Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання із своєю тіткою [PERSON], спадкодавцем мотивуючи свої вимоги тим, що встановлення факту необхідне для отримання свідоцтва на право спадкування у видачі якого їй було відмовлено постановою Другої Київської нотаріальної контори від 20.04.2016 року за №2426\\02-31. Представник заявника пояснила, що [INFO] року померла тітка [PERSON] [PERSON], яка була власницею 1/4 часток квартири [ADDRESS] [PERSON] є власником 1/4 частки тієї самої квартири. Померла не мала власної родини та не мала дітей. Саме тому з 1987 року вона проживала однією сім'єю із [PERSON] та її родиною, зокрема, в 1987 році вони обміняли квартиру померлої та квартиру Заявниці на одну 3-кімнатну квартиру [ADDRESS]. В подальшому всі разом, [PERSON], її чоловік та дочка, а також померла тітка приватизували вищевказану квартиру. Між померлою та [PERSON] завжди були добрі відносини, вони ніколи не сварилися, завжди розуміли один одного. Мешкаючи постійно разом із померлою, [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори у встановлений строк, оскільки вважала себе такою, що прийняла спадщину. Спільне проживання [PERSON] із її тіткою можуть бути підтверджені показами свідків. В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги за вищевикладеними обставинами в повному обсязі та просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] з 1987 по 2001 рік, тобто на час відкриття спадщини. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився. Судом про дату судового розгляду повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Направила на адресу суду клопотання з проханням слухати справу у її відсутності. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є дочкою [PERSON] та є власником 1/4 часток квартири [ADDRESS] Померла [PERSON] приходиться їй бабцею, жила із нею із самого її народження, доглядала за нею, відносини між ними завжди були добрі, сімейні. Свідок [PERSON] пояснила, що є подругою та колишньою однокласницею дочки [PERSON] і з дитинства знає її родину. Засвідчила, що регулярно бувала в квартирі однокласниці, бачила як [PERSON] доглядала за нею, відносини в сім'ї завжди були щирі, добрі, вони ніколи не сварилися. Вислухавши пояснення представника завника, дослідивши надані письмові докази та пояснення свідків, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] року у віці 84 років померла [PERSON] про що 1.06.2001 року складено відповідний запис №184, місце смерті - Україна, м. Київ, місце державної реєстрації - відділ реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м. Києві. 20.04.2016 року державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після померлої [INFO] року тітки [PERSON], 1916 року народження, яка була зареєстрована в [ADDRESS] у зв'язку із неможливістю встановити родинні стосунки між [PERSON] та померлою. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу УРСР (що діяв на момент смерті спадкодавця) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. 3гідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п.п. 2 та 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно матеріалів спадкової справи № 277/2015, зареєстрованої у спадковому реєстрі за номером 58878140 з заявою про прийняття спадщини [PERSON], померлої [INFO] року звернулася тільки [PERSON], станом на «22» вересня 2016 року, коли державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] було сформовано копію матеріалів зазначеної спадкової справи заяв інших спадкоємців про прийняття спадщини не надходило. Крім того, за даними довідки № 807, виданої «15» квітня 2016 року Комунальним концерном № 806 на запит державного нотаріуса [PERSON] [PERSON] була зареєстрована за адресою - [ADDRESS] з «03» березня 1987 року по день смерті. Таким чином, у судовому засіданні письмовими доказами, поясненнями свідків було доведено, що на час смерті спадкодавиці [PERSON] [PERSON] мешкала разом із нею. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved