Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказала, що її батько [PERSON] з 1981 по 2014 рік працював у відповідача машиністом електровозу та працював в умовах виробництва з перевищенням показників шкідливих факторів, що привело до виникнення в нього професійного захворювання. 20 травня 2014 року був зроблений висновок МСЕК про втрату 65% професійної працездатності, а вже наступного місяця 20 червня 2014 року було встановлено 100 % втрати професійної працездатності. Професійне захворювання стало причиною захворювання батька позивачки на рак легенів, від чого [INFO] року у віці 54 років він помер. Фізичні страждання батька, його рання смерть спричинили їй моральні страждання, які вона оцінює у 220000 гривень та просить стягнути їх з відповідача. Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що не встановлений причинний зв'язок між професійним захворюванням та смертю батька позивачки. Крім того, рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 2 квітня 2015 року на користь [PERSON] з відповідача по цієї справі була стягнути моральна шкода у зв'язку з пошкодженням його здоров'я в розмірі 60000 гривень. Рішення набрало законної сили, але не виконано у зв'язку зі смертю позивача. Виконавче провадження призупинено до установлення правонаступників. Оскільки позивачка є правонаступницею померлого батька, вона може отримати моральне відшкодування за рахунок саме цих коштів. Вважає, що стягнення моральної шкоди на користь позивачки - це двійна відповідальність за одні й ті ж дії. Також вважає, що позивачка не є членом сім'ї померлого, оскільки вона є повнолітньою, жила окремо від батька та не вела з ним спільного господарства. З цих же підстав, також тому, що померлий був непрацездатним пенсіонером, вважає, що ані якої підтримки з його боку позивачка не отримувала, а тому і не була її позбавлена. Крім того, у померлого була не лише дочка - позивачка по цієї справі, але також син, який вже стягнув по суду з нього, відповідача, моральну шкоду, тому вважає, що позивачка вже не вправі на її відшкодування. Також вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності та справедливості. Просить в позові відмовити. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батько позивачки з 1981 по 2014 рік працював у відповідача машиністом електровозу та працював в умовах виробництва з перевищенням показників шкідливих факторів, що привело до виникнення в нього професійного захворювання. 20 травня 2014 року був зроблений висновок МСЕК про втрату 65% професійної працездатності, а вже наступного місяця 20 червня 2014 року було встановлено 100 % втрати професійної працездатності. Професійне захворювання стало причиною захворювання батька позивачки на рак легенів, від чого [INFO] року у віці 54 років він помер. Вказані обставини не заперечуються сторонами, крім того підтверджуються: - Свідоцтвом про народження позивачки, де її батьком значиться померлий [PERSON], який помер [INFO] року у віці 54 роки (а.с. 10); - Свідоцтвом про смерть (а.с. 9); - Довідкою про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням (а.с. 8). Суд вважає безпідставними твердження відповідача, що позивачка не є членом сім'ї померлого, оскільки вона є повнолітньою, жила окремо від батька та не вела з ним спільного господарства, а також, що померлий був непрацездатним пенсіонером, а тому ані якої підтримки з його боку позивачка не отримувала, та не була її позбавлена. Ані в позові, ані в суді позивачка нічого не казала про матеріальну підтримку з боку батька. Підтримка близьких людей і не повинна бути обов'язково матеріальною, вона може бути моральною: порадою, співчуттям, сумісним святкуванням свят та багато іншого. Крім того, батько потерпілої спочатку отримав інвалідність саме з вини відповідача, а потім помер, тому відповідачу не слід вважати, що, якщо перед смертю [PERSON] був інвалідом, відповідач не відповідає за спричинену близьким померлого моральну шкоду. Також не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача про те, що, оскільки брат позивачки вже стягнув спричинену йому смертю батька моральну шкоду, позивачка вже не має право на її стягнення, оскільки моральна шкода індивідуальна для кожного з близьких людей померлого. Відповідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала за наявності його вини. Згідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачем), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. На підставі викладеного,

Outcome: partial