Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно, в якому, просила суд, визнати договір купівлі-продажу гаражу з відповідними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Чехова, 1А, укладений 25.12.2012 року між [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], і [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], дійсним. Визнати за [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на гараж та відповідні будівлі та споруди, а саме: гараж літ. «Л», оглядову яму літ. «С», погріб літ. «Н», сарай літ. «Л1», погріб літ. «И», ворота, огорожу, розташовані за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Чехова, 1«А». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у 1990 році було завершено будівництво гаража по вул. Чехова, 1«А» в місті Чугуєві, Харківської області. [PERSON] почав вводити в експлуатацію вказане приміщення, проте у звязку зі смертю так і не встиг здати в експлуатацію вказане приміщення та отримати на своє імя свідоцтво про право власності на вказаний гараж з відповідними будівлями та спорудами. 18 грудня 1997 року Виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області [PERSON] на імя [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на гараж (з майстернею та погребами). 25.12.2012 року між [PERSON], та [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу гаражу з відповідними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Чехова, 1А. На виконання умов договору, позивач передала [PERSON] грошові кошти в сумі 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень, а остання передала їй документи на гараж з відповідними будівлями та спорудами та ключі від гаражу. В договорі від 25.12.2012 року [PERSON] вказала, що має право на гараж з відповідними будівлями та спорудами, як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] померлого 30 вересня 1993 року. Позивач неодноразово зверталася до [PERSON] з проханням у встановленому законом порядку оформити договір купівлі-продажу нотаріально, але остання ухилялась мотивуючи це тим, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі, що позбавляє Позивача можливості реалізувати свої законі права по володінню, користуванню та розпорядженню майном. Зважаючи на викладені обставини позивач змушена звернутися до суду, за захистом своїх прав. Позивач суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідач надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з технічного паспорта на гараж по вул. Чехова, 1«А» в місті Чугуєві, Харківської області, виготовленого 01.08.1997 року, гараж (з відповідними будівлями та спорудами) побудовано в період з 1987 року по 1990 рік. У 1990 році вказане будівництво було завершено. [PERSON] почав вводити в експлуатацію вказане приміщення, проте у звязку зі смертю так і не встиг здати в експлуатацію вказане приміщення та отримати на своє імя свідоцтво про право власності на вказаний гараж з відповідними будівлями та спорудами. 30 вересня 1993 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ВЛ серії №259229, місце реєстрації - Чугуївський районний відділ ЗАГС Харківської області, актовий запис № 350. 01.08.1997 року [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на вказаний гараж. 02.12.1997 року прийомною комісією в складі архітектора міста Чугуєва [PERSON] було складено Акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального гаражу, розташованого за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Чехова, 1А. Рішенням Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 02.12.1997 року №201/20 було вирішено: присвоїти поштову адресу раніше побудованому гаражу: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Чехова, 1А, оформити та видати на імя [PERSON] (на той час померлого) технічну документацію на добудовану майстерню. Рішенням Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 02.12.1997 року № 201/21 акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію гаражу з майстернею було затверджено. 18 грудня 1997 року Виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області [PERSON] на імя [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на гараж (з майстернею та погребами), яке було зареєстроване в Чугуївському міжміському БТІ 31.12.1997 року за № 39. 25.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу гаражу з відповідними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Чехова, 1А. На виконання умов договору, позивач передала [PERSON] грошові кошти в сумі 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень, а остання передала їй документи на гараж з відповідними будівлями та спорудами, а саме: Технічний паспорт на гараж, розташований за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Чехова, 1А, Акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального гаражу від 02.12.1997 року, рішення Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 02.12.1997 року №201/20 про присвоєння адреси раніше побудованому гаражу та оформлення технічної документації на добудовану майстерню, Рішення Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 02.12.1997 року №201/21 про затвердження акту закінчення будівництва та введення в експлуатацію гаражу з майстернею, Свідоцтво про право власності на гараж (з майстернями та погребами) від 18 грудня 1997 року на імя [PERSON] та ключі від гаражу. В договорі від 25.12.2012 року [PERSON] вказала, що має право на гараж з відповідними будівлями та спорудами, як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] померлого 30 вересня 1993 року. Позивач неодноразово зверталася до [PERSON] з проханням у встановленому законом порядку оформити договір купівлі-продажу нотаріально, але остання ухилялась мотивуючи це тим, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі. [PERSON] фактично прийняла спадщину одразу ж після смерті [PERSON], але вона не оформила своїх спадкових прав, не отримала свідоцтво про право на спадщину, що позбавляє позивача можливості реалізувати свої законі права по володінню, користуванню та розпорядженню майном. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. У відповідності до п. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди . Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Отже, зазначений вище договір купівлі-продажу може бути визнано дійсним, оскільки в ньому було досягнуто згоди щодо істотних умов даного договору, а саме предмету договору та ціни. Крім того, позивач виконала угоду шляхом передачі грошей [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved