Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Харківського районного суду Харківської області із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця [INFO], місце смерті - Донецька область, м. Макіївка, яка настала 13 лютого 2016 року у віці 78 років внаслідок інтоксикації, злоякісного новоутворення правої легені. Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець [INFO], помер у м. Макіївка Донецької області, у віці 78 років. Смерть настала у місті Макіївка Донецької області внаслідок інтоксикації, викликаної злоякісним новоутворенням правої легені, на території не підконтрольній Україні. [PERSON] був чоловіком заявника і родинний зв'язок між ними підтверджується Свідоцтвом про одруження. 09 березня 2017 року Харківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області відмовив у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] через те, що лікарське Свідоцтво про смерть не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Отримати лікарське Свідоцтво про смерть встановленого зразка є неможливим через те, що на території м. Макіївка Донецької області органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. В зв'язку з цим для заявника виникла необхідність встановлення факту смерті у судовому порядку для проведення державної реєстрації смерті її чоловіка, що спонукало її звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. У судове засідання сторони не зявилися, до суду надали заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що 13 лютого 2016 року на тимчасово окупованій території України - м. Макіївка Донецької областіпомер [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженець [INFO], у віці 78 років, що підтверджується копією лікарського Свідоцтва про смерть № 72 від 15.02.2016p., виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги № 3 м. Макіївки (а.с.10). Дані обставини створюють перешкоди заявнику для отримання Свідоцтва про смерть чоловіка державного зразку України. Факт родинних відносин з померлим [PERSON] та заявником підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії І-УР № 644105(а.с.8). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, а чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, в звязку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Вимогами ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, а тому суд вважає за необхідне рішення про встановлення факту смерті 13 лютого 2016 року на тимчасово окупованій території України - в м. Макіївка Донецької області[PERSON], [INFO], допустити до негайного виконання. На підставі викладеного, ст.ст. 234, 235, 256, 257-1, 259 ЦПК України,

Outcome: approved