Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як батько дитини, не приймає жодної участі у житті доньки, не сплачує аліменти, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Дитина повністю знаходиться на утриманні матері та виховується нею. Ухвалою суду від 23.01.2018 року у Служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА Одеської області було витребувано висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовну заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався шляхом надання оголошення в газеті, причини неявки суду не відомі. Представник Служби у справах дітей Балтської РДА Одеської області у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі. Представник служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався, причини неявки суду не відомі. До суду надійшла заява представника служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА Баркової В.М. про неможливість надати висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], оскільки не вдалось встановити місце фактичного проживання батька, який хоча і зареєстрований в [ADDRESS], але фактично там не мешкає. Звернення до Білгород-Дністровського відділу поліції з проханням встановити місце знаходження [PERSON] позитивного результату не надало. У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] у сторін, які перебували в зареєстрованому шлюбі, народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 278 складений відділом ДРАЦС реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 11.12.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. З того часу сторони проживають окремо один від одного, донька проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. 02.12.2015 року Балтський районний суд Одеської області видав виконавчий лист № 2/493/843/15 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою відділу ДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 04.09.2017 року № 27283/22-27, за період часу з 07.09.2015 року по 31.08.2017 року [PERSON] не отримувала аліменти з боржника [PERSON] на утримання доньки [PERSON] згідно вимог виконавчого листа № 2/493/843/15, сума боргу становить 18 162,85 грн. Відповідно до Акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], для малолітньої [PERSON] створені всі умови для проживання, виділена окрема облаштована кімната, мати приділяє належну увагу вихованню та розвитку дитини, батько проживає окремо, участь у вихованні та утриманні дитини не приймає. Всі турботи по догляду за дитиною здійснює мати. Відповідно до ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до п. 16 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » від 30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Як вище було зазначено, Служба у справах дітей Білгород-Дністровської РДА повідомила суд про відсутність можливості виконати вимоги п.5 ст. 19 СК України та з'ясувати обставини, а саме доказати свідоме нехтування відповідачем батьківськими обов'язками, оскільки невідоме його місце проживання та перебування. Тому, остаточне рішення щодо позбавлення відповідача батьківських прав орган опіки та піклування залишив на розсуд суду. Підсумовуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], 2014 року народження.

Outcome: approved