Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] є власницею житлової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Після реєстрації шлюбу 15.03.2008 року [PERSON] з донькою позивачки [PERSON], відповідач із згоди позивачки був зареєстрований за вказаною вище адресою. Однак, з 2009 року припинив своє проживання в [ADDRESS]. Окрім того, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 24.09.2014 року було розірвано шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Оскільки факт реєстрації відповідача за вказано вище адресою порушує права позивачки щодо користування та розпорядження даною квартирою, зобов'язує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу, та позбавляє її можливості оформити субсидію, просить суд задовольнити позовні вимоги, та, винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні [PERSON] її квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом зняття [PERSON] з реєстрації із вказаної квартири. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] в останнє судове засідання не з'явилися. Однак, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечують, та просять розглянути таку за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу у відсутності відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є донькою [PERSON] Відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком, шлюб з яким було розірвано 24.09.2014 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду. Підтвердила факт непроживання відповідача за адресою: [ADDRESS] з 2009 року. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка є сусідкою [PERSON] по місцю її проживання, пояснила, що ніколи не бачила [PERSON] як співмешканця позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. По справі встановлено, на підставі Договору дарування квартири, укладеного 10.12.2004 року між [PERSON] та [PERSON], позивачка є власницею житлової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В даній квартирі, окрім позивачки, є зареєстрований ще кілька осіб - [PERSON] - донька, [PERSON] - зять, [PERSON] - внук, [PERSON] - внук. Судом встановлено, що після реєстрації шлюбу 15.03.2008 року [PERSON] з донькою позивачки [PERSON], відповідач із згоди позивачки був зареєстрований за вказаною вище адресою. Однак, з 2009 року припинив своє проживання в [ADDRESS]. Окрім того, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 24.09.2014 року було розірвано шлюбу між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією даного рішення. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди. Однак, судом встановлено, що факт реєстрації відповідача за вказано вище адресою порушує права позивачки щодо користування та розпорядження даною квартирою, так як зобов'язує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу та позбавляє її можливості оформити субсидію. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР особа визнається також, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. З наявного в матеріалах справи Акту від 04.05.2016 року, складеного ЖБК «Тиса» вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] із жовтня 2009 року. Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що слід визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved