Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог - орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, посилаючись на те, щовона з 05 жовтня 2014 року по 19 липня 2018 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Після народження доньки відповідач забрав сина та без її згоди прописав його за своїм місцем проживання в кв. [ADDRESS] . Між нею та відповідачем існує спір з приводу участі матері у вихованні сина, у звязку з чим, рішеннями виконавчого комітету Шепетівської міської ради №73 від 15 березня 2019 року та №217 від 15 серпня 2019 року визначено порядок участі матері у вихованні малолітнього [PERSON] . Відповідач [PERSON] безпідставно перешкоджає у побаченнях із сином у визначені дні, у зв?язку з чим, неодноразово зверталась із заявами до органу опіки та піклування Шепетівськї міської ради та у Шепетівський ВП ГУНП в Хмельницькій області щодо неправомірної поведанки відповідача. З огляду на викладене, просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди в спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , та визначити способи участі у вихованні сина, а саме: систематичні побачення та можливість вільного спілкування із сином кожної суботи з 12 до 14 години по місцю проживання дитини та відповідача в [ADDRESS] ; останньої суботи поточного місяця з 12 години з правом ночівлі до 18 години неділі по місцю проживання позивача в [ADDRESS] ; та можливості спільного відпочинку із позивачем щороку протягом одного літнього місяця (31 календарний день). Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 17 вересня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, - орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, вказали, що зустрічі з дитиною повинні відбуватись без участі батька, оскільки він чинить перешкоди у спілкуванні матері з сином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо задоволення позовних вимог через відсутність на те підстав. Ствердив, що перешкод позивачу у спілкуванні з сином він не чинив, оскільки остання жодного разу до дитини не приїжджала. Про те, що [PERSON] не приймає участь у вихованні сина, він неодноразово звертався із заявами до органу опіки та піклування Шепетівської міської ради. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Занов`як І.С. в судовому засіданні у вирішені позовних вимог покладався на розсуд суду. Зазначив, що скарги сторін на неправомірні дії один одного брались до відома і на них надавались відповіді із роз?ясненням законодавства. Органом опіки та пілування заходи реагування по скаргах не вживались, оскільки судом розглядались справи щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] та усунення перешкод участі матері у виховані останнього. Заслухавши пояснення учасників справи, процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст.153 СК України). Згідно з ч.2,3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частин першої та другої ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч.1,2 ст. 159 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року, (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (справа «Хант проти України», № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа «Мамчур проти України» № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що мати, яка проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а батько не має права перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що з 05 жовтня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області 19 липня 2018 року розірвано. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 22 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, та дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно відомостей Шепетівської міської ради Хмельницької області від 23 вересня 2019 року та адресно-довідкового підрозділу Шепетівського МВ УДМС України в Хмельницькій області від 21 вересня 2019 року, за адресою: [ADDRESS] , разом із позивачем [PERSON] зареєстрований його малолітній син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 27 жовтня 2017 року за №08-1666 та висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 22 листопада 2017 року за №001-23/3448 про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , органи опіки вважають за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 73 від 15 березня 2019 року встановлено порядок участі матері у вихованні малолітнього [PERSON] , а саме зустрічі з малолітнім [PERSON] , [INFO] , щосереди з 12 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. в присутності батька дитини. Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 217 від 15 серпня 2019 року, на підставі заяв [PERSON] від 26 червня 2019 року та 08 липня 2019 року, змінено порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , та визначено спосіб участі матері у вихованні малолітнього сина щосуботи з 12 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. в присутності батька дитини. Рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради №73 від 15 березня 2019 року «Про встановлення порядку участі у вихованні малолітнього [PERSON] » втратило чинність. Згідно заяви [PERSON] від 19 червня 2019 року, у день, визначений для зустрічі з сином [PERSON] , вона разом із малолітньою донькою [PERSON] та адвокатом [PERSON] прибула за місцем проживання сина, по [ADDRESS] . Однак, двері їй ніхто не відкрив. Крім того, 10 серпня 2019 року та 24 серпня 2019 року вкотре недопустив [PERSON] разом з її адвокатом [PERSON] до сина у день, визначений рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради №217 від 15 серпня 2019 року, погрожував позивачу та її адвокату, поводив себе агресивно, свідомо не виконував дане рішення. [PERSON] неодноразово зверталася до органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради із заявами про притягнення [PERSON] до відповідальності за систематичне чинення перешкод у побаченнях із сином [PERSON] та просила призначити профілактичну бесіду щодо необхідності усунення перешкод, які чинить [PERSON] (Заяви від 08 серпня 2019 року, 10 серпня 2019 року, 27 серпня 2019 року, 31 серпня 2019 року, 03 вересня 2019 року). Відповідно до повідомлення Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області за №к/8-А-124/01-76 від 11 вересня 2019 року до відділу поліції 20 березня 2017 року, 09 жовтня 2017 року, 24 серпня 2019 року надходили повідомлення [PERSON] щодо заборони чоловіком бачитися з дитиною. Таким чином, суд вважає встановленим факти вчинення перешкод [PERSON] у спілкуванні [PERSON] з сином, невиконання відповідачем рішеннь виконавчого комітету Шепетівської міської ради №73 від 15 березня 2019 року та № 217 від 15 серпня 2019 року щодо участі матері у вихованні дитини, яка проживає окремо від неї, і має обмежені можливості для цього, в тому числі і через перешкоди батька. Підтвердженням бажання позивача брати участь у вихованні сина та спілкування з ним є факти звернень позивача до органу опіки та піклування з приводу чинення перешкод у цьому відповідачем. Доказів того, що спілкування [PERSON] з сином буде перешкоджати нормальному розвитку останнього судом не встановлено. Суд бере до уваги, що [PERSON] у цій справі звернулась не з вимогами про встановлення нового способу участі у спілкуванні з сином та його вихованні чи зміні раніше встановленого, а саме про усунення перешкод у такому, які вчиняються [PERSON] , враховуючи, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. У зв?язку з цим, позовні вимоги щодо визначення способу участь [PERSON] у вихованні сина, а саме: періодичних побачень останньої суботи поточного місяця з 12 години з правом ночівлі до 18 години неділі по місцю проживання позивача в [ADDRESS] ; та можливості спільного відпочинку із позивачем щороку протягом одного літнього місяця (31 календарний день) задоволенню не підлягають. З врахуванням положень статті 141 ЦПК України судовий збір, сплачений при подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.ст. 19, 141, 153, 157, 159 СК України, та

Outcome: partial