Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Іллінецької міської ради Вінницької області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивований тим, що [INFO] помер [PERSON], про що виконавчим комітетом Красненьківської сільської ради Іллінецького району Вінницької області зроблено відповідний актовий запис за № 12 та видано свідоцтво про смерть. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки, площею 2,2933 га, розташованої на території Красненьківської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки, площею, 0,58 га., призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, що була передана покійному рішенням 16 сесії 21 скликання Красненьківської сільської ради від 29 січня 1994 року про передачу у приватну власність земельної ділянки, яка в подальшому згідно технічної документації та кадастрових планів була уточнена, як земельна ділянка, площею 0,2500 га, розташована за адресою: [ADDRESS], призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельна ділянка, площею 0,1430 га, розташована за адресою: [ADDRESS], призначена для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка, площею 0,1870 га, розташована за адресою: [ADDRESS], призначена для ведення особистого селянського господарства. Згідно заповіту, все своє майно [PERSON] заповів позивачеві - [PERSON]. У встановленому законом порядку позивач по справі прийняла спадщину, подавши до приватного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області Таранюка Т.Є. відповідну заяву про прийняття спадщини. На земельну ділянку площею 2,2933 га, розташовану на території Красненьківської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, призначену для ведення особистого селянського господарства було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак на решту спадкового майна нотаріус не видав позивачеві свідоцтво про право на спадщину та постановив про відмову у його видачі у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому позивач звернулася до суду з цим позовом та просить визнати за нею право на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO], а саме право на земельну ділянку, площею 0,2500 га. розташовану за адресою: [ADDRESS], призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельну ділянку, площею 0,1430 та, розташовану за адресою: [ADDRESS], призначену для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянку, площею 0,1870 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], призначену для ведення особистого селянського господарства. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте її представник за довіреністю [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи про розгляд справи у відсутність її та її довірителя, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити. Представник відповідача - Іллінецької міської ради Вінницької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги міська рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після смерті [PERSON], у відповідності до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить право на земельну ділянку 0,58 га., призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, що була передана покійному рішенням 16 сесії 21 скликання Красненьківської сільської ради від 29 січня 1994 року про передачу у приватну власність земельної ділянки, що в подальшому згідно технічної документації та кадастрових планів була уточнена, як земельна ділянка, площею 0,2500 га, розташована за адресою: [ADDRESS], призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельна ділянка, площею 0,1430 га, розташована за адресою: [ADDRESS], призначена для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка, площею 0,1870 га, розташована за адресою: [ADDRESS], призначена для ведення особистого селянського господарства. Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається з копії заповіту від 11 липня 2016 року (а.с.9) за життя все своє майно [PERSON] заповів позивачеві [PERSON], отже позивач є спадкоємцем його майна в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. При цьому, постановою нотаріуса від 26.09.2018 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 0,2500 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельну ділянку, площею 0,1430 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], призначену для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянка, площею 0,1870 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], призначену для ведення особистого селянського господарства, у зв'язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на них (а.с.14). Враховуючи вищевикладені докази, а також ту обставину, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, при цьому оформити свої спадкові права на вказані земельні ділянки у встановленому Законом порядку не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на них, а також враховуючи повне визнання позовних вимог відповідачем з огляду на те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] право на вищезазначені земельні ділянки. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем за її клопотанням.

Outcome: approved