overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи позов тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина. Вона своєчасно не подала заяву про прийняття спадщини, так як вважала, що спадщину буде приймати його співмешканка, але як виявилося вона не приймала спадщину . При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини їй було відмовлено та пояснено, що вона пропустила строк для подання заяви на прийняття спадщини та було запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду справи, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги в підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Шептаківської сільської ради, в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує проти надання додаткового терміну на прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки заявлені вимоги і посилання заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21.06.2017 року актовий запис 06) (а.с.6). Згідно довідки Шептаківської сільської ради №394/03-22 від 22.06.2017року [PERSON], який помер [INFO] року на день смерті проживав в [ADDRESS].(а.с.7) [PERSON], протягом встановленого законодавством шестимісячного строку не прийняла спадщини, так як вважала, що спадщину буде приймати співмешканка його батька, але як виявилося вона не приймала спадщину, тому змушена звернутися до суду. Згідно ст.1272 ч.3 Цивільного кодексу України, спадкоємцю який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини за законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом з поважної причини та враховуючи вимоги ч.4, ст.174 ЦПК України, суд вважає за необхідне визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, мотивуючи свої вимоги тим, на 25.11.2002 року помер її дідусь - [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 141 , по вул. Маршала Рибалко, в м.Первомайську Миколаївської області. Позивачка бажає успадкувати вказаний житловий будинок, але через відсутність правовстанолюючих документів не може цього вчинити. Вказаний житловий будинок був збдований [PERSON] та прийнятий в експлуатацію експлуатаційною комісією, але формити правовстановлюючі документи на житловий будинок за життя [PERSON] не встиг оформити. Позивачка не може належним чином прийняти спадщину та розпорядитися нею на свій розсуд, тому вона вимушена звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, до суду представник позивачки [PERSON] надала заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимого підтримує повністю та просить постановити рішення про задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, до суду надав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши надані письмові докази суд приходить до слідуючого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 25.11.2002 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 168974, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської обалсті, актовий запис № 1043 Згідно відповіді приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON]С - [PERSON]Б, не може оскільки в неї відсутні правовстанолюючі документи на житловий будинок по вул. Маршала Павла Рибалка, №141. Згідно акту обстеження від 08.10.2002 року, житловий будинок № 141 по вул. Маршала Рибалко, в м.Первомайську Миколаївської області , який належить [PERSON] був прийнятий в експлуатацію. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкуванняякщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі в силу ст.ст. 328, 331, 392, 1218, 1261 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання [PERSON] втратившим право користування житлом в будинку по вул.Глібова 3 в с.Копачівка посилаючись на те, що після його реєстрації за даною адресою 29.10.2010 р. він не проживає в будинку, не бере участі у витратах по його утриманню, проведенню поточних ремонтів, що перешкоджає в отриманні житлової субсидії позивачці - власнику будинку. Представник позивачки [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] незважаючи на належний виклик в судове засідання не з'явився. Вислухавши представника позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству із позивачкою і нікого крім [PERSON] там не бачила. Свідок [PERSON] дав аналогічні пояснення. Дані пояснення позивачки, свідків узгоджуютьсчя із довідкою виконкому Копачівської сільської ради № 1713 від 10.12.2015 р. про те, що [PERSON] з дня реєстрації не проживав і не проживає в [INFO]. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 27.06.2002 р. [PERSON] будинок по вул.Глібова 3 в с.Копачівка придбала в [PERSON]. Належність даного будинку [PERSON] підтверджується також довідкою виконкому Копачівської сільської ради № 1712 від 10.12.2015 р.. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] більше року без поважних причин не проживає в будинку в с.Копачівка вул.Глібова 3 і відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України втратив право на користування даним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання [PERSON] втратившою право користування житлом в будинку по вул.Шевченка 5 в м.Волочиську посилаючись на те, що за даною адресою з червня 1990 р. вона не проживає в будинку, не бере участі у витратах по його утриманню, проведенню поточних ремонтів, що перешкоджає в отриманні житлової субсидії позивачці - власнику будинку. Представник позивачки [PERSON] позов підтримав. Відповідачка [PERSON] незважаючи на належний виклик в судове засідання не з'явилася, проведено заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству із позивачкою і близько 18 років [PERSON] не проживає в будинку [PERSON]. Свідок [PERSON] дала аналогічні пояснення. Дані пояснення представника позивачки, свідків узгоджуютьсчя із копіями актів від 29.09.2015 р., 29.02.2016 р. за участю депутата Волочиської міської ради про те, що [PERSON] не проживала і не проживає в [INFO], де відсутні її речі. Відповідно до копії договору дарування від 20.09.2002 р. будинок по вул.Шевченка 5 в м.Волочиську [PERSON] подаровано. Належність даного будинку [PERSON] підтверджується також його реєстрацією КП Волочиське БТІ за р.№ 1785 від 24.01.2003 р.. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] більше року без поважних причин не проживає в будинку в м.Волочиську вул.Шевченка 5 і відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України втратила право на користування даним житлом. В зв'язку з цим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання [PERSON] втратившою право користування житлом в будинку по вул.Шкільна 30 в с.Бубнівка посилаючись на те, що вона за даною адресою з 21.02.2015 р. не проживає в будинку, не бере участі у витратах по його утриманню, проведенню поточних ремонтів, що перешкоджає в отриманні житлової субсидії позивачці - власнику будинку. Крім того, рішенням Волочиського райсуду від 20.05.2015 р. шлюб між відповідачкою і сином позивачки [PERSON] розірвано. Позивачка [PERSON] позов підтримала. Відповідачка [PERSON] позов не визнала і пояснила, що позивачка і її син створили для неї нестерпні умови для життя, тому вона пішла з дому. З 22.02.2015 р. живе на найманій квартирі в смт Наркевичі. З приводу її вселенн не зверталася н до яких органів. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивачки, тому їй відомо, що [PERSON] рік не проживає в будинку [PERSON]. Свідок [PERSON] дала аналогічні пояснення. Дані пояснення позивачки, свідків узгоджуютьсчя із довідкою виконкому Наркевицької селищної ради № 116 від 01.03.2016 р., актом обстеження матеріально-побутових умов без дати про те, що [PERSON] з 21.02.2015 р. не проживає в [INFO]. Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20300604 від 19.09.2008 р. [PERSON] є власником будинку в с.Бубнівка вул.Шкільна 30. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] більше року без поважних причин не проживає в будинку в с.Бубнівка вул.Шкільна 30, не надала доказів її відсутності протягом цього періоду з поважних причин в зв'язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України втратила право на користування даним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування заявлених вимог у позовній заяві вказала, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.05.2007р. їй на праві власності належить житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою. У будинку крім неї зареєстрований також [PERSON]. Однак, в січні 2008р. [PERSON] виїхав з вказаного житла. Реєстрація відповідача є перешкодою для нього у розпорядженні в повному обсязі належним їй будинком. Внаслідок цього порушується її право на користування і розпорядження приватною власністю. Представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав та наполягав на його задоволенні, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився. Його виклик проводився у відповідності із ст.74 ЦПК України. Заперечень проти позову не надходило, причини неявки відповідач суду не повідомив. На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Власником житлового будинку [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], є позивач [PERSON] (а.с.6-8). За вищевказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], 1974р.народження /а.с.11/. Відповідач зареєстрований у будинку, який належить позивачу, однак на протязі більше ніж 5-х років не проживає у ньому, що підтверджується актами обстеження від 04.09.2013 року, 27.12.2013 року(а.с.9-10). Згідно ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Судом достовірно встановлено, що відповідач не проживає у спірному будинку без поважних причин понад шість місяців, а саме понад 5-х років. Відповідач без поважних причин не проживає у зазначеному будинку більше ніж 6 останніх місяців, втратив зв'язок і зацікавленість до вказаного житла, а тому за правилами ч.1 ст.71 ЖК України втратив право на користування цим житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання батьківства. В позовній заяві вона зіслалася на те, що з весни 2002 року знайома з відповідачем. За час спільного проживання у сторін [INFO] народилася дівчинка [PERSON]. Батько дитини був записаний зі слів позивачки як «[PERSON]», оскільки на той час відповідач не мав наміру зареєструвати дитину. Однак, з початку 2015 року позивачка та відповідач проживають однією сім'єю, зареєстрували шлюб та [PERSON] просить визнати [PERSON] батьком [PERSON] [INFO] та внести зміни до актового запису про народження дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]». В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач позов визнав повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється рідною сестрою позивачки та підтвердила той факт, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мар'їнського РУЮ у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мар'їнського районного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO]. В графі батько вказано «[PERSON]», а в графі мати - «[PERSON]» (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.03.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.03.2015 року, який зареєстрований виконкомом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис №30 (а.с.24). Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно ЦПК України. Таким чином, суд вважає дану позовну заяву обґрунтованою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на майно. Позивач посилається на те, що 07 липня 2019 року між нею та відповідачкою укладено договір купівлі-продажу житлової квартири [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатила домовлену суму і майно передано їй в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось, оскільки відповідач не зявляється в нотаріальну контору. Позивачка подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в її відсутності. Відповідачка згідно поданої заяви позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 07 липня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлової квартири [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно їй передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і за позивачем слід визнати право власності на придбане майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на майно. Позивач посилається на те, що 20 грудня 2019 року між нею та відповідачем укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору сплатила домовлену суму і майно передано їй в користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки майно має статус колгоспного двору. Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності. Відповідач згідно поданої заяви позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що 20 грудня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що в [ADDRESS] . Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно їй передано в користування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] правомірно набула право власності на майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і за позивачем слід визнати право власності на придбане майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на нежитлове приміщення магазину з прибудовою, що в [ADDRESS]. Позивачка посилається на те, що в листопаді 2006 року придбала приміщення площею 47,6 м.кв. по зазначеному адресу. В лютому 2012 року в зв'язку з виробничою необхідністю проведено добудову площею 35,4 м.кв., в зв'язку з чим загальна площа приміщення становить 83,0 м.кв. Правомірність створення майна підтверджується технічним паспортом Зборівського районного бюро технічної інвентаризації. Проте належним чином зареєструвати право власності на приміщення немає можливості, оскільки земельна ділянка, на якій створено майно не приватизована. Позивачка позов підтримала про що подала відповідну заяву. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 328,331 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникають з моменту завершення будівництва (створення майна). Судом встановлено, що [PERSON] в листопаді 2006 року придбала нежитлове приміщення магазину, що в [ADDRESS] площею 47,6 м.кв. В лютому 2012 року, в зв'язку з виробничою необхідністю, нею проведено добудову площею 35,4 м.кв., в зв'язку з чим загальна площа приміщення становить 83,0 м.кв. Правомірність створення майна підтверджується технічним паспортом Зборівського районного бюро технічної інвентаризації. Враховуючи, що новостворене майно набуто правомірно, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на приміщення магазину загальною площею 83,0 м.кв., а саме А - магазин, площ. - площадка, ДШ - дашок, площ.-1 площадка, площ.-2 - площадка, СХ - сходи, ДШ - дашок, що в [ADDRESS].

Outcome: approved