Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якому зазначила, що 19.09.2009 року між ними був зареєстрований шлюб Відділом РАЦС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 325. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб, оскільки шлюбні стосунки між ними припинені з вересня 2020 року. На даний час шлюб носить формальний характер, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.10.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 13). В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує. (а.с. 15). Відповідач [PERSON] на адресу суду надав заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову (а.с. 16). Будь-які інші заяви чи клопотання сторонами не заявлялись, а судом не вирішувались. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19.09.2009 року Відділом РАЦС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 325 (а.с. 7). Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). На даний час шлюб носить формальний характер, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Підстав для збереження шлюбу між сторонами судом не встановлено. Спору щодо нажитого в шлюбі майна сторони не заявляли. Як вказує ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки позивач вказала на неможливість примирення та подальшого проживання разом однією родиною, відповідач визнав позовні вимоги, суд вбачає підстави для задоволення позову. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved