Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 30 червня 2015 року між нею та [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продаж житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. В рахунок виконання укладеного договору, 30 червня 2015 року [PERSON] сплатила [PERSON] 23000 грн. вартості житлового будинку. [PERSON] в свою чергу на виконання досягнутої домовленості надала [PERSON] розписку про отримання грошей в сумі 23000 грн. в рахунок придбаного житлового будинку, передала ключі від житлового будинку та технічну документацію на нього, при цьому зобов'язався з'явитися до нотаріальної контори, щоб нотаріально посвідчити фактично укладений і виконаний сторонами в повному об'ємі договір купівлі-продажу. На сьогоднішній день [PERSON] відмовляється нотаріально оформити договір купівлі-продажу. Тому вона просить суд встановити факт укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та визнати за нею право власності на майно, придбане за договором купівлі-продажу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву із проханням вирішити справу в її відсутність і задовольнити її позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів Правовідносини, що є предметом спору між сторонами по справі, регулюються цивільним законодавством України щодо правових наслідків недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Зокрема, відповідно до ст.ст.220, 328 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що сторони 30 червня 2015 року дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] ціною 23000 грн. На виконання такої взаємної домовленості добросовісний покупець [PERSON] передала продавцю [PERSON] обумовлену ними суму грошових коштів у розмірі 23000 гривень, взамін фактично отримала придбане майно. На даний час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються також і поданими позивачем письмовими доказами, а саме: розпискою [PERSON] про отримання від [PERSON] коштів в сумі 23000 грн. в рахунок оплати придбаного житлового будинку (а.с.3), копією паспорта громадянина України відповідача [PERSON] (а.с.4), копією техпаспорта на житловий будинок (а.с.5-7), копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 серпня 1992 року (а.с.8). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає дійсним факт укладення позивачем 30 червня 2015 року із відповідачем договору купівлі-продажу житлового будинку, за позивачем слід визнати право власності на майно в порядку його придбання за договором купівлі-продажу як за добросовісним набувачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved