Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Пастирської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги вона мотивувала наступним. 22 липня 2003 року померла [PERSON], яка доводилась позивачу тіткою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5444га, кадастровий номер 7123786000:02:002:0226, розташовану в адмінмежах Пастирської сільської ради Смілянського району Черкаської області, належну померлій [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР №092730 від 23 січня 2004 року. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадщиною прийняв, оскільки проживала без реєстрації разом з померлою на день відкриття спадщини та мала на руках належний померлій сертифікат на право на земельну частку (пай). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Пастирської сільської ради Смілянського району Черкаської області 22 листопада 1990 року за реєстровим №61, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона законом матиме право заповіла [PERSON] Проте, оформити успадковану земельну ділянку [PERSON] позбавлена можливості, оскільки державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР №092730 від 23 січня 2004 року, виготовлений та зареєстрований після смерті спадкодавця. Посилаючись на ці обставини позивач звернулася в суд з позовом до відповідача і просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач подала до суду заяву відповідно до якої просила задовольнити її позовні вимоги та розглянути справу без її участі. Відповідач позов визнав повністю, про що направив до суду заяву відповідного змісту. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, ґрунтуючись на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-СР № 220011, [PERSON] померла 22 липня 2003 року. Як вбачається із заповіту від 22 листопада 1990 року, посвідченого секретарем виконкому Пастирської сільської ради Смілянського району Черкаської області за реєстровим №61, [PERSON], все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона законом матиме право заповіла [PERSON] Згідно довідки виконкому Пастирської сільської ради Смілянського району Черкаської області №410 від 05 липня 2016 року померла [PERSON], [INFO], до дня смерті 22 липня 2003 року постійно була прописана та проживала в с. Пастирське (селище Богуново), Смілянського району, Черкаської області, по вул. Лісна, 3. Разом з нею до дня смерті проживала без реєстрації [PERSON], [INFO]. Отже, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадщиною. При цьому, [PERSON] мала на руках належний померлій сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Разом з тим, як вбачається з листа державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори, що згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України 22.02.2012 року №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.3 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов'язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до закону проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Відповідно повідомлення Управління Держгеокадастру у Смілянському районі Черкаської області №29-28-0.5-2547/15-16 від 24 червня 2016 року, у державному фонді документації із землеустрою Управління Держгеокадастру у Смілянському районі Черкаської області зберігається державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР №092730 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №476 від 23 січня 2004 року на імя [PERSON], земельна ділянка розташована в адміністративних межах Пастирської сільської ради Смілянського району Черкаської області площею 3,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт на право власності на земельну ділянку не отриманий, про що свідчить відсутність підпису про отримання. Згідно ст.9 ЦК України 1963 року, в редакції на момент виготовлення державного акта, здатність мати цивільні права і обов'язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами [PERSON] РСР та інших союзних республік. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Згідно ст.10 ЦК України 1963 року, в редакції на момент виготовлення державного акта, громадяни можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно, обирати рід занять і місце проживання, мати права автора твору науки, літератури і мистецтва, відкриття, винаходу, раціоналізаторської пропозиції, промислового зразка, а також мати інші майнові та особисті немайнові права. Відповідно до ст.11 ЦК України 1963 року, в редакції на момент виготовлення державного акта, здатність громадянина своїми діями набувати цивільних прав і створювати для себе цивільні обов'язки (цивільна дієздатність) виникає у повному обсязі з настанням повноліття, тобто після досягнення вісімнадцятирічного віку. Право власності померлої [PERSON] на земельну ділянку на момент її смерті не було оформлено та зареєстроване відповідно до вимог діючого законодавства. При цьому, право власності спадкодавця не може підтверджуватися правовстановлювальними документами, виготовленими після його смерті. В звязку з цим, державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори рекомендовано [PERSON] звернутися до суду з відповідними вимогами. Приймаючи до уваги, що позивач довела факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], а саме зазначеного спадкового майна, суд відповідно до положень ст.ст. 524-527, 534, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1220, 1223, 1233, 1235, 1268-1270 ЦК України, вважає за необхідне визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування по заповіту. На підставі наведеного, ст.ст. 524-527, 534, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1220, 1223, 1233, 1235, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved