Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, зокрема, що їй [INFO], уродженці с. Киданів, Бучацького району, Тернопільської області, мешканці м. Тернопіль, належить свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 20 листопада 2002 року Першою Тернопільської нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за [NUMBER], з реєстровим написом Бучацького районного бюро технічної інвентаризації, записаним 22 січня 2003 року в книзі № 37 за реєстровим № 6, в якому її прізвище записано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Встановлення даного факту їй необхідне для безперешкодного розпорядження своєю власністю. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Заяву підтримує та просить її задовільнити. Представник заінтересованої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, з невідомої суду на те причини, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. У паспорті громадянки України серії [NUMBER], виданому 30 січня 2004 року Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області, заявник зазначена як «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 29 грудня 1973 року Свалявським районним бюро ЗАСГ, громадянин [PERSON] зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON], після чого останній присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом Кашанська М.І. державний нотаріус Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, на підставі ст. 529 Цивільного Кодексу України, посвідчила що спадкоємцем майна гр. [PERSON], померлої [INFO], є її дочка [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] Згідно п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема - факти про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я і по батькові якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові і прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 13 березня 1995 року №5 із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15 на підставі п.6 ст.256 ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За вказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме, свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 20 листопада 2002 року Першою Тернопільської нотаріальною конторою, зареєстроване в реєстрі за [NUMBER], з реєстровим написом Бучацького районного бюро технічної інвентаризації, записаним 22 січня 2003 року в книзі № 37 за реєстровим № 6, в якому її прізвище записано «[PERSON]» замість «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved