Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою в якій просить встановити факт її проживання з її вітчимом, [PERSON], який помер [INFO] року, з 2008 року по день смерті останнього, а саме до [INFO]. Заяву мотивує тим, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина яка складається з частини квартири [ADDRESS]. Заявник у встановлений законом строк звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Як вказує заявник вона починаючи з 2008 року почала проживала разом зі своєю матір'ю, [PERSON], та її чоловіком, [PERSON], в зазначеній вище квартирі. Необхідність постійного її проживання була викликана поганим станом здоров'я матері та вітчима і необхідністю постійного догляду за ними. Після смерті матері, [INFO] року, вона продовжила проживати з вітчимом, а після його смерті, по даний час вона проживає в квартирі. Встановлення даного факту [PERSON] необхідно для прийняття спадщини після смерті [PERSON], як спадкоємцем четвертої черги. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. У судовому засіданні [PERSON] та її представник заявлені вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, в подальшому подала заяву якою просила розглядати справу без її участі та без фіксації судового засідання. Заінтересована особа [PERSON] надав до суду заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, її представника та показання свідків, судом встановлені наступні правовідносини: згідно свідоцтва про народження, виданого на підставі а.з. № 99 від 06.10.1967 року складеного у Райбюро ЗАГС Гардшауської області, Туркменістан, [PERSON] народилася [INFO] року. Матір'ю в свідоцтві була записана [PERSON]. Батько в свідоцтві про народження не зазначений (а.с.11). [PERSON] 13.10.1983 року уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.13). Зважаючи на викладене слід, дійти висновку, що [PERSON] є вітчимом [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого на підставі актового запису № 1979 від [INFO] року складеного відділом ДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.15). Після її смерті залишалося майно у вигляді 3/4 частин квартири [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.11.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори виданого на ім'я [PERSON], було посвідчено її право власності на 3/8 частин спадкової квартири. На 1/8 частину вказаної квартири, державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.11.2013 року [PERSON]. Того-ж дня, державним нотаріусом на ім'я [PERSON], було видано свідоцтво про право власності від 25.11.2013р., яким було посвідчено право власності [PERSON] на 1/2 частку спадкової квартири у праві спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] помер [INFO] року (а.с.17), після його смерті, з урахуванням обставин зазначених вище, відкрилася спадщина, яка складається з 5/8 частин квартири [ADDRESS]. Як спадкоємець четвертої черги, [PERSON] звернулася до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини до майна [PERSON], померлого [INFO] року, оскільки вважає, що вона проживала зі спадкодавцем однією сім'єю більш п'яти років. Судом встановлено, що разом з [PERSON] та [PERSON], починаючи з 2008 року, однією сім'єю проживала [PERSON], яка є дочкою [PERSON]. Факт переїзду [PERSON] у 2008 року до матері та вітчима був викликаний хворобою її матері. Відповідно до ч. 2 ст. 2 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003 року, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] з 2008 року по час смерті останнього підтверджується допитаними у судовому засіданні свідками. Так, свідок [PERSON], підтвердив той факт, що [PERSON] з часу захворювання [PERSON], а саме з 2008 року, переїхала до матері та вітчима, де постійно проживала в квартирі [ADDRESS] однією сім'єю з матір'ю, [PERSON], та вітчимом, [PERSON]. [PERSON] з батьками мала спільний бюджет, вона спільно вела господарство, в них існувала фінансова та психологічна залежність, піклувалися один за одного. Після смерті матері, [INFO] року, вона продовжила проживати з вітчимом, [PERSON] до його смерті [INFO] року, так як останній потребував сторонньої допомоги. Факт проживання заявниці з вітчимом однією сім'єю також підтверджується актом від 15.02.2015 року складеного та підписаного сусідами [PERSON], померлого [INFO] року, договором замовлення на організацію проведення поховання [PERSON]. Частиною 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом, і таки, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд вважає, що [PERSON] в повній мірі доведений факт її спільного проживання однією сім'єю з вітчимом [PERSON] з 2008 року по [INFO] року, день смерті останнього. Таким чином пред'явлена заява є обґрунтованою, доведеною, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного відповідності до ч.2,4 ст. 3 СК України, ч.2 ст.256 ЦПК України,

Outcome: approved