Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади с. Ремезівці в особі Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 1,0289 га, яка складається із земельних ділянок площею 0.2959 га., та площею 0.7331 га. За життя [PERSON] зробила розпорядження своїм майном, склавши заповіт в користь [PERSON] . Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняла та маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавця, вона звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом їй у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, відсутній. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернулася до суду з даним позовом. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позові, просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради, вимоги позову визнає. Третя особа [PERSON] , у підготовчому судовому засіданні вказала, що свою частину спадщини вона оформила та на вказану земельну ділянку не претендує, підтвердила, що [PERSON] проживала з своєю матір`ю у селі Ремезівці на час її смерті. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 січня 2019 року, [PERSON] померла [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] доводиться донькою померлій [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 березня 2019 року, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 4 травня 1967 року. З копії державного акту серії ЛВ № 045896 на право власності на земельну ділянку, вбачається, що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 26.01.2004 року № 17, є власником земельної ділянки загальною площею 1.0289 га, яка складається із земельних ділянок площею 0.2959 га., та площею 0.7331 га., для ведення сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області. Згідно заповіту від 16 липня 2014 року, [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 1.0289 га., яка розташована на території Ремезівцівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, своїй доньці [PERSON] , 1948 р.н. Довідкою № 679 від 06.09.2019 року, виданої виконкомом Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області підтверджується, що останнім місцем проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , було [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 16 липня 2014 року у Ремезівцівській сільській раді Золочівського району Львівської області. Заборон та арештів на земельну ділянку загальною площею 1.0289 га. розташовану на території Ремезівцівської сільської ради Золочівського району Львівської області для ведення сільськогосподарського виробництва, власником якої вказана [PERSON] , немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла [PERSON] , так як проживала разом з нею в [ADDRESS] на день її смерті. Із копії спадкової справи № 127/2019, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що відомості про прийняття у спадщину земельної ділянки площею 1,0289 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 045896) відсутні. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідачем позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої за заповітом, спадщину фактично прийняла, наявної інформації із спадкової справи № 127/2019, що дана земельна ділянка не успадкована, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved