Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, яку мотивувала тим, що [INFO] у померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , але державний акт на яку не було отримано. Посилаючись на те, що спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, частково її оформила, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права на усю спадщину у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавиці на вищевказану земельну ділянку, позивач просить визнати за нею право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документу на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Сторони у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач свої вимоги підтримує, а представник відповідача проти позову не заперечує (а.с.25,27). Ураховуючи заяви сторін, суд визнав за можливе розглянути справу в їх відсутністьта без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. Матеріалами справи установлено, що [INFO] у м.Тростянець Сумської області померла [PERSON] (а.с.9), після смерті якої відкрилася спадщина на усе належне їй майно, у т.ч. на земельну ділянку площею 586 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] . Зазначена земельна ділянка була надана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення виконкому Тростянецької міської Ради народних депутатів Сумської області за №331 від 20.10.1993 (а.с.13), але державний акт не був отриманий. [PERSON] помер [INFO] у м.Тростянець Сумської області (а.с.14). Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після його смерті регулюються нормами ЦК УРСР. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] відповідно до статті 548 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки проживала разом з ним на момент його смерті, вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини Спадкоємець [PERSON] відповідно до вимог чинного законодавства, спадщину після смерті [PERSON] прийняла та частково оформила свої спадкові права, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок із господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] та зареєструвала своє право власності. На вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок, що належав [PERSON] , який помер [INFO] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки посвідченого Тростянецькою держнотконторою, 22.03.1956 року за зареєстрованим номером 670, та зареєстрованого в Сумському міжміському бюро технічної інвентаризації 12.12.1996 року в реєстрову книгу №24-107, спадщину після якого фактично прийняла його дружина [PERSON] , але юридично не оформила своїх спадкових прав (а.с.10,11). Натомість, оформити свої спадкові права на земельну ділянку по [ADDRESS] , позивач не має можливості у зв`язку із відсутністю державного акта на цю земельну ділянку. За відомостями відділу у Тростянецькому районі Держгеокадастру у Сумській області у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та факту реєстрації земельної ділянки не встановлено (а.с.26). Відповідно дост.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно дост.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ЗУ «Про державний земельний кадастр» та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із ст.18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №55931199 від 19.04.2019 після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №369/2006 та 10.07.2014 року видано свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, що знаходяться у [ADDRESS] (а.с.33,34). Таким чином, прийнявши спадщину після смерті матері [PERSON] позивач набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали померлій включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки, що є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved