Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Тростянецької сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування. Як доказ заявлених вимог вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS]. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини виявилось, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документів на житловий будинок. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд справи у його відсутності. Щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Тростянецької сільської ради Ківерцівського району Волинської області будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.08.1947 року батьком [PERSON] зазначений [PERSON] (а.с.10). Факт зміни прізвища позивача з «[PERSON]» на «[PERSON]» стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 08.11.1970 року. Відповідно до витягу з погосподарської книги № 5 за 1998 рік Тростянецької сільської ради Ківерцівського району Волинської області по особовому рахунку [NUMBER] рахується житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], який належить [PERSON] Рік побудови 1961 (а.с.7). Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.12.1998 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). До складу спадщини, що відкрилась після його смерті, ввійшов житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.6). На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. В силу ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР позивач у справі [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що також підтверджується довідкою Тростянецької сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 175 від 20.02.2017 року. Постановою Ківерцівської державної нотаріальної контори № 269/02-31 від 27.02.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.11). Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved