Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 40000,00 грн., інфляційних втрат в розмірі 40,00 грн. та 3 % річних від суми боргу в розмірі 838,36 грн. У позовній заяві [PERSON] зазначила, що між нею та [PERSON] 03 серпня 2012 року було укладено договір позики на загальну суму 40000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 31 грудня 2012 року, про що свідчить розписка. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти у розмірі 40000,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 40,00 грн. та 3 % річних від суми боргу в розмірі 838,36 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог та підтвердження укладання договору позики та його умов позивач представила суду оригінал розписки відповідача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що представник позивача не заперечив проти заочного розгляду справи та подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, надіславши їй копію повного заочного рішення для забезпечення можливості подання заяви про його перегляд. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем зобов'язання за договором позики, тобто із досліджених обставин випливають зобов'язальні правовідносини. Судом встановлено, що 03.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на загальну суму 40000,00 гривень. На підтвердження отримання коштів та укладання договору позивач надала суду оригінал розписки від 03.08.2012 року. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В обумовлений договором термін та в наступному, відповідач гроші не повернула. Зазначена обставина нічим не спростована. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, в даному випадку зобов'язання за договором позики від 28.08.2010 року. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Досліджені в судовому засіданні обставини справи та проведені розрахунки підтверджують належну обґрунтованість доказами вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь коштів за договором позики у розмірі 40000,00 грн., 3% річних у розмірі 838,36 грн., та 40,00 грн. інфляційних витрат, а всього 40878,36 грн., у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно сумі стягнутих коштів. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 8, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved