Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - [PERSON] , про зняття арешту. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 29.11.2002 року, виданого Фондом комунального майна м. Херсона квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності їй, [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах по 1/3 кожному. [INFO] [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частину спірної квартири. Під час оформлення спадщини позивачу стало відомо, що постановою державного виконавця Комсомольського ВДВС Херсонського міського управління юстиції від 29.08.2005 року накладено арешт на 1/3 частину квартири [ADDRESS] Листом Комсомольського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області №12671 від 06.07.2016 року повідомило [PERSON] , що станом на 06.07.2016 року перевіривши журнал реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження та базу даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, встановлено, що виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] до відділу не надходили, на виконанні не перебувають. З огляду на викладене просила зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського ВДВС Херсонського міського управління юстиції №АА 333184 від 29.08.2005 року. Ухвалою від 14.05.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від сторін про виклик не надходило. Від відповідачів надійшли заяви в яких останні позовні вимоги визнали. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно свідоцтва про право власності на житло від № [NUMBER] від 29.11.2002 року, виданого Фондом комунального майна м. Херсона квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах по 1/3 кожному. Згідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що на квартиру [ADDRESS] , накладено арешт на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського ВДВС Херсонського міського управління юстиції №АА 333184 від 29.08.2005 року. З листа Корабельного районного відділ державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області №12671 від 06.07.2016 року вбачається, що станом на 06.07.2016 року перевіривши журнал реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження та базу даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, встановлено, що виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] до відділу не надходили, на виконанні не перебувають. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір оформити спадщину, проте через наявність арештів позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування, накладеного державним виконавцем ВДВС Комсомольського районного управління юстиції 29.08.2005 року арешту на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . На підставі викладеного, ст. ст.3, 15 ЦК України, ст.ст.50, 60 Закону України № 606-14 «Про виконавче провадження», ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2016 року),

Outcome: approved