Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування та усунення від права спадкування, в якому зазначила, 26 березня 2014 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому 29/50 часток житлового будинку № 143/332 по вул. Кутузова/Куйбишева у м.Запоріжжі. [PERSON] заповіт не складав. Позивач зазначає, що вона відноситься до спадкоємців другої черги, як рідна сестра померлого. Після смерті брата вона звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. З заявою про прийняття спадщини також звернувся її племінник син покійного, який є спадкоємцем першої черги. Позивач вважає, що має право на застосування зміни черговості та одержання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, так як у звязку з хворобою його брата, останній проживав з нею тривалий час,\~вона доглядала його\~під час хвороби, оплачувала лікування, перебування в лікарні та реабілітаційний період, опікувалася ним, надавала матеріальну та іншого роду допомогу, частково сплачувала борги брата за комунальні послуги та ін. Після декількох операцій братові була оформлена інвалідність та призначена пенсія.У звязку тим, що брат потребував догляду та допомоги вона забрала його до себе у квартиру. Як тільки стан здоровя брата покращувався, він навідувався у свій будинок, але мешкати у будинку постійно було неможливо, оскільки в ньому були вибиті вікна, за борги будинок неодноразово відключався від газо-, водо- та електропостачання та у січні 2013 року газ відключили остаточно. Також було відключене водопостачання. У повній мірі вона не мала можливості сплачувати борги брата, оскільки проведені операції, перебування у лікарні останнього та його післяопераційний реабілітаційний період потребували значних коштів, у звязку зі станом здоровя брата, вона заперечувала щоб той залишався у своєму будинку. У березні 2014 році її брат перебував у лікарні №7 з-ду «Радіоприлад», після чого знаходився у реанімації КУ Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги, де і помер. Зі своєї квартири вона проводила поховання брата. Рідний син її брата, знаючи про стан його здоровя, жодного разу не надав будь-якої допомоги. Її брат потребував хоча б елементарної матеріальної, фізичної та моральної підтримки, яку його син міг надати. Вважає, що спадкоємець свідомо ухилявся від надання будь-якої допомоги чи моральної підтримки. У звязку з тим, що рідний син не спілкувався зі своїм батьком, останній скасував заповіт на сина та вважав, що позбавляє сина спадку. Позивач просить змінити черговість одержання права на спадкування за законом та надати [PERSON] право на спадкування у першій черзі спадкоємців за законом після смерті [PERSON], який помер 27 березня 2014р. та усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] Також до суду звернувся [PERSON] з позовом до Запорізької міської ради, [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому зазначив, що 26 березня 2014 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 29/50 частин житлового будинку № 141/332 по вулиці Кутузова/Куйбишева в м. Запоріжжі, яка належала йому на підставі договору дарування від 24 червня 2000 року. Заповіту [PERSON] не залишив. [PERSON] зазначає, що він є спадкоємцем за законом першої черги. З метою одержання свідоцтва про право на спадщину за законом, він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову у нотаріуса у звязку з тим, що батьком були втрачені правовстановлюючі документи на житловий будинок. У звязку тим, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі він не може, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів щодо належності вищезазначеного майна спадкодавцю, а отримати оригінали правовстановлюючих документів у встановленому законом порядку може лише власник нерухомості, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 29/50 часток житлового будинку № 141/332 по вул. Кутузова/Куйбишева в м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті батька Справа знаходилась в провадженні у судді Жупанової І.Б., Ященко В.В. звернувся до суду з заявою про обєднання позовних вимог в одне провадження. Ухвалою суду 04.12 2014 року справу було передано в провадження судді для вирішення про обєднання в одне провадження з позовом [PERSON]. Ухвалою суду від 08.12.2014 року, на підставі ст.126 ЦПК України обєднано в одне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування та усунення від права спадкування та позовні вимоги [PERSON] до Запорізької міської ради, [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали на підставах, викладених в позові, просили їх задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечували та зазначили, що [PERSON] в травні 2009 року забрала до себе брата, оскільки він залишився один та весь цей час до смерті брата піклувалася за ним лише вона. Зверталася до сина померлого, щоб той забрав батька, але той відмовив. Вважає, що [PERSON] мав інтерес лише до спадщини. Про смерть батька не казала його сину, оскільки її брат був проти цього. Пенсію після померлого отримала фірма, яка проводила поховання. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали на підставах, викладених в позові, просили їх задовольнити в повному обсязі. Вважають, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Також [PERSON] зазначив, що його батько весь час проживав у своєму будинку на вул. Кутузова, в квартирі у сестри він не проживав. Пояснив, що іноді він провідував батька та давав йому гроші, але останній грав на автоматах та програвав гроші. Допомагав батькові по можливості. Про смерть батька дізнався лише в травні 2014 року від сусідів, сестра батька приховувала смерть останнього, оскільки переслідувала корисливу мету та бажала отримати частину будинку. Зазначив, що на четвертий день [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в якій вказала, що інших спадкоємців крім неї не має та якій відомо, що у померлого є син. Показав, що працює неофіційно, з 2007 року живе на випадкові заробітки. Представник Запорізької міської ради, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позовних вимог [PERSON] не заперечує. Приватний нотаріус [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Представник ЗМБТІ, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 26 березня 2014 року помер [PERSON], що також підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС № 287060 (т.1 а.с.6). Померлий є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖС № 301244 (т.2 а.с.7) та рідним братом [PERSON] (т.1 а.с.13-14). Згідно витягу з огляду у МСЕК № 110290, [PERSON] є інвалідом другої групи (а.с.16) та за довідкою № 4272 УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя від 22 грудня 2014 року, знаходився на обліку в УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя і отримував пенсію по інвалідності станом на березень 2014 року у розмірі 1163,85 грн. (т.1 а.с.120-122). За договором замовленням на організацію та проведення поховання померлого [PERSON], який мешкав за адресою: м. Запоріжжя, вул. замовником проведення поховання є [PERSON] та від якої також прийняті кошти (т.1, а.с.25-28). Свідок [PERSON] (з боку [PERSON]І.) в судовому засіданні показала, що є сусідкою померлого та знає його з дитинства. Їй відомо, що сусід хворів та син його не приймав участі у догляді за батьком. Хто оплачував комунальні послуги за будинок їй не відомо. Останній раз бачила померлого в 2013 році, він казав, що живе у сестри. Свідок [PERSON] (з боку [PERSON]І.) в судовому засіданні показала, що є сусідкою померлого з 1949 року. Раніше сусід проживав з дружиною, останні пять років жив один, казав, що у нього є син, але його вона не бачила. Сусід хворів та їздив до сестри. Сина померлого побачила лише після смерті сусіда. Його будинок обікрали, вибили вікна. [PERSON] найняла машину і вивезла сміття з подвіря. [PERSON] займав у неї гроші, які в подальшому повертала [PERSON]. Свідок [PERSON] (з боку [PERSON]І.) в судовому засіданні показала, що є сусідкою [PERSON]. Знала, що у сусідки останні пять років проживав рідний брат, який був онкохворим, ходив з палицею. Сусідка за ним доглядала. Вона, як голова кооперативу видала [PERSON] довідку від 07.10.2014 року (а.с.11), довідка була складена на підставі документів, які дала [PERSON] Свідок [PERSON] (з боку [PERSON]І.) в судовому засіданні показала, що є сусідкою [PERSON] Відповідача [PERSON] не знає. Їй відомо, що у [PERSON] з 2009 року по день смерті постійно проживав її брат [PERSON] Вона його часто бачила, бо живе на першому поверсі. [PERSON] був не дуже здоровою людиною, ходив з палицею. [PERSON] возила його отримувати пенсію, оскільки сам він не міг ходити. Вона питала у [PERSON] про сина брата, але не чула, щоб той допомагав батькові, також особисто його не бачила. Чула, що [PERSON] дзвонила [PERSON] і казала, що його батько хворіє, пропонувала щоб він забрав батька і гроші, та їй відмовляли. Останній раз бачила [PERSON] у лютому 2014 році у [PERSON] Свідок [PERSON] (з боку [PERSON]І.) в судовому засіданні показав, що він є двоюрідним братом [PERSON] і [PERSON] Останній жив в своєму будинку до 2009 року. На протязі 2008-2009 років стан його здоровя був поганий і він жив у [PERSON], яка йому готувала та прала. [PERSON] зазначив, що часто приїздив в Запоріжжя, іноді заставав [PERSON] у себе дома, але він жив у сестри. Стан здоровя не дозволяв його брату самому наводити порядок в будинку. Сина [PERSON] він не знає і не бачив його. В розмовах його брат скаржився на свого сина. Йому відомо, що в 2014 році [PERSON] просила, щоб син провідав свого батька і дав грошей, але їй відмовили, також у 2013 році вона просила дружину відповідача, щоб забрали [PERSON], та їй також відмовили. Ховали [PERSON] з будинку [PERSON], сина померлого він не бачив на похованні. Свідок [PERSON] (з боку [PERSON]В.) в судовому засіданні показала, що померлий був її колишнім чоловіком. [PERSON] її син, допомагав померлому, давав гроші, возив їсти. Померлий програвав гроші в автоматах. У [PERSON] померлий не мешкав,остання йому не допомагала. [PERSON] казав сину, щоб той його взяв до себе. Про смерть [PERSON] вона з сином дізналася вже після поховання. Свідок [PERSON] (з боку [PERSON]В.) в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою померлого, вони мешкали в одному будинку через стіну, мали різні входи. Сусіда бачила часто, один раз на тиждень приносила йому їжу. Зі слів сусіда знає, що у нього є син, який давав йому гроші. Син прийшов після смерті батька. [PERSON] бачила в березні 2014 року, коли викликали швидку, перед смертю сусіда. Сину померлого не дзвонила, бо не мала його номера телефону. В кінці квітня їй стало відомо про смерть сусіда. Їй відомо, що [PERSON] хотіла продати будинок, після смерті брата прибирала в будинку. Про стан здоровя померлого їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] (з боку [PERSON]В.) в судовому засіданні показав, що він є сусідом померлого, жили під одним дахом. Часто бачив сусіда, спілкувався з ним. Останній розповідав, що є син [PERSON], котрий рідко приходив до нього, але сина він не бачив. Сусід завжди був бадьорий, стан його здоровя йому не відомий. Будинок сусіда в середині був в жахливому стані. Газ був відключений з 2013 року, вода в будинку була. [PERSON] побачив після смерті сусіда, коли та наводила порядок. Зі слів сусіда, йому відомо, що у нього є сестра, він до неї їздив купатися. Сина померлого побачив через пять місяців після смерті [PERSON] Його дружина готувала сусіду їжу, на його прохання. Свідок [PERSON] (з боку [PERSON]В.) в судовому засіданні показав, що він є другом [PERSON] Влітку 2011 року він з [PERSON] приїздив до його батька в будинок, його друг пропонував батькові прибрати сміття, але той відмовився та сказав, що сам прибере. Також зазначив, що йому невідомо, чи допомагав [PERSON] батькові. Згідно копії спадкової справи після померлого 26.04.2014 року [PERSON] (т.1. а.с.246-258), 01.04.2014 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась рідна сестра померлого [PERSON], в заяві остання зазначила, що крім неї інших спадкоємців за законом не має. Також 24 вересня 2014 року з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син померлого [PERSON], а 30 вересня 2014 року він звернувся з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.09.2014 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 26.03.2014 року батька - [PERSON] на 29/50 часток житлового будинку № 141/332 по вулиці Кутузова/Куйбишева в м. Запоріжжі у звязку з тим, що [PERSON] не надав документи, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно матеріалів справи (т.1, а.с.29-30, 64,189-190) за адресою: будинок № 141/332 по вулиці Кутузова/Куйбишева в м. Запоріжжі рахується борг по оплаті за користування електроенергією, за водопостачання. Суд критично ставиться до довідки від 07 жовтня 2014 року за вих. №007, виданої головою правління ЖБК «Весна-2» [PERSON], в якій зазначено, разом з [PERSON] (з 2009 року по час смерті 26.03.2014 року) за адресою: [ADDRESS], довгий час проживав її брат [PERSON],[INFO], інвалід другої групи, після онкозахворювання, який був зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.11), оскільки зазначена довідка була складена на підставі наданих позивачем [PERSON] документів, про що зазначила в судовому засіданні допитана за клопотанням [PERSON] в якості свідка [PERSON]. Згідно довідки голови квартального комітету [PERSON] від 25.11.2014 року, [PERSON], [INFO] дійсно проживав за адресою: [INFO] з 1982 року по день смерті 26.03.2014 року (т.1, а.с.59) та за довідкою № 602 від 28.12.2014 року, [PERSON] звертався до квартального комітету для отримання довідки для оформлення субсидії у вересні 2012 року та у вересні 2013 року (т.1, а.с.200). Листом КУ «Міська лікарня № 8» від 19.12.2014 року повідомлено, що [PERSON], який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кутузова/ Куйбишева, буд.141/332, 17.12.2012 року був доставлений до лікарні та направлений на госпіталізацію до КУ «Міська лікарня № 8» (т.1, а.с.108). Листом КУ «Міська лікарня № 7» від 19.12.2014 року повідомлено,т.1, а.с.109). Згідно листа КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» від 18.12.2014 року та посмертного епікризу хворого [PERSON], останній поступив до лікарні з дому 24.03.2014 року, помер 26.03.2014 року (т.1, а.с.105-106). Посилання позивача [PERSON], що її брат постійно з 2009 року по день смерті мешкав за її адресою, спростовуються показами свідків [PERSON] та [PERSON], які проживали в одному будинку з померлим, та які також показали, що в березні 2014 року до [PERSON] за його адресою: м. Запоріжжя, вул. Кутузова/ Куйбишева, буд.141/332, була викликана швидка допомога. Дана обставина також підтверджується інформацією з КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» від 18.12.2014 року. Жодних доказів, що спадкодавець [PERSON] знаходився в безпорадному стані та потребував постійного догляду, ані сторонами, ані свідками позивача та відповідача суду не надано та письмових доказів щодо цього в матеріалах справи не має. Посилання позивача [PERSON] про наявність у померлого другої групи інвалідності, не дають підстав суду вважати, що останній знаходився в безпорадному стані. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Відповідно до ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Застосування наведеної норми права з урахуванням вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України вимагає доведення позивачем факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу, а також перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Щодо періоду можливого проживання позивача з [PERSON] з 2009 року по день його смерті 26.03.2014 pоку, то позивач підтверджує дані обставини лише показами свідків. Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Твердження позивача в тому, що [PERSON] потребував матеріальної допомоги та вона оплачувала його борги за комунальні послуги, спростовуються наявною в матеріалах справи довідкою, виданою Управлінням Пенсійного фонду України у Щевченківському районі м. Запоріжжя від 22.12.2014 року де зазначено, що [PERSON] в період з січня місяця 2013 року по березень місяць 2014 року отримував пенсію у розмірі від 1105 грн. до 1163 грн. кожного місяця, що дає суду підстави вважати, що [PERSON] не потребував сторонньої матеріальної допомоги та міг самостійно себе забезпечувати усім необхідним. В свою чергу позивач належних та допустимих доказів, які б підтверджували її можливість надавати матеріальну допомогу померлому, оплату боргів померлого за комунальні послуги саме нею, суду не надала. Згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально-забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Наведена правова норма вказує на те, що для зміни черговості прав на спадкування недостатньо наявності потреби у спадкодавця стосовно надання йому сторонньої допомоги, а однією з необхідних умов зміни черговості прав на спадкування є перебування спадкодавця в безпорадному стані. Верховний суд України, надаючи тлумачення щодо поняття безпорадного стану у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування», вказав, що особа перебуває в безпорадному стані в тому разі, коли вона потребує постійного догляду, тобто потребує догляду завжди та в не залежності від обстановки та місця перебування, однак позивачем не надано доказів не тільки в тому, що [PERSON] перебував в безпорадному стані, але не надано доказів щодо надання померлому матеріальної допомоги та наявності у позивача можливості надання такої допомоги. Пленум Верховного Суду України у п. 6 Постанови № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року роз'яснив, що при встановленні судом факту ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця слід враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Отже, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Суд також приймає до уваги, що відповідач [PERSON] постійної роботи не має та тривалий час живе на випадкові заробітки та вважає, що останній не мав можливості матеріально забезпечувати батька. Черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позивачем не надано доказів тих обставин, що спадкодавець перебував у безпорадному стані та що відповідач ухилялася від надання будь-якої допомоги, якої потребував батько. Що стосується позовних вимог [PERSON] суд виходить з наступного. Так, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав. 01.12.1997 року [PERSON] заповів належне йому майно [PERSON] 1/3 частку та [PERSON]- 2/3 частки, в подальшому зазначений заповіт за заявою [PERSON] 13.01.2006 року був скасований, про що зазначено в витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (т.3, а.с.7-11). Враховуючи дану обставину, заповіту [PERSON] не залишив. До спадкового майна після смерті [PERSON] увійшло 29/50 часток житлового будинку № 141/332 по вул. Кутузова/Куйбишева в м. Запоріжжі. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна, відомості щодо права власності за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кутузова, буд.141 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні (т.1, а.с.182-183). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна, 21/50 частка будинку № 141 по вул. Кутузова в м. Запоріжжі належить на підставі договору дарування [PERSON] (т.3,а.с.5-6). За клопотанням [PERSON] ухвалою суду від 28.04.2015 року зобовязано спеціаліста ЗМБТІ надати суду інвентарну справу на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кутузова/Куйбишева, будинок № 141/332 (т.1,а.с.229). В судовому засіданні оглянуто інвентарну справу за зазначеною адресою, в якій знаходиться свідоцтво про право на спадщину від 20.12.1973 року, згідно якого після померлого [PERSON] в рівних частках отримали спадщину [PERSON], [PERSON] та [PERSON], до складу спадкового майна входить ? частка житлового будинку № 141/332 по вул. Кутузова/Куйбишева в м. Запоріжжі (т.3,а.с.13). За свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.05.1982 р., після померлої [PERSON] спадщину, яка складається з 2/3 часток житлового будинку № 141/332 по вул. Кутузова/Куйбишева в м. Запоріжжі в рівних долях отримали [PERSON] та [PERSON] (т.3,а.с.14). Згідно договору дарування від 30 липня 1986 року, [PERSON] подарувала [PERSON] належні їй 2/25 частки житлового будинку № 141/332 по вул. Кутузова/Куйбишева в м. Запоріжжі (т.3,а.с.15-16). Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок № 141/332 по вул. Кутузова/Куйбишева в м. Запоріжжі, [PERSON] належить 29/50 частки будинку, [PERSON] належить 21/50 частки будинку (т.3, а.с.52). У відповідності до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] відноситься до другої черги спадкоємців за законом, а [PERSON] - до першої черги спадкоємців за законом, належно від спадщини не відмовлявся, в установлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 26.03.2014 року батька - [PERSON] на 29/50 часток житлового будинку № 141/332 по вулиці Кутузова/Куйбишева в м. Запоріжжі у звязку з тим, що [PERSON] не надав документи, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно, від права на спадщину у встановленому порядку не усувався, тому [PERSON] має перевагу щодо прав на спадщину перед [PERSON] Таким чином, приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що 29/50 частки житлового будинку № 141/332 по вулиці Кутузова/Куйбишева в м. Запоріжжі належала померлому [PERSON], та те що [PERSON] виконав всі вимоги законодавства, необхідні для прийняття спадщини, в позасудовому порядку, тобто шляхом нотаріального оформлення права власності на спадщину, він не може оформити своє право на спадщину, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право власності на цю частину спадкового майна в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved