Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. За час спільного життя у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час дочка досягла повнолітнього віку та продовжує навчання. [PERSON] навчається на 2 курсі денного відділення факультету сходознавства Київського національного лінгвістичного університету, контрактної форми фінансування. У зв`язку з навчанням дитина потребує додаткових коштів на харчування, навчання та проживання. З метою забезпечення прав дитини після досягнення нею повнолітнього віку, позивач звернулася до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки. Вказує, що оскільки сама не має можливості належним чином забезпечити дитину, то просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши їх розмір у частці від доходу відповідача, оскільки останній працює та має стабільний заробіток, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Згідно зі ст.. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки від 11.09.2019 року №0598/19, [PERSON] навчається у Київському національному лінгвістичному університеті на денному відділенні факультету сходознавства за рахунок коштів фізичних, та/або юридичних осіб, академічну стипендію не отримує. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 25.06.2020 року №924, виданої селищною радою смт. Асканія-Нова, [PERSON] проживає разом з дочкою по [ADDRESS] . Відповідно до договору №6524-0100 про надання освітніх послуг від 08.08.2019 року, укладеного між Київським національним лінгвістичним університетом та [PERSON] , вартість навчання [PERSON] на протязі чотирьох років становить у загальному розмірі 142440 грн. У зв`язку з навчанням дитини, позивач потребує додаткових витрат на їх утримання, які складаються з витрат на оплату навчання, витрат на проживання, витрат на проїзд до місця навчання, витрат на навчання. У зв`язку з чим суд вважає доведеним факт потребування додаткових коштів на утримання дитини у зв`язку з навчанням. Підставою звернення з цим позовом до суду є обставини неможливості позивачу самостійно матеріально утримувати дочку у період навчання, оскільки дохід, що отримує позивач не дозволяє в достатній мірі забезпечувати навчальний процес [PERSON] та її проживання. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні достовірно встановлено такі юридичні факти, як досягнення повнолітньою дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження нею навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. У свою чергу, як вказує позивач, відповідач має постійне місце роботи та отримує стабільний дохід. Судом не встановлено обставин які перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини. Згідно зі ст.. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, має постійне місце роботи та стабільний дохід, за станом свого здоров`я не має медичних протипоказань та обмежень до суспільно-корисної праці. Наведені обставини, які свідчать про наявність у відповідача постійного, стабільного доходу, свідчать про наявність підстав для визначення аліментів у частці від його доходу. При зверненні до суду з даним позовом, [PERSON] зазначала, що вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням і у [PERSON] є можливість надавати таку допомогу дочці, але він в добровільному порядку відмовляється її надавати З матеріалів справи достовірно встановлено, що повнолітній [PERSON] не виповнилося 23 років, вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, так як дохід позивача не забезпечує їй належного матеріального забезпечення для навчання, проживання та харчування. Також суд звертає увагу на те, що обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання покладається на обох батьків, та враховує можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, оскільки судом не встановлено обставин, що позбавляли б його обов`язку надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів, суд враховує реальну можливість відповідача сплачувати аліменти, тому приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти в частці від його доходу в розмірі ј частина всіх видів заробітку щомісячно. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved