Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22.04.2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням суду розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.07.2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] на користь позивача по 1/4 частині зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Дитина хворіє, а тому позивач несе додаткові витрати на лікування сина. Так, дитина перебувала на лікуванні у Вінницькій центральній районній клінічній лікарні з 19.12.2016 року по 26.12.2016 року, з 10.01.2017 року по 16.01.2017 року; в Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні з 10.04.2017 року по 28.04.2017 року, з 17.05.2018 року по 29.05.2018 року, з 06.06.2018 року по 13.06.2018 року. За вказані періоди лікування сину було призначене лікування та відповідні медичні препарати, які придбавались позивачем за її кошти, зокрема, на загальну суму 3956 грн. 26 коп. Оскільки у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні дитині було призначено лікування окремими препаратами, кількість яких перевищила кількість одиниць, що міститься в одній заводській упаковці, а аптеками надана вартість з розрахунку однієї цілої упаковки, то позивачем придбавались поштучно препарати на загальну суму 181 грн. 75 коп. Загалом на лікування дитини позивачем витрачено 4138 грн. 01 коп.; сума відшкодування додаткових витрат на дитину, що пов'язані з його хворобою, відповідачем на користь позивача буде складати 2069 грн. 00 коп. Відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу, тягар додаткових витрат на дитину, в зв'язку з його хворобами, лежить на позивачеві, а тому за стягнення додаткових витрат вона звертається до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, в разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказах. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, згідно положень п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, за адресою місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов; відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено по справі, [INFO] народився [PERSON], батькам якого являються: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.07.2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] на користь позивача по 1/4 частині зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6 - 7). Відповідач не сплачує щомісячних платежів - аліментів на утримання неповнолітнього сина, що підтверджується довідками Іллінецького районного відділу ДВС від 09.10.2018 року (а.с. 18 - 19). Дитина [PERSON], згідно довідки Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області № 401 від 09.07.2018 року, проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні (а.с.17). Позивач несе додаткові витрати на дитину, які полягають в тому, що дитина перебувала на лікуванні у Вінницькій центральній районній клінічній лікарні з 19.12.2016 року по 26.12.2016 року, з 10.01.2017 року по 16.01.2017 року; в Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні з 10.04.2017 року по 28.04.2017 року, з 17.05.2018 року по 29.05.2018 року, з 06.06.2018 року по 13.06.2018 року (а.с. 8 - 12). Судом, при дослідженні доказів в обгрунтування суми додаткових витрат на дитину, а саме: наданих позивачем виписок з лікарень та аптек, що підтверджують її витрати на лікування дитини, за вказані періоди лікування придбавались ліки за власні кошти, зокрема, на загальну суму 4138 грн. 01 коп. (а.с. 13 - 14). Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Враховуючи принцип рівності прав й обов'язків батьків, визначений ст. 141 СК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на дитину в розмірі саме 2069 грн. 00 коп. підлягають до задоволення. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того, згідно п.3 ч.2 ст. 141 ЦК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження витрат, пов'язаних з розглядом справи, позивачем надано договір № 343 від 20.08.2018 року про надання професійної правничої допомоги та розрахунок суми гонорару за надану професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. 00 коп. (а.с. 23 - 24), зазначені втирати підлягають з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved