Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу позбавити [PERSON] батьківських прав щодо їх спільного сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з його ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зокрема, від самого народження дитина утримується позивачкою, відповідач участі у вихованні сина не приймає, до сина не навідується, не спілкується з ним будь-яким чином, внаслідок чого фактично втрачено родинний зв'язок з дитиною та батьком. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та пояснила, що після розірвання шлюбу з відповідачем вони з сином проживають окремо, вона створила нову сім'ю, має ще одну дитину. Відповідач не цікавиться вихованням та життям сина, не вітає його з днем народження, якщо інколи з'являється, то зустрічі закінчуються скандалами, ніякої допомоги не надає, аліменти не сплачує, перебуває на обліку в лікаря нарколога. Відповідач позовних вимог не визнав та пояснив, що хотів підтримувати стосунки з сином, але позивачка забороняла сину спілкуватися, в тому числі і по телефону. Зазначив, що приходив в садочок та школу, де навчається син, останній раз з ним бачився в лікарні, де лікувався. Вказав, що після розірвання шлюбу з позивачкою він створив нову сім'ю, має дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, в даний час взагалі не вживає спиртного. Представник служби у справах дітей Барановська І.М. позовні вимоги підтримала та вбачає за можливе, враховуючи інтереси дитини та його особисте бажання, позбавити відповідача батьківських прав. Прокурор підтримав позов. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка та дослідивши матеріали справи, суд вбачає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В разі ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, можуть бути позбавлені батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інших, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позивач та відповідач являються батьками [PERSON], [INFO], шлюб між ними розірвано 16 червня 2004 року, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], про розірвання шлюбу серії [NUMBER] та про шлюб серії [NUMBER], виданими відділом РАЦС Теофіпольського РУЮ. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає разом з позивачкою, яка створила нову сім'ю, у неї народилася молодша донька, сину створені належні умови проживання, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї, складеним 9 вересня 2013 р. начальником служби у справах дітей та дільничним інспектором міліції. Орган опіки та піклування у своєму висновку від 25.09.2013 р. № 02-22-2615/2013, виходячи з інтересів дитини дійшов переконання про можливість позбавлення батьківських прав відповідача. Сам Євген, щодо якого заявлена вимога позбавлення батьківських прав відповідача, в судовому засіданні пояснив, що батька практично не бачить, лише інколи випадково, вже дуже давно вони навіть не спілкуються по телефону, хоча мама не забороняє йому спілкуватися з батьком. Останній раз вони бачились кілька місяців тому в лікарні, куди він ходив з мамою на медогляд, але батько його не впізнав. Зазначив, що йому відомо, що значить позбавлення батьківських прав, не заперечує проти позбавлення батьківських прав батька щодо нього, так як фактично своїм батьком вважає чоловіка матері, який виховує його з раннього дитинства. У відповідача відсутній номер мобільного телефону сину, що було встановлено в ході судового розгляду, він взагалі не сплачує аліментів впродовж всього періоду їх призначення, суд також враховує той факт, що за більш ніж тримісячний строк розгляду справи в суді відповідач не намагався зробити спроб зустрічі або спілкування з сином. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт ухилення відповідача від виховання сина, що виразилося у відсутності спілкування між ними, інтересу до життя дитини, її фізичного та духовного розвитку, навчання, підготовку до дорослого життя, позитивного батьківського впливу, захисту.

Outcome: approved