Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що з 15 жовтня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від спільного подружнього життя народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку їй не надає, тому просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дитини в твердому грошовому розмірі по 4000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач доводи позову підтримала. Просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, вимоги визнав частково, просив стягувати з нього на утримання неповнолітнього сина 500 грн. щомісячно оскільки не працює, постійного доходу не має. Подав письмове заперечення в якому зазначив, що як до народження, так і після народження дитини надавав [PERSON] матеріальну допомогу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України (надалі СК України), батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Проте між сторонами домовленості щодо утримання дитини не досягнуто. Відповідач допомагає в утриманні дитини нерегулярно і виключно в натуральній формі. Відповідно до вимог ст.ст. 181, 182 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі, а їх мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України і розяснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтями 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» зобовязано батьків забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Враховуючи те, що відповідач на даний час не має постійного місця роботи, однак є працездатним, інших утриманців та стягнень по виконавчих листах немає, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердому грошовому розмірі по 1500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину до досягнення нею повноліття, що саме такий розмір є справедливим, співмірним до життєвих обставин та необхідним для задоволення частини потреб у повноцінному розвитку дитини. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тому стягнення аліментів слід розпочати з 29 липня 2016 року. Також, з відповідача слід стягнути витрати, повязані з розглядом справи. Водночас суд вважає, за необхідне розяснити сторонам, що вони зобовязані брати участь і у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). На підставі викладеного, вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, принципів 2 та 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 184 СК України,

Outcome: partial