Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на своє утримання 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 30.09.2016 року і до закінчення її навчання - до 30 червня 2019 року. Також просила суд стягнути з відповідач на її користь витрати на правову допомогу. У обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач є її батьком. [PERSON] вже досягла повноліття, однак не може працювати у зв'язку з тим, що здобуває освіту на денній формі навчанні, тому перебуває на утриманні виключно своєї матері [PERSON] У зв'язку з цим позивач і звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів з відповідача на своє навчання. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач та її представник проти заочного розгляду справи не заперечують, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року. Її батьками є [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (а.с.4). Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Позивач є студентом денної форми навчання Київського національного університету імені Тараса Шевченка та закінчує навчання 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою від 09 вересня 2016 року (а.с.8). На підставі ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дитину, якщо вона продовжує навчання до досягнення нею двадцяти трьох років, та те, що позивач проживає і знаходиться на утримані своєї матері [PERSON], суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 30.09.2016 року і до закінчення її навчання- до 30 червня 2019 року Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, щомісяця є обґрунтованим та доцільним. Також суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги у частині стягнення витрат на правову допомогу, оскільки відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надавання безоплатної правової допомоги. Витрати на правову допомогу підтверджуються фактами реального надання правової допомоги саме по цій цивільній справі, а саме погодинним розрахунком наданої правової допомоги, квитанціями про оплату правової допомоги у загальному розмірі 890,00 грн, тому суд приходить до висновку про задоволення відшкодування витрат на правову допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved