Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також на своє утримання в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину. Позивач зазначає, що син проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, а тому просить винести рішення, яким встановити розмір аліментів, що будуть сплачуватися батьком на утримання дитини та дружини. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 24 червня 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 15.07.2020 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про оспорювання батьківства, в обґрунтування якої зазначає, що 16.06.2019 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка в серпні 2019 року залишила спільне місце проживання та з того часу проживає окремо від позивача разом з своїми батьками. [PERSON] вказує у позові, що [INFO] позивач народила дитину [PERSON] , батьком якого у свідоцтві про народження зазначений він. За словами позивача за зустрічним позовом, відповідач приховала інформацію про перебування у пологовому будинку, про народження дитини, уникає виконання обов`язку допустити його як батька до дитини, позбавила можливості вибрати ім`я дитині, системно та систематично відмовляє в бажанні навіть просто побачити сина. Всі ці обставини викликають сумнів у позивача щодо факту батьківства, а тому просить виключити відомості про батьківство [PERSON] як батька із актового запису №909 від 14.04.2020 року, вчиненого Житомирським міськрайонним відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про народження [INFO] [PERSON] . У судовому засіданні 15.07.2020 року вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 04.08.2020 року від [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, у якій відповідач просила відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.04.2021 року за клопотанням позивача зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Житомирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про оспорювання батьківства залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що проживає з батьками, протягом вагітності чоловік матеріальної допомоги не надавав, як і після народження дитини, проте наразі їй потрібні кошти на відновлення здоров`я після вагітності, а також на утримання дитини. За словами [PERSON] , вона офіційно працює в управлінні ДСНС в Житомирській області з липня 2020 року, на роботу вийшла вимушено з метою утримання дитини, однак в будь-який момент може виникнути необхідність піти у відпустку по догляду за дитиною. Додала, що в добровільному порядку домовитись з відповідачем про сплату аліментів не вдалось. Представник позивача - адвокат Дятел В.І. додав, що шлюб між сторонами не розірвано, дитина проживає з позивачем. На його думку, відповідач отримує нормальний дохід і може надавати допомогу дружині. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав, однак щодо стягнення аліментів на утримання дружини заперечив. Суду пояснив, що спільне проживання закінчилось через місяць після реєстрації шлюбу, вже після того позивач сповістила, що чекає дитину. В подальшому [PERSON] народила сина, приховавши своє перебування в пологовому будинку. За словами відповідача, він надавав матеріальну допомогу позивачу, зокрема шляхом проведення шести переказів на загальну суму 30 000 грн. (п`ять до народження дитини і один - після, проте переказ на суму 1 000 грн. був повернутий позивачем) за допомогою системи Приват24. На запитання суду [PERSON] відповів, що інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, проживає один у квартирі, власником 1/2 частини якої є. Крім цього позивачу на праві власності належить ще 1/4 частини квартири, в якій на даний час проживає бабуся. Додаткові джерела доходів у позивача відсутні, на праві власності цінного рухомого майна не має та витрат на придбання майна, сума якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, він не здійснював. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2019 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №948, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Як вбачається з копії свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони по справі. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положенням ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом частин першої, третьої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При вирішення позову щодо розміру аліментів на утриманні дитини, суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, визнані відповідачем обставини відсутності у нього на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків, а також визнання останнім позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Враховуючи, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дитини та присуджує на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, то суд, дослідивши надані сторонами докази й давши їм відповідну оцінку, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] у цій частині частково, а саме в розмірі 1/10 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Задовольняючи позовні вимоги частково суд враховує постійне місце роботи та рівень отримуваного доходу [PERSON] , майбутню сплату ним аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно. Пояснення [PERSON] стосовно того, що позивач працює і має можливість себе забезпечувати, суд оцінює критично, оскільки норма статті 84 СК України надає дружині, із якою проживає дитина, право на утримання від чоловіка навіть за умов її працевлаштування та більш кращого матеріального становища. Як було встановлено в ході судового розгляду справи, [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу. У свою чергу доказів того, що відповідач має об`єктивну можливість надавати матеріальну допомогу дружині у більшому розмірі, матеріали справи не містять. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 588,56 грн. за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial