Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 22.01.2001 року помер її чоловік [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,91 в умовних\~кадастрових гектарах,\~ відповідно\~до дублікату\~сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії СМ №0284395, яку вона прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак оригінал вище згаданого сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~ було втрачено, у звязку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Просила визнати за нею\~ право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ Так, в судовому засіданні встановлено, що 22 січня 2001 року помер чоловік позивачки [PERSON], який мешкав в с. Михайлівка, Буринського району, Сумської області, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі,\~ право на земельну частку (пай)\~ у землі, розташованої на території [PERSON] сільської ради, Буринського району Сумської області,\~ яка перебуває у колективній власності\~ САПТЗТ «Воровського» розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено\~дублікатом сертифікату серії СМ №0284395,\~ яку вона прийняла, у визначений судом додатковий строк, фактично вступивши в управління\~ та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується поясненнями представника позивачки, копією паспорта позивачки, свідоцтвом про смерть спадкодавця, копією дублікату сертифікату, копією свідоцтва про одруження,, копією рішення Буринського районного суду, інформаційною довідкою про вартість земельної частки (паю), довідками [PERSON] сільської ради, копією спадкової справи 196/2017 (а.с.4-11,36-37, 42-51). Разом з тим, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вище згадану земельну частку (пай), оскільки оригінал зазначеного сертифікату за невідомих обставин було втрачено, а отримати новий сертифікат позивачка не спроможна, у звязку із змінами в законодавстві та смертю спадкодавця, що підтверджується поясненнями представника позивача, розясненнями нотаріуса, розясненням відділу у Буринському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с.12,33). Однак право спадкодавця [PERSON] на вказану земельну частку (пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва №666/94 від 10.11.1994 року та Указу\~ від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям №720/95. Зокрема, згідно п.2\~\~ Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям, право на земельну частку (пай)\~ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України (\~ 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що [PERSON], будучи колишнім членом КСП був включений до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000002, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Воровського» 25.05.1995 року і йому\~ вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай)\~ був виданий, що підтверджується, державним актом на право колективної власності на землю серії СМ №000002 та\~ доданим до нього списком громадян, членів сільськогосподарських підприємств (а.с.38-40).\~ Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Так як\~ право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог і необхідності захисту її прав шляхом визнання за нею права на зазначену земельну частку (пай), що було посвідчено за спадкодавцем дублікатом сертифікату серії СМ №0284395.\~

Outcome: approved