Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло, а саме - на квартиру [ADDRESS] яке видане 22 грудня 2000 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням №32953 від 15 грудня 2000 року, оскільки у вищевказаному свідоцтві про право власності на житло при його заповнені співробітниками Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації було допущено помилку, оскільки в частині прізвища переплутана одна буква - замість «[PERSON]» зроблено неправильний запис «[PERSON]». Заявник в судове засідання не з'явилася, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Тернопільської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. При вирішення справи покладається на думку суду. Представник заінтересованої особи ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 18 травня 1989 року, виданого Тернопільським відділом ЗАГСу міськвиконкому, [PERSON] 15 квітня 1972 року зареєструвала шлюб із [PERSON], у зв'язку з чим змінила прізвище на «[PERSON]». 22 грудня 2000 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У паспорті громадянина України [NUMBER] виданому Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 03 жовтня 2002 року, у картці фізичної особи - платника податків, у пенсійному посвідчення №12/135630, у свідоцтві про право на спадщину за законом [NUMBER] від 02 квітня 2017 року, виданого державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, прізвище заявника зазначене як «[PERSON]». Згідно п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема - факти про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я і по батькові якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові і прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 13 березня 1995 року №5 із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15 на підставі п.6 ст.256 ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За вказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, а саме - на квартиру [ADDRESS] яке видане 22 грудня 2000 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням №32953 від 15 грудня 2000 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved