Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Калинівської міської ради про виділення в натурі 1/2 частки житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області (справа № 2-693/09) від 11.06.2009 року вона була власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Згідно рішення Калинівської міської ради народних депутатів № 619 від 23.10.1996 року за землекористувачами вказаного будинковолодіння закріплена земельна ділянка, площею 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства, обслуговування житлового будинку та господарських будівель, посіву городніх культур. В подальшому, частину, а саме 1/2 вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, вона продала своєму братові [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 11.09.2012 року, реєстраційний номер № 1555. Частини житлового будинку, якими вони користуються мають окремі входи та існує можливість ведення окремого господарства. Добровільно досягти згоди на виділення в натурі 1/2 частки житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою з відповідачем [PERSON] не представляється можливим, тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Слізяк Н.Р., в судове засідання не з'явилися. Однак від представника на адресу суду надійшла заява в якій просить розгляд по справі проводити в його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти поділу представленому, згідно висновку оціночно - будівельної, будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи № 390 від 07.01.2018 року, а саме розподіл житлового будинку провести у відповідності до варіанту 2 (додаток 3), встановлення порядку користування земельною ділянкою провести у відповідності до варіанту 2 (додаток 4). Представник відповідача - адвокат Никитюк О.І. до розгляду справи по суті в судовому засіданні подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти позовних вимог, заявлених позивачем не заперечує. Згідний на поділ відповідно до висновку експерта, а саме розподіл житлового будинку провести у відповідності до варіанту 2 (додаток 3), встановлення порядку користування земельною ділянкою провести у відповідності до варіанту 2 (додаток 4). Пердставник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Калинівської міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити в його відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так судом встановлено, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області (справа № 2-693/09) від 11.06.2009 року позивач [PERSON] була власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] (а.с. 4, 5, 6). Згідно рішення Калинівської міської ради народних депутатів № 619 від 23.10.1996 року за землекористувачами вказаного будинковолодіння закріплена земельна ділянка, площею 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства, обслуговування житлового будинку та господарських будівель, посіву городніх культур (а.с. 14). В подальшому, частину, а саме 1/2 вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, позивач [PERSON] продала своєму братові - відповідачу [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 11.09.2012 року, реєстраційний номер № 1555. Частини житлового будинку, якими користуються сторони мають окремі входи та існує можливість ведення окремого господарства (а.с. 7, 8, 9-13). Провести розподіл будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою в добровільному порядку немає можливості, оскільки між сторонами не досягнута остаточна згода про розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та не визначено порядок користування земельною ділянкою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. За правилами ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Однак надання у володіння зазначеної частки в натурі можливе лише за умови, що майно є подільним у відповідності до ч. 2 ст. 183 цього Кодексу. Якщо надання частки в натурі є неможливим, співвласник вправі вимагати від інших співвласників матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно висновку експерта № 390 від 17.01.2018 року за результатами проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи встановлено, що ринкова вартість житлового будинку літ. А з прибудовами, загальною площею 90,8 кв.м., господарських будівель і споруд домоволодіння [ADDRESS] станом на час проведення дослідження визначена за порівняльним підходом, без урахування вартості земельного компонента, складає 596738 грн. (90,8х6572=596738). Також експертом визначено технічно можливі варіанти розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та запропоновано варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, площею 823,0 кв.м., за адресою [ADDRESS] між співвласниками. За таких обставин, враховуючи заяви сторін щодо варіанту розподілу 2 (додатки, 3, 4), суд дійшов висновку, що розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та порядок користування земельною ділянкою слід проводити в наступному порядку, а саме: [PERSON] виділити в натурі 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих по [ADDRESS] (варіант 2, позначено зеленим кольором в додатку 3 експертизи № 390 від 17.01.2018 року) - частина житлового будинку літ. А, загальною площею 33,3 кв.м., а саме: частина кімнати 1-3 - площею 10,9 кв.м., кімната 1-6 - площею 18,6 кв.м., коридор 1-7 - площею 3,8 кв.м., вартістю 137239 грн.; веранда літ. а, вартістю 21632 грн.; ганок, вартістю 1896 грн.; гараж літ. В, вартістю 21488 грн.; сарай літ. Д, вартістю 48574 грн.; погріб з шиєю літ. п/Д, вартістю 31965 грн.; 1/2 колодязя літ. К, вартістю 6672,5 грн.; огорожі №1 (вартість 1м - 1154,71 грн.), вартістю 26951 грн.; 1/2 хвіртки №2, вартістю 1152 грн.; 1/2 воріт №3, вартістю 4384 грн., а всього загальною вартістю 301953,5 грн. Ідеальна частка становить 298369 грн., відхилення від ідеальної частки більше на 3584,5 грн. [PERSON] виділити в натурі 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих по [ADDRESS] (варіант 2, позначено рожевим кольором в додатку 3 експертизи № 390 від 17.01.2018 року) - частина житлового будинку літ. А, загальною площею 26,8 кв.м., а саме: частина кімнати 1-3 - площею 7,0 кв.м., кухня 1-4 - площею 9,4 кв.м., кімната 1-5 - площею 10,4 кв.м., вартістю 110451 грн.; прибудова літ. а1, вартістю 72816 грн.; сарай літ. Б, вартістю 82430 грн.; погріб літ. П/Б, вартістю 10682 грн.; сарай літ. б, вартістю 6197 грн.; 1/2 колодязя літ. К, вартістю 6672,5 грн.; 1/2 хвіртки №2, вартістю 1152 грн.; 1/2 воріт №3, вартістю 4384 грн., а всього загальною вартістю 294784,5 грн. Ідеальна частка становить 298369 грн., відхилення від ідеальної частки менше на 3584,5 грн. Частки співвласників після розподілу: [PERSON] - 49/100, [PERSON] - 51/100. Ремонтно-будівельні роботи, які необхідно провести при поділі житлового будинку, для ізольованого користування частками будинку: - влаштувати перегородку в кімнаті 1-3; - закласти дверний отвір між кухнею 1-4 та коридором 1-7; - закласти дверний отвір між кімнатою 1-5 та кімнатою 1-6. Встановити наступний порядок користування земельною ділянкою домоволодіння [ADDRESS]: ідеальна частка [PERSON], в земельній ділянці, площею 823,0 кв.м., становить 411,5 кв.м., земельна ділянка спільного користування, площею 85,0 кв.м., становить 42,5 кв.м., земельна ділянка виділена у індивідуальне користування, площею 738,0 кв.м., становить 411,5 кв.м. (варіант 2, позначено зеленим кольором в додатку 4 експертизи № 390 від 17.01.2018 року); ідеальна частка [PERSON], в земельній ділянці, площею 823,0 кв.м., становить 411,5 кв.м., земельна ділянка спільного користування, площею 85,0 кв.м., становить 42,5 кв.м., земельна ділянка виділена у індивідуальне користування, площею 738,0 кв.м., становить 411,5 кв.м. (варіант 2, позначено рожевим кольором в додатку 4 експертизи № 390 від 17.01.2018 року). Відповідно до частин першої-третьої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина перша статті 368 ЦК України). Згідно з частинами першою-третьою статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так позивачкою [PERSON] при подачі позову було сплачено 551,20 грн. судового збору та 7800 грн. за проведення судової експертизи. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] половину понесених судових витрат, що становить 4175,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved