Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 27 липня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції із [PERSON], актовий запис № 144. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27 липня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них неповнолітніх дітей не має. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає, різні погляди на життя, через що виникали часті сварки між ними. Шлюбні відносини припинені літа 2010 року, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати (а.с. 22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.ст. 74,76 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 13,15,16). В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 27 липня 2001 року зареєстровано шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище Олійник), [INFO] та [PERSON], [INFO] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 144 (а.с.3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Шлюбні відносини припинені літа 2010 року. Між сторонами по справі склалися і існують такі взаємовідносини, які суперечать їх інтересам, виключають їх подальше спільне проживання, а тому шлюб необхідно розірвати. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Швайко», суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Швайко». Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати тому необхідно стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 640 гривень судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved