Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Новомосковського району, в якому просить визначити частки співвласників [PERSON]І, [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спільному сумісному майні квартири [ADDRESS] - рівними, тобто по ? частці вказаної квартири кожному, а також визнати за нею право власності на ? частку зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 20.05.2013 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, на підставі свідоцтва про право власності на житло Серія ААБ № 1709 від 01.12.2008 року, виданого ВАТ «[PERSON] цукровий завод», співвласниками квартири [ADDRESS] являються чоловік позивача [PERSON], позивач [PERSON], син позивача [PERSON], колишня дружина сина [PERSON]. 20 травня 2013 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини вищезазначеної квартири. Спадкоємцями після смерті [PERSON] являється дружина померлого [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, син спадкодавця [PERSON], в свою чергу, відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Однак, державним нотаріусом [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про спадщину за законом на ? частину квартири, оскільки за життя спадкодавця між співвласниками не було укладено договір про поділ нерухомого майна, тому вона звернулася з зазначеним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, звернувшись до суду з заявою, у якій просять розгляд справи проводити у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову. Представник Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Ухвалою від 01 лютого 2018 року відкрито провадження у справі. За результатами підготовчого провадження відповідною ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про право власності на житло Серія ААБ № 1709, виданого 01 грудня 2008 Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] цукровий завод» (а.с.11), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21128507, виданого 03.12.2008 року Новомосковським районним комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор»(а.с. 12). 20 травня 2013 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8), в звязку з чим припинилося його право власності. Після смерті [PERSON] державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори [PERSON] заведено спадкову справу № 261/2013, у відповідності до якої [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], як спадкоємець за законом, інших спадкоємців, що прийняли спадщину, судом не встановлено, що стверджується матеріалами спадкової справи. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено, оскільки спірна квартира перебуває у спільній сумісній власності, договір про поділ нерухомого майна між співвласниками не укладався, визначити частку за померлим неможливо. У відповідності до ч. 2 ст. 370 та ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено договором. Судом наявність іншого договору щодо спірного майна не встановлено, підстав для зменшення або збільшення частки кожного співвласника також не знайдено, а тому суд приходить до висновку, що частки кожного зі співвласників квартири [ADDRESS], є рівними, тобто по ?. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] помер, позивач по справі являється спадкоємцем першої черги за законом і прийняла спадщину, суд вважає, що вона набула право власності на частку померлого, тому за нею слід визнати право власності на ? частку квартири [ADDRESS], у тому числі, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved