Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2013, мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2013 року народження та [PERSON] , 2016 року народження. Через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунківз червня 2016 року, спільним побутом не пов`язані, проживають окремо. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 14.01.2019 (а.с.17) позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12.02.2019 (а.с.30) підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. У зв`язку із припиненням повноважень раніше визначеного судді, 23.04.2019 було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи та згідно із ухвалою судді від 20.05.2019 (а.с.44), цивільна справа за заявою [PERSON] була прийнята до провадження судді Куц Т.О. Ухвалою суду від 10.07.2019 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Від позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги нею підтримані повністю. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, натомість надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 27 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області складено відповідний актовий запис за номером 321 (а.с.8). Подружжя мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.9-10). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. Отже, позов необхідно задовольнити, шлюб розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved