Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Чорноминської сільської ради Піщанського району Вінницької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON], про визнання права власності на будинок за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в березні 2002 року вона за усною домовленістю за 3 700 грн. придбала у [PERSON] належний останньому житловий будинок [ADDRESS]. Угоду в належній формі сторони не оформляли. Після придбання будинку, а саме з березня 2006 року [PERSON] вселилася та постійно проживає в ньому, обслуговує та утримує його в належному стані, сплачує необхідні комунальні платежі, обробляє присадибну ділянку. [INFO] [PERSON], перебуваючи у доньки [PERSON] , в с. Капітолівка Ізюмського району Харківської області помер, внаслідок чого [PERSON] позбавлена можливості оформити домовленість про купівлю-продаж будинку шляхом укладення окремого договору в належній формі. Позивач, вказуючи на те, що він добросовісно заволодів будинком, оскільки між ними була укладена та частково виконана угода купівлі продажу, продовжує безперервно, відкрито володіти придбаним майном, а тому на підставі ст. 344 ЦК України остання просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] вартістю 49 631 грн.,за набувальною давністю. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилась, проте на адресу суду від представника позивача, адвоката [PERSON] надійшла заява про слухання справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Чорноминської сільської ради Піщанського району в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON], будучи належним чином повідомлена про судове засідання на розгляд справи не з'явилася без повідомлення причин неявки. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] усну угоду купівлі-продажу житлового будинок [ADDRESS]. Угоду в належній формі сторони не оформляли. Докази отримання [PERSON] коштів за будинок підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи (а.с.7). Згідно довідки Чорноминської сільської ради № 359 від 19 червня 2017 року, [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] з 2002 року і по теперішній час. [INFO] [PERSON] помер в с. Капітолівка Ізюмського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], внаслідок чого [PERSON] позбавлена можливості оформити домовленість про купівлю-продаж будинку шляхом укладення окремого договору в належній формі (а.с.8). Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України, про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні;життя звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК). Таким чином, виходячи із змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є таке: майно може бути об'єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Аналіз фактично встановлених у судовому засіданні обставин справи та вимог цивільного законодавства дозволяє суду зробити висновок про те, що позивач представив суду безспірні докази добросовісного, відкритого та безперервного володіння житловим будинком № 9, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] більше 10 років, тому на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, беручи до уваги показання свідків, що визнання права власності на нерухоме майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню, як обґрунтована. На підставі викладеного, ст. 344 Цивільного кодексу України, ст. 2, 10, 12, 13, 27, 81, 82, 89, 141, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved