Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 вересня 2011 року Рудківською міською радою Самбірського району Львівської області, посилаючись на те, що шлюб виявився невдалим. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, що призводило до частих суперечок та непорозумінь і, що в свою чергу призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Від шлюбу в них народився син [PERSON], 07.01.2012 року, який на даний час неповнолітній та проживає із матірю; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження сімї неможливе, шлюб існує формально, і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити та наполягала на розірванні шлюбу, оскільки за наданий судом строк для примирення вона із чоловіком не примирилася; на її переконання це є цілком неможливим, оскільки більше чотирьох років вони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлялася у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила позивач. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2011 року у Рудківській міській раді Самбірського району Львівської області, від котрого в них народився син [PERSON], 07.01.2012 року, який на даний час неповнолітній та проживає із позивачем; спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, що призводило до частих суперечок та непорозумінь і, що в свою чергу призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин; шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом чотирьох років. Судом уживались заходи для збереження сімї та сторонам надавався строк для примирення, однак вони не примирились; позивач [PERSON] наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в звязку з чим вважає, що із [PERSON] вже не повернуться до нормального їх подружнього життя. Зясувавши обставини справи під час розгляду справи, суд приходить до висновку про зайве вдруге вживати заходи для збереження сімї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сімя розпалася, оскільки із пояснень позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються тривалий час. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у звязку з чим позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сімї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх неповнолітнього сина, котрий залишається проживати із матірю. Відтак, позов підставний і підлягає задоволенню. Судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, зокрема слід присудити стягнути з відповідача в користь позивача суму сплаченого судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved