Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її бітьків. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 07 серпня 2012 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: - земельної ділянки, розташованої на території Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області загальною площею 5,9457 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку належало померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 023516, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 51 та відомістю з документації із землеустрію, що включена до Державного фонду документації із землеустрію № 1-28-99, 6-454/15-16 від 14.03.2016 року; - земельної ділянки, розташованої на території Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, загальною площею 1,7154 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку належало померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 089941, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 442090001601776 та відомістю з документації із землеустрію, що включена до Державного Фонду документації із землеустрію № 1-28-99, 6-453/15-16 від 14.03.2016 року. Спадщину після її смерті вона фактично прийняла разом із батьком - [PERSON], бо на момент смерті вони були зареєстровані й мешкали разом із нею, що підтверджується доданою до заяви копією домової книги, але не встигли здійснити переоформлення спадкових прав, бо 31 травня 2014 року батько помер. Після смерті батька позивачки - [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: - земельної ділянки, розташованої на території Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, загальною площею 5,7731 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 023517, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 52 та відомістю з документації із землеустрію, що включена до Державного фонду документації із землеустрію № 1-28-99, 6-451/15-16 від 14.03.2016 року; - земельної ділянки, розташованої на території Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області загальною площею 3,1253 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 089941, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 442090001601775 та відомістю з документації із землеустрію, що включена до Державного фонду документації із землеустрію № 1-28-99, 6-452/15-16 від 14.03.2016 року. Однак, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, неможливо оформити спадщину нотаріально. У зв'язку з чим позивач просить визнати за нею право власності на майно, що залишилося після смерті її батьків. Позивачка в судове засідання не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. На позовних вимогах наполягає та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги його довірительниці просив задовольнити повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], яка померла 07.08.2012 року, та [PERSON], який помер 31.05.2014 року (а.с. 5, 7, 13,14). На момент смерті батьків [PERSON] проживала з ними разом та отримала допомогу на їх поховання (а.с. 6, 8-11, 15-19). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №089941, виданого Білокуракинською райдержадміністрацією 12 березня 2012 року, [PERSON] мала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 1389 площею 1,7154 га, що розташована на території Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області (за межами населеного пункту) (а.с.24). На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №023516, виданого Білокуракинською райдержадміністрацією 24 лютого 2003 року, [PERSON] мала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,9457 га, що розташована на території Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області (а.с.26). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №089940, виданого Білокуракинською райдержадміністрацією 12 березня 2012 року, [PERSON] мав земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №1388 площею 3,1253 га, яка розташована на території Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області (а.с.20). На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №023517, виданого Білокуракинською райдержадміністрацією 24 лютого 2003 року, [PERSON] мав земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,7731 га, яка розташована на території Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області (а.с.22). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Звернувшись до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав, позивач отримала відмову у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів (а.с.29, 38). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її батьків [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved