Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на спільного малолітнього сина, яким просила стягнути на її користь з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на їх спільного малолітнього сина в сумі 96059,59 грн. В обґрунтування позовних вимог остання посилається на те, що шлюб з [PERSON] був укладений 27.06.2009. Від цього шлюбу народився син: [PERSON] , [INFO] . У 2016 році шлюб між ними був розірваний на підставі рішення суду. 21.04.2017 рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з батька були стягнуті аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 06.03.2017 до досягнення дитиною повноліття. Батько дитини починаючи з 2017 року майже не сплачує аліменти на утримання дитини. Державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надано розрахунок заборгованості за в/д № 200/3731/17 про стягнення аліментів з відповідача, згідно цієї довідки загальна сума заборгованості складає 96059,59 грн. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц зазначаються, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, яка відраховується з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому, день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто, заборгованість за місяць помножується на кількість днів заборгованості та помножується на один відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. З урахуванням вищенаведеної формули Великої Палати Верховного Суду, розмір пені за період з березня 2017 року по лютий (включно) 2021 року, що підлягає стягненню з відповідача становить 1 053 619,92 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України, максимальний розмір пені за прострочення сплати аліментів складає не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами. У зв`язку з вище викладеним, позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пені) за прострочення сплати аліментів, яка становить 96 059,59 грн. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 19.04.2021. Ухвалою Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська від 05.05.2021 за клопотанням відповідача було призначено підготовче судове засідання по справі. 14.05.2021 канцелярією суду відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив відмовити в позові в повному обсязі з наступних підстав. 27 квітня 2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, до досягнення дитини повноліття, починаючи стягнення з 06.03.2017. 19.07.2017 позивачем подано до Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заяву про прийняття виконавчого документа (листа) до виконання з відміткою про отримання «від 25.07.2017». В даній заяві позивачка, просить прийняти до виконання виконавчий лист та відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа №200/3731/17. 27.07.2017 державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Проник Є.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54393300 за виконавчим листом № 200/3731/17, виданого 18.07.2017. З 27.07.2017 по листопад 2018 відповідачем сплачувалися аліменти. Тому 27.11.2018 [PERSON] подала до Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заяву відповідно до змісту якої, остання просила повернути без подальшого виконання виконавчий лист № 200/3731/17 та зазначила, що матеріальних претензій до боржника не має. Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.11.2018 виконавчий лист № 200/3731/17 від 18.07.2017 повернуто стягувачу, виконавче провадження № 554393300 припинено. Вищевказане свідчить, що відсутня вина [PERSON] щодо не сплати заборгованості по аліментах в період з 06.03. 2017 по 27.11. 2018 як підстава стягнення пені, адже у відповідача, заборгованості зі плати аліментів в період з 06.03.2017 по 27.11.2018 не було. Вказане також підтверджуються розрахунком заборгованості державного виконавця Самарського ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) Б.А. Федько від 07 травня 2021 року. Відповідно до змісту якого заборгованість у виконавчому провадженні № 62791212 виникає у відповідача з кінця листопада 2018 року. Провадження № 62791212 відкрито на підставі заяви [PERSON] від 28.07.2020, вказане підтверджується заявою про примусове виконання рішення суду, постановою про відкриття провадження від 12.08.2020, інформаційною довідкою із сайту «Автоматизована система виконавчих проваджень». На підтвердження заборгованості позивач надає розрахунок заборгованості який охоплює період з січня 2020 року по листопад 2020 рік, хоча просить стягнути заборгованість за період з 06 березня 2017 року по 05 березня 2021 року. Вказаний розрахунок заборгованості не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5). Відповідно до частини 13 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувана протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості виданий стягувану 27 листопада 2020 року, свою чинність він втратив з 28 грудня 2020 року, за два місяця до дати подання позову до суду, а тому в силу статті 77 Цивільного процесуального кодексу України є неналежним доказом по справі. Відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідачем не визнається позовна вимога, щодо стягнення з останнього на користь [PERSON] судових витрат, оскільки на підставі п.3 частини першої ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. В силу ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення даного позову, судовий збір стягується з відповідача на користь держави, а не на користь позивача - [PERSON] . 27.05.2021 представником позивача [PERSON] канцелярією суду було подано відповідь на відзив, відповідно до якого останній просив задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі, наголошуючи на тому, що у своєму відзиві відповідачем не заперечується той факт, що заборгованість по сплаті аліментів становить 90351,94 грн., а не 96056,59 грн., як зазначено позивачем. Проте, свій розрахунок суду не надає. В судовому засіданні, яке відбулося 30.06.2021 представником відповідача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів було визнано в розмірі 81233,94 грн., оскільки позивач в позовній заяві просила стягнути заборгованість за період з 06.03.2017 по 05.03.2021. Відповідно до розрахунку заборгованості за в/д №200/3731/17 від 07.07.2020 про стягнення аліментів з [PERSON] виданого державним виконавцем Федько Б.А. від 26.05.2021 сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження станом на березень 2021 року складає 81233,94 грн. (а.п. 103). 30.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 12 ч. 3 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особою, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. \~\~Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Суд встановив, що згідно з копією свідоцтва про народження виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виданого повторно 09.10.2019 батьками [PERSON] , який народився [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.п.6). Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.03.2017 до досягнення дитиною повноліття (а.п. 7-8). У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Федько Б.А. розглянуто заяву про примусове виконання та відкрито виконавче провадження № 63791212, про що свідчить копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2020 (а.п. 9-10). Відповідно до розрахунку заборгованості за в/д №200/3731/17 від 07.07.2020 про стягнення аліментів з [PERSON] виданого державним виконавцем Федько Б.А. від 26.05.2021 сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження станом на березень 2021 року складає 81233,94 грн. (а.п. 103)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»). Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд. Відповідно до частини п`ятої\~статті 124 Конституції України\~судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої\~статті 129 Конституції України\~до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами\~СК України. Статтею 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Положеннями частин 1, 3\~статті 549 ЦК України\~визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на стягнення неустойки (пені) виникає в особи у зв`язку із юридичним фактом порушення особою обов`язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов`язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов`язку зі сплати аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів. Таких правових висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18). Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму, враховуючи законодавче обмеження щодо розміру пені у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості. Разом з тим, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.2\~постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена\~ст.196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Заборгованість зі сплати аліментів станом на березень 2021 року становить 81233,94 грн. Відповідачем станом на день розгляду справи до суду не було надано доказів сплати зазначеної суми заборгованості та не надано доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Враховуючи позицію представника позивача, відповідно до якої остання позов визнала частково в частині стягнення аліментів з [PERSON] , станом на березень 2021 року у сумі 81233, 94 грн., суд вважає, що позовна заява в цій частині підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Враховуючи ту обставину, що сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження станом на березень 2021 року складає 81233,94 грн. В решті частини позовних вимог [PERSON] слід відмовити, оскільки остання просила стягнути з відповідача заборгованість, яка була за період з 06.03.2017 по 05.03.2021. \~ \~ \~ \~Позивачем [PERSON] перед поданням позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 960 грн. 70 коп. Враховуючи ту обставину, що згідно з п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати за сплату судового збору. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 812,33 грн., пропорційно частині задоволених вимог (81233,94*100/96059,59*960,59/100 = 812,33). Позовні вимоги позивачки, щодо негайного виконання судового рішення в межах суми платежу, встановленого законом за один місяць не підлягають задоволенню, оскільки згідно п.1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про\~\~стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, тобто\~ст. 430 ЦПК України\~не передбачає негайне виконання судового рішення у справах про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Outcome: partial