Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування квартирою за [ADDRESS] та примусове зняття її з реєстраційного обліку. В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона є власником квартири за [ADDRESS] . У даній квартирі, крім неї, також зареєстровані її зять [PERSON] , донька [PERSON] , онука [PERSON] , онука [PERSON] , онук [PERSON] та донька [PERSON] Відповідач більше року не проживає за вищевказаною адресою без поважних причини, не приймає участі в утриманні житла та не цікавиться ним. Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просить визнати відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою. \~ В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Після оголошення перерви [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечила щодо задоволення позову. Судом встановлено, що квартира за [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за №28157154 від 16 жовтня 2014 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна за №175755991 від 31 липня 2019 року. Як вбачається з довідки ПМП «СОВР» від 14 травня 2019 року за №109, у квартирі по [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] власник, [PERSON] зять, [PERSON] онука, [PERSON] онук, [PERSON] онука, [PERSON] донька, [PERSON] - донька. З акту обстеження від 14 травня 2019 року, складеного ПМП «СОВР» встановлено, що [PERSON] зареєстрована, але не проживає по [ADDRESS] . Відповідач в судове засідання не з`явилася та будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не надала. Попередньо відповідач [PERSON] надіслала суду поштою заяву, в які зазначила, що в спірній квартирі не проживає з 2000 року та не приймає жодної участі в оплаті комунальних послуг, проживати у даній квартирі не буде. Не заперечила щодо задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦПК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником спірної квартири, де зареєстрована її донька [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що відповідач більше року не проживає у спірній квартирі, не цікавиться квартирою, не приймає участі в її утримані та не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталася. Вказане житло залишила добровільно та її місце перебування позивачу не відомо. Вказані обставини визнає відповідач, про що подала суду письмову заяву. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за [ADDRESS] . Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач у судове засідання не з`явилася та не представили суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. Разом з тим, суд вважає, що до задоволення не підлягають вимоги про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку як безпідставні, виходячи із наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені у ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, під способами захисту суб`єктивних цивільних прав та інтересів розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких суд здійснює поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав чи інтересів та вплив на правопорушника. Відповідно до вимог ст. 7 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщенням. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку громадянина є похідною процедурою від позбавлення судом права власності на житлове приміщення або визнання судом цієї особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яка здійснюється уповноваженими на те органами, якими є управління державної міграційної служби України в Тернопільській області.

Outcome: partial