Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Приморська районна державна адміністрація Запорізької області, яка виконує функції органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 лютого 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 52. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із нею. З початку спільного життя відповідач зловживає спиртними напоями на ґрунті чого в сім'ї виникають сварки, бійки. В квітні 2011 року після чергового побиття з боку відповідача вона звернулася до Приморського РВ ГУМВС України в Запорізькій області із заявою про спричинення [PERSON] їй фізичного болю. З вересня 2011 року вона разом із сином проживає окремо від відповідача. З зазначеного часу відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню їхньої дитини, взагалі із сином не спілкується, не вважає [PERSON] своїм сином та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. 01 грудня 2011 року Приморським районним судом Запорізької області шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Рішенням суду відновлено її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивачка просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивачка проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечувала, тому суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та підстави, на яких вони ґрунтуються, дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що з самого народження і до теперішнього часу відповідач вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається, долею дитини та її навчанням не цікавиться. [PERSON] не відвідує сина і навіть не дзвонить йому. Дитина не знає батька, оскільки ніколи його не бачила. Відповідач жодного разу не привітав дитину з днем народження, жодного разу не відвідав дитячий садок та школу, в якій навчається дитина. Посилаючись на те, що він не вважає себе батьком дитини, [PERSON] з відповідним позовом до суду ніколи не звертався. Зазначила, що від отримання аліментів від відповідача на утримання сина вона не відмовляється. Просить позов задовольнити. Представник третьої особи - Приморської районної державної адміністрації Запорізької області, яка виконує функції опіки та піклування, Пенякіна Т.О., позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснила суду, що відповідач не виконує жодного з покладених законом на батьків обов'язків: не бере будь-якої участі у вихованні сина, не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості до її подальшої долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідач свідомо усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав доцільно і буде відповідати інтересам дитини. Вислухавши позивачку, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.4) батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано 25 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Бердянська Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 52 (а.с.5). Відповідно до пояснень [PERSON] від 26.06.2016 року на ім'я начальника служби у справах дітей Приморської РДА, він є батьком дитини - [PERSON], хоча себе таким не вважає. Дитину записали проти його волі і без його присутності, у зв'язку з цим він з [PERSON] не спілкується, уваги йому не приділяє, фінансово не забезпечує, вважає його не своєю дитиною. Він згоден на позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] (а.с.28). Згідно із характеристикою, даною 06.06.2017 року Комунальним закладом «Навчально-виховний комплекс «Коларівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад», [PERSON] відвідує ДНЗ з квітня 2013 року. За цей час проявив себе добре, життєрадісна дитина. Іван виховується у неповній сім'ї. Вихованням дитини займаються мати, бабуся та дідусь. Батько - [PERSON], за період відвідування дитиною садка не з'являвся. Сім'я матеріально забезпечена, [PERSON] має все необхідне для всебічного розвитку як особистості. Дитина має відповідний віку фізичний розвиток. Хлопчик виявляє інтерес до навчальних занять, уміє концентрувати увагу на поставленому завданні, відволікається рідко, розуміє інструкції вихователя. Іван володіє досить великим словниковим запасом, вміє читати, правильно вимовляє всі фонеми, вміє висловлювати свої думки і правильно будувати речення. Має високий рівень навчальних досягнень. В ігровій діяльності проявляє себе ініціатором, часто пропонує сюжет гри розподіляє ролі серед дітей. Вибирає ігри побутового та соціального характеру, вміє малювати, ліпити з пластиліну. Іван - весела, відкрита дитина, адекватно реагує на похвалу і критику, любить тварин. Вдома має свої обов'язки - годування домашніх птахів (а.с.27). Згідно із довідкою про склад сім'ї та зареєстрованих у житловому будинку осіб № 669, виданою 09.08.2017 року виконавчим комітетом Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області (а.с.7), [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з: батьком - [PERSON], [INFO]; матір'ю - [PERSON], [INFO]; братом - [PERSON], [INFO], та сином - [PERSON], [INFO]. Згідно із п. 2 ч. 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що батько неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками: матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не забезпечує дитині достатній життєвий рівень, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не забезпечує всебічний розвиток дитини як особистості. З висновку Приморської районної державної адміністрації Запорізької області, яка виконує функції органу опіки та піклування, від 29.06.2017 року № 01-30/0734 слідує, що позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], є доцільним та буде відповідати інтересам дитини, оскільки [PERSON] не надає дитині ні моральної, ні матеріальної підтримки, з дитиною не спілкується взагалі, не проявляє заінтересованості до її подальшої долі, свідомо усунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до сина (а.с.8). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В судовому засіданні встановлено, що позивачка не відмовляється отримувати аліменти від відповідача на утримання сина. Враховуючи викладене, для посилення захисту права дитини на належне утримання, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти у вказаному розмірі підлягають стягненню з 14.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню в повному обсязі понесені позивачкою і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. В дохід держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved