Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до КС «Злагода» про стягнення боргу, зазначивши, що 02.09.2013 року [PERSON], покійний чоловік позивачки, уклав з відповідачем договір про внесення строкового вкладу № 6543Д, відповідно до якого [PERSON] розмістив у КС «Злагода» на депозитному рахунку 12000,00 грн. зі строком повернення вкладу 02.10.2014 року. Після смерті чоловіка позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому зазначено, що до спадкового майна належить і грошовий вклад з відповідними відсотками та компенсаціями, що зберігається в КС «Злагода». Позивач неодноразово зверталася до КС «Злагода» з метою отримання тіла депозитного вкладу та нарахованих відсотків, однак своїх обовязків по поверненню коштів КС «Злагода» не виконала, в силу чого позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь борг у розмірі 21644 грн. 27 коп., з яких сума вкладу з нарахованими відсотками становить 19144 грн. 27 коп., і 2500 грн. 00 коп. становлять витрати на правову допомогу. Позивач та його представник в дане судове засідання не зявився, однак, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до договору № 6543 Д про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 02.09.2013 року [PERSON] зобовязався внести строковий внесок у розмірі 12000 грн. на строк 13 місяців, з 02.09.2013 року по 02.10.2014 року, процентна ставка вкладу становить 27,5% річних, на умовах визначених Договором (а. с. 6-7). Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 02.09.2013 року КС «Злагода» прийняла від [PERSON] 12000 грн. 00 коп., підстава: договір № 6543д від 02.09.2013 року (а.с. 8). Зміст Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.03.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 2-634, спадкоємцем майна [PERSON], померлого 15.06.2014 року, є дружина [PERSON], яка успадкувала майно, до складу якого, в тому числі, входить грошовий вклад із відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що зберігається в Кредитній спілці «Злагода» на депозитному рахунку № 6543-Д, належного померлому на підставі повідомлення, виданого вищезазначеною спілкою 03.03.2015 року за № 2-216-1. Вартість спадкового майна: 15640 грн. (а.с. 12). Зміст відповіді на запит № 2/216-1 від 03.03.2015 року, наданої Головою правління Кредитної спілки «Злагода», станом на 02.03.2015 року на імя [PERSON] відкритий депозитний рахунок № 6543-Д від 02.09.2013 року, основна сума внеску 12000 грн. 00 коп., нараховані відсотки 3640 грн. 67 коп. Відповідно до ст. 509, 510 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Пункт 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України прописує, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Норми ст. 1216, 1218 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входять права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в обєднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обовязки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобовязання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно повязаним з особою кредитора. Таким чином, судом встановлено, що сторонами правовідносин за договором № 6543 Д від 02.09.2013 року про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (надалі по тексту Договір) є вкладник [PERSON] (кредитор) і Кредитна спілка «Злагода» (боржник), при цьому зобовязання Кредитної спілки «Злагода» виплачувати проценти на суму вкладу не повязане з особою вкладника, а тому у звязку зі смертю вкладника (кредитора) таке зобовязання не припиняється. Зміст ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» визначає, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Частина 7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» прописує, що у разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов'язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пункт 1.2. Договору прописує, що договір укладено строком на 13 місяців, днем початку строку дії Договору є 02.09.2013 р., а днем закінчення строку дії Договору є 02.10.2014 р., при цьому п. 2.3.1 визначає, що нарахування процентів на Внесок припиняється в день, визначений в п. 1.2., тобто 02.10.2014 року. Таким чином суд встановив, що правовідносини, які склались між вкладником, а також правонаступником вкладника, та боржником, яким є Кредитна спілка «Злагода», окрім загальних норм ЦК України, підпадають під регулювання спеціального закону, а саме: Закону України «Про кредитні спілки», при цьому норми зазначеного Закону щодо врегулювання правовідносин, повязаних з повернення вкладнику належних йому коштів, в тому числі нарахованих на внесок процентів, кореспондуються та відсилають до умов укладеного Договору. Системний аналіз вище зазначеного законодавства та п. 1.2, п. 2.3.1 Договору дає підстави вважати, що зобовязання Кредитної спілки «Злагода» щодо нарахування процентів на внесок вкладника припиняється в день закінчення дії Договору, що в даних спірних правовідносинах є 02.10.2014 року, після чого настає зобовязання боржника (Кредитної спілки «Злагода») по виплаті вкладнику або його правонаступнику належних йому коштів, що складаються із суми строкового внеску (вкладу) та суми нарахованих процентів на відповідний вклад, при цьому зміст Договору не містить посилань на наявність узгоджених сторонами умов щодо можливості продовження дії Договору після закінчення строку, на якій він укладений, що обєктивно виключає застосування умов Договору на правовідносини, які відбуваються після закінчення дії Договору. За даних обставин, враховуючи особливості відповідних зобовязальних правовідносин, які, окрім загальних норм ЦК України, підпадають під регулювання Закону України «Про кредитні спілки», при цьому норми зазначеного Закону щодо врегулювання правовідносин, повязаних з повернення вкладнику належних йому коштів, в тому числі нарахованих на внесок процентів, кореспондуються та відсилають до умов укладеного Договору, який чітко та вичерпно передбачає, що нарахування процентів на внесок вкладника припиняється в день закінчення дії Договору, що в даних спірних правовідносинах є 02.10.2014 року, після чого настає зобовязання боржника (Кредитної спілки «Злагода») по виплаті вкладнику або його правонаступнику належних йому коштів, що складаються із суми строкового внеску (вкладу) та суми нарахованих процентів на відповідний вклад, при цьому зміст Договору не містить посилань на наявність узгоджених сторонами умов щодо можливості продовження дії Договору після закінчення строку, на якій він укладений, що обєктивно виключає застосування умов Договору на правовідносини щодо можливості нарахування процентів на вклад, які відбуваються після закінчення дії Договору, в силу чого суд вважає, що відповідач повинен сплатити позивачу 12000 грн. 00 коп., що становить суму коштів внесеного спадкодавцем вкладу, та сплатити проценти, нараховані на такий вклад, в тому числі в період після смерті вкладника (15.06.2014) до строку закінчення дії Договору, тобто протягом 13 місяців, а саме: з 02.09.2013 по 02.10.2014, що згідно умов Договору становить 3575 грн. 00 коп., що в сумі становить 15575 грн. 00 коп., а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з стягненням з відповідача на користь позивача 15575 грн. 00 коп. з розподіленням судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України. Щодо розподілу судових витрат, то суд, враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору під час подачі відповідного позову 19.08.2015 року, вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243 грн. 60 коп., при цьому понесені позивачем судові витрати за оплату правової допомоги в заявленому розмірі 2500 грн. 00 коп. стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають, оскільки в підтвердження понесених витрат позивач надала договір про надання консультаційних та юридичних послуг № 18/09/15-01 від 18.08.2015 року, укладений між позивачем та ТОВ «Провідна юридична компанія «Гарант», розрахунок оплати виконаних робіт відповідно до договору № 18/08/15-01, копію квитанції про оплату ТОВ «Провідна юридична компанія «Гарант» юридичних послуг на суму 2500 грн. 00 коп. згідно дог. № 18/09/15-01 від 18.08.2015 року, умови якого передбачають, що представництво позивача щодо надання консультаційних та юридичних послуг зобовязувалась здійснювати саме відповідна юридична особа, однак в даному судовому засіданні позивача представляла фізична особа [PERSON] не на підставі довіреності від ТОВ «Провідна юридична компанія «Гарант», а на підставі довіреності, виданої позивачем та нотаріально завіреної (а.с. 14), окрім цього, зміст укладеного договору між позивачем та ТОВ «Провідна юридична компанія «Гарант» носить загальний характер і не містить чітких зазначень про те, що такі послуги замовляються, а відповідно і будуть виконуватись, з метою захисту інтересів позивача у правовідносинах щодо повернення невиплачених коштів Кредитною спілкою «Злагода» згідно відповідних договорів, що обєктивно унеможливлює віднести витрати, здійсненні у звязку з виконанням даного договору, як судові витрати, здійснені позивачем по даній цивільній справі, при цьому [PERSON] надала докази (а.с. 15), що вона є фахівцем в галузі права, проте суду не надано жодних доказів про оплату позивачем правової допомоги відповідному фахівцю в галузі права, що було б правовою підставою, в розумінні норми ч.1 ст. 84 ЦПК України, для розподілу таких витрат між сторонами в порядку ст. 88 ЦПК України..

Outcome: partial