Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення стягуваних аліментів на утримання дитини, зазначивши у позові, що на підставі рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03.03.2011 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Оскільки у СК України 17.05.2017 року відбулися зміни в частині визначення мінімального розміру стягуваних аліментів, а позивач самостійно не має змоги утримувати доньку, просить збільшити розмір стягуваних аліментів і стягувати аліменти щомісячно у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачем [PERSON] до суду подано заяву, в якій він позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, справу просить розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.05.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КГ № 011787 (а.с. 6). На підставі рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03.03.2011 року з [PERSON],\~[INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 зазначеного Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст.. 183 СК України розмір аліментів на одну дитину може бути стягнуто у розмірі однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на двох і більше дітей - половини заробітку ( доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином з урахуванням положень ст. 182 та ст. 183 СК України суд вважає, що мінімально визначений розмір аліментів на одну дитину має становити ? частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом \~зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, оскільки у звязку із внесенням змін з 08.07.2017 року до Сімейного кодексу України в частині визначення мінімального розміру стягуваних аліментів, на які суд послався вище, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду, необхідно збільшити і визначити розмір аліментів у 1/4 частці з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому суд вважає, що вказані зміни в частині збільшення розміру стягуваних аліментів підлягають застосуванню з дня набрання судовим рішенням законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті, визнано позовні вимоги про визнання права власності, а позивач від сплати судового збору звільнена відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки предмет спору стосується стягнення аліментів, тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, який позивач мала сплатити при поданні позову, а саме в сумі 352,40 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави, а решту віднести на державу.

Outcome: approved