Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що в період з 2012 року по 2015 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 07.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано та після розірвання шлюбу відповідач змінив прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.03.2019 року ухвалено стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, однак, зі слів позивача, аліменти на утримання [PERSON] відповідач жодного разу не сплачував, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.10.2019 року борг становить 16 129,03 грн. За змістом позовної заяви, відповідач ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання дитини, не цікавиться духовним розвитком дочки, уникає будь-якого спілкування з дитиною, а тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позові, просила їх задовольнити. Додала, що після розлучення дитина жодного разу не бачила батька, хоча майже кожного разу він проходить на вулиці поряд з ними. Родинних зв`язків з батьком донька не відчуває, відповідач не цікавиться життям дитини, навчанням, її здоров`ям, матеріально не забезпечує, не вітає з днем народження. Крім того, створює перешкоди, які полягають в неможливості виїхати за кордон без згоди батька. В судове засідання, призначене на 25.06.2020 року, [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Представник третьої особи в судове засідання 25.06.2020 року не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Свідок [PERSON] , яка є рідною матір`ю позивача, в судовому засіданні підтвердила факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. Зокрема, зазначила, що сторони чотири роки тому розлучилися, після цього не бачились. Коли дитині виповнився рік відповідач перестав з ними проживати. При зустрічі у дворі навіть не вітався та до дитини не підходив. Жодного разу відповідача не було на дні народження дитини, матеріально їй не допомагає, дитина батька не знає. Аналогічні пояснення надала в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача. Крім того, зазначила, що знає сторін з грудня 2014 року і тоді вже вони не проживали разом, її діти відвідують з малолітньою [PERSON] один садочок. Від дитини позивача ніколи не чула про батька, а при спілкуванні з відповідачем останній казав, що дитина не його і допомагати чужим дітям він не буде. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07.10.2015 року шлюб між подружжям розірвано. 11.03.2019 року рішенням Богунського районного суду м. Житомира ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання дитини в твердій грошовій сумі 2 000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.04.2019 року визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , надано дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини за адресою: [ADDRESS] без згоди батька [PERSON] Із довідки про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі, виданої [PERSON] Богунським ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області 09.10.2019 за №84136 вбачається, що за період з січня 2019 року по вересень 2019 року позивач не одержувала від відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] . Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.10.2019 року становить 16 129,03 грн., що підтверджується розрахунком від 09.10.2019 року №84121. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, виходячи із інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та вказаний висновок був затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №704 від 17.06.2020 року. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на встановлені судом обставини справи, суд вважає доведеним факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: approved