Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивувала тим, що тривалий час перебувала з відповідачем у шлюбі, який 18 січня 2005 року був розірваний. Під час спільного проживання у шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], 16.07.2007 року, які проживають з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн на кожну дитину, починаючи з 14.12.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, за обставин викладених у ньому. Суду додатково пояснила, що вона працює вчителем у сільській школі, отримує незначну заробітну плату, відповідач постійної допомоги на утримання їх дітей не надає, а їй одній важко утримувати дітей, які потребують значних витрат. Тому просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно. Додатково суду пояснив, що він офіційно не працює, перебивається тимчасовими заробітками. По мірі можливості надає допомогу на утримання дітей. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18 січня 2005 року (а.с. 6). У шлюбі та після його розірвання у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], 16.07.2007 року (а.с. 7, 8). Діти проживають разом з матірю [PERSON] в с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області та знаходяться на її утриманні (а.с. 9, 10). Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, постійної допомоги на утримання дітей не надає. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дітей, судом не встановлено. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу \~ отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі (ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідач заявив, що він офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому суд при визначенні способу стягнення аліментів погоджується з заявленими вимогами позивача про визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище платника аліментів, те, що він фізично здоровий, житлом забезпечений, інших утриманців немає, офіційно не працює, має нерегулярний дохід, а також те, що неповнолітні діти знаходяться на повному утриманні позивача, яка потребує значних коштів на їх утримання, суд приходить до висновку, що сума в розмірі по 500 грн, що буде стягуватись як аліменти на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, буде обґрунтованою та законною. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved