Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Кам'янець - Подільська міська рада в особі служби в справах дітей про позбавлення батьківських прав [PERSON], 1983 року народження щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо дитини, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує йому необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з ним, не відвідує дитину, не займається вихованням, не виявляє інтересу до особистого життя, внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти, уникає спілкування з сином, хоча дитина такого спілкування бажає. Просить позбавити [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м.Кам'янця-Подільського на користь [PERSON], -[INFO], жительки [ADDRESS] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В суді представники позивача позов підтримали, просять задовольнити. В суді представник служби в справах дітей Кам»янець-Подільської міської ради не заперечив проти задоволення позову, погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов»язок по вихованню та утриманнвважає, що по Відповідач повторно в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином у відповідності до п.3 ст. 76 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представників позивача, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.07.2006 року. Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 серпня 2011 року розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON], які є батьками малолітньої [PERSON] Після розірвання шлюбу дитина перебуває на повному утриманні матері, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 22.06.2017 р. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють освоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. У п. 15 вищезазначеної постанови зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківського обов'язку. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання малолітньої дитини, виданого Мельнице-Подільською селищної ради від 22.06.2017 р позивач створила в будинку належні умови для проживання малолітнього сина [PERSON], дитина проживає в окремій кімнаті, яка обладнана письмовим столом, має окреме ліжко, шафу для одягу, користується персональним комп»ютером. Дитина перебуває на повному утриманні матері. Батько [PERSON] участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Відповідно до характеристики, виданої Мельнице-Подільською селищною радою № 1260 від 22.06.2017 року [PERSON] по місцю проживання характеризується позитивно, працьовита, доброзичлива, толерантна, добропорядна громадянка, яка забезпечує свою сім'ю. Скарг на повденіку [PERSON] від односельчан не поступало. Відповідно до характеристики, виданої Мельнице-Подільською селищною радою № 1266 від 22.06.2017 року [PERSON] за час проживання на території села Окопи в 2001 - 2008 рр характеризувався як людина з нестабільною психікою, не урівноважений, скандаліст, не працював, був на утриманні дружини. Як вбачається із довідки № 46 від 20.06.2017 виданої директором Окопівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа 1 ступеня - дитячий садок» [PERSON] за час навчання сина з 2009 по 2016 рік участі у вихованні та навчанні його не приймав. Як вбачається з довідки № 16 від 19.06.2017 р, виданої в.о. директора Збручанської загальноосвітньої школи впродовж 2016-2017 навчального року батько учня [PERSON] [PERSON] не виявляв цікавості до шкільного життя сина, уникав контактів з дирекцією школи та класним керівником, не брав участі у вихованні дитини. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] та [PERSON] не проживають як сім'я близько 7 років. Дитина проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. Батько дитини після розлучення жодного разу до дитини не приїжджав, з днем народження не вітав, подарунків не передавав, ніяких дій для того, щоб зустрітись з сином не вчиняв. Дитина дуже хвилюється, коли заходить розмова про батька, через відмову батька від нього. Свідок [PERSON] суду показала, що між батьком та дитиною відсутнє спілкування як таке, дитина майже не знає батька, з 2011 року [PERSON] ніяких дій щоб зустрітися, поспілкуватися з дитиною не вчиняв. Батько і дитина не спілкуються по телефону, з днем народження батько дитину не вітає, коштів на утримання дитини не надає. Батько участі в житті дитини не приймає взагалі і це його свідоме нехтування батьківськими обов'язками, оскільки ніяких перешкод в такому спілкування ні мати дитини, ні її батьки не чинять. Свідок [PERSON] суду показала, що є двоюрідною сестрою відповідача. [PERSON] не спілкується з дитиною останні 6-7 років, не цікавиться його життям, не вітає на дні народження, не передає подарунків дитині, не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини. Відповідач проживає в іншій сім'ї і дуже рідко спілкується з своїми рідними. Дитина хворіє, мати періодично виїжджає на тимчасові заробітки до Італії і хотіла показати дитину лікарям, однак батько відмовився надати дозвіл на виїзд дитини за кордон на лікування, відпочинок дитини. Зібраними у справі доказами підтверджується, що має місце невиконання [PERSON] свого обовязку по утриманню дитини, що вказує на те, що батько не виконує обовязку щодо піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, оскільки від належного утримання дитини залежить те, щоб дитина росла фізично, морально, духовно здоровою. Спір щодо участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] в суді не розглядався, доказів перешкод з боку як матері дитини у спілкуванні з сином чи у іншому прояві участі у вихованні дитини не надано. За станом здоров'я дитини дитина в судовому засіданні не заслуховувалась.. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обовязків, який застосовується за наявності зазначених статтею 164 СК України підстав та здійснюється тільки у судовому порядку. Перш за все, позбавлення батьківських прав спрямоване на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обовязків. Позбавлення батьківських прав це засіб впливу на батьків, які само звільнилися від виконання законодавчо визначених обовязків щодо дитини. Ухилення від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дітей є умисною протиправною поведінкою, яка характеризується психічним ставленням особи до своєї поведінки та її наслідків: усвідомлення особою суспільної небезпеки своєї поведінки; передбачення її суспільно небезпечних наслідків; бажання настання таких наслідків або свідоме припущення їх настання. Ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню сина [PERSON] наявне та доведене, що згідно пункту 2 частини 1 статті 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Орган опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області підтримали вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] з підстав ухилення батька дитини від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню дитини. Відповідач у сенсі положень статті 169 СК України не позбавлений у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення батьківських прав, поновити свої батьківські права відносно сина. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За змістом вказаної норми, розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, тобто не має постійного, стабільного заробітку (доходу), з якого було б можливо відраховувати аліменти у частковому співвідношенні, що підтверджується офіційними доказами. При визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини суд враховує, що відповідач є працездатного віку і не позбавлений можливості самостійно працевлаштуватись, інших утриманців немає, суд вважає за можливе визначити спосіб та розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1000 грн щомісяця. Вказаний розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини та не буде порушувати права відповідача.. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 640 грн судового збору.

Outcome: approved