій просить про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Крім того, долучено довідку №379 від 20.11.2019 року, з якої вбачаться, що заборгована заробітна плата перед [PERSON] становить 20331,36 грн., середньоденна заробітна плата 192, 83 грн., без урахування податків податків та зборів, а середньомісячний заробіток за час затримки заробітної плати станом на 25.11.2019 року за 51 робочих днів становить - 9834 грн. 33 коп. Враховуючи вимоги ч.3 ст. 211 ЦПК України судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийнята на роботу у ДЗ «ЛОРТА» 07.12.2015 року завідувачем складу в механічний цех (001), 20.08.202018 року призначена завідувачем центрального складу механічного цеху та 12.09.2019 року звільнена за власним бажанням на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці ( [PERSON] (а.с. 5). Також встановлено, що за період з 01.04.2018 р. по 13.09.2019 р. позивачу не виплачувалась зарплата і не було здійснено розрахунку при звільненні, що підтверджується поточною випискою банку (а.с. 8). Так, з довідки №327 від 12.09.2019 року вбачається, що заборгована заробітна плата [PERSON] становить 20\~331, 36 грн. Згідно із\~ст.\~2\~КЗпП України право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Частинами 1, 7 ст.\~43\~Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до частини першої\~статті 94 Кодексу законів про працю України\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. У частині першій статті 1 Закону України\~«Про оплату праці»\~від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття\~заробітна плата. Частиною першої ст.\~47\~КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. А відповідно до ч.1 ст. 116 КУпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Також, довідкою №379 від 20.11.2019 року, поданої представником відповідача підтверджується, що заборгована заробітна плата [PERSON] становить 20\~331, 36 грн. Крім того, в поданій заяві представник відповідача визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі [PERSON] , тому в цій частині позов підлягає до задоволення. Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку суд виходив із наступного. Відповідно до ст.117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Як вбачається із роз`яснень, даних в пункті 20, частині 5 пункту 25 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~24\~грудня 1999\~року №\~13\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства про\~оплату праці» не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності передбаченої ст.117 КЗпП України. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таке ж роз`яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, надав і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів\~про працю\~України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~вказаною постановою, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Пунктом 4 Порядку встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються одноразові виплати /компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо/. Позивачем в позовній заяві проведено розрахунок середнього заробітку, з якого вбачається, що її середньоденний заробіток за період з 01.07.2019 р. по 31.08.2019 р. становить 192, 83 грн., без урахуванням податків та зборів. Також з долученої відповідачем довідки №379 від 20.11.2019 року вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 192,83 грн. без урахування податків та зборів, а середньомісячний заробіток за час затримки заробітної плати становить з 12.09.2019 р. по 25.11.2019 р. за 51 робочих днів становить 9 834 грн. 33 коп. Даний розрахунок проведений у відповідності до зазначеного Порядку і такий приймається судом. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач дійсно перебувала у трудових відносинах із відповідачем та при звільненні з нею не було здійснено розрахунку, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 20\~331, 36 грн. заборгованості по заробітній платі та 9834,33 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved