Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Просторівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 06 грудня 2013 року помер її рідний брат- Трокай [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина,яка складається з земельної ділянки №440, площею 8,5970 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Просторівської сільської ради, право власності на яку належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 000295, виданого 03 травня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 283. Згідно довідки Просторівської сільської ради вих..№ 734 від 08.12.2015р. на момент смерті [PERSON] мешкав один, бо з рідних, крім сестер та братів, у померлого більш нікого не було.9 березня 2016 року позивачка звернулась до органів нотаріату за місцем відкриття спадщини державного нотаріусу Білокуракинської державної нотаріальної контори, з приводу оформлення спадкових справ після смерті брата. Постановою у вчиненні нотаріальних дій відмовлено через пропущений строк та відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачка пропустила строк з повважної причини,бо не мешкала разом з братом, а мешкає на значній відстані в іншому населеному пункті та має похилий вік (77 років), окрім цього не має оригінал правовстановлюючого документу. Тобто, без оригіналу правовстановлюючого документа, позивачка не зможе реалізувати повне право й здійснити переоформлення та провести державну реєстрацію переходу права власності на земельну ділянку на своє імя. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, яке належало на праві власності брату [PERSON]. В судове засідання позивачка не зявилася,надала суду заяву про розгляд справи без її участі.Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача- Просторівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області в судове засідання не зявився.Надав суду заяву про розгляд справи без його участі.Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності , судом встановлено наступне. 06 грудня 2013 року помер [PERSON] (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина,яка складається з земельної ділянки №440, площею 8,5970 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Просторівської сільської ради, право власності на яку належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 000295, виданого 03 травня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 283 (а.с.13,14). Згідно довідки Просторівської сільської ради вих..№ 734 від 08.12.2015р. на момент смерті [PERSON] мешкав один (а.с.8). Позивачка є рідною сестрою [PERSON] (а.с.11,12).9 березня 2016 року позивачка звернулась до органів нотаріату за місцем відкриття спадщини державного нотаріусу Білокуракинської державної нотаріальної контори, з приводу оформлення спадкових справ після смерті брата. Постановою у вчиненні нотаріальних дій відмовлено через пропущений строк та відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно(а.с.7). Позивачка пропустила строк з повважної причини,бо не мешкала разом з братом, а мешкає на значній відстані в іншому населеному пункті та має похилий вік (77 років) (а.с.15). Через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу позивачка не зможе реалізувати право на державну реєстрацію переходу права власності на земельну ділянку на своє імя.Інших спадкоємців,які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає.Спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини (а.с. 9,10). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст.58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформація щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає,що позивачка пропустила строк з поважних причин,бо проживає на значній відстані від місця відкриття спадщини,та має похилий вік, а тому строк для прийняття спадщини позивачці слід поновити.Однак реалізувати своє право спадкоємця позивачка не може через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Суд вважає,що за таких підстав позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved