Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом,уточнила його, просить суд визнати за нею право власності в цілому на земельні ділянки, які розташовані по вул. Мусійчанська, 100 м. Богодухів Харківської області: площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер: 6320810100:00:005:0080; площею 0,0142 га для ведення садівництва, кадастровий номер: 6320810100:00:005:0081. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вказані земельні ділянки є обєктом спільної власності, що належать їй та [PERSON] матері позивача, яка померла 28.10.2016 р. Спадщину матері позивач приняла одноособово як спадкоємець за законом першої черги в установленому порядку, до якої, окрім прав власності на земельну ділянку, також належить ? частки у праві власності на жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами № 100 по вул. Мусійчанська в м. Богодухові, який знаходиться на земельній ділянці 6320810100:00:005:0080, де ? частка у праві власності належить позивачу на праві особистої приватної власності. В результаті спадкування, переходу і обєднання часток у спільній власності позивач фактично стала одноособовим власником цієї нерухомості, але нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на земельні ділянки, оскільки в державних актах на них невизначені частки співвласників, а тому визнання за позивачем права власності на земельні ділянки після спадкування потребує вирішенню в судовому порядку. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав суду заяву з проханням справу слухати за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримаву повному обсязі та просив їх задовольнити з наведених в уточненій позовній заяві підстав. Відповідач - представник Богодухівської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу слухати без його участі, проти задоволення позову в уточненій редакції не заперечував. Третя особа - представник Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно змісту якої просив справу слухати без їхньої участі,проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІV-УР № 2302738 від 04.04.1963 р. та копії свідоцтва про шлюб серії ІІ-ВЛ № 284682 від 25.10.1980 р. позивач [PERSON] є дочкою [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 565334 від 02.11.2016 р.[PERSON] померла 28.10.2016 р. За змістом витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47738862 від 17.05.2017 р. після смерті [PERSON] Богодухівською державною нотаріальною конторою 17.05.2017 р. заведена спадкова справа за № 204/2017. Відповідно до ч.1\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.2017 р., реєстр. № 2-1537, спадкоємицею [PERSON] є її дочка позивач [PERSON], що складається з ? часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 59,0 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Богодухів Харківської області, вул. Мусійчанська, 100. Інша частка у праві власності на даний житловий будинок у розміром ? належить позивачу [PERSON] згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.06.1987 р., реєстр. № 969, яке було видане позивачу після смерті її батька [PERSON] За змістом повідомлення Богодухівської державної нотаріальної контори № 914/02-17 встановлено, що позивач дійсно є дочкою і спадкоємцем першої черги за законом [PERSON], на підставі її заяви заведена спадкова справа № 204/2017, до складу спадщини померлої входять вказані земельні ділянки, які є спільною власністю спадкоємця і спадкодавця, однак за заявою позивача нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки в державних актах невизначені частки співвласників у праві спільної власності, через що у нотаріуса відсутня можливість визначити склад спадкового майна, що може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, ч. 1 ст. 1225 ЦК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини; право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 996862 від 12.09.2006 р., серії ЯБ № 996861 від 11.08.2006 р. установлено право власності позивача [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер: 6320810100:00:005:0080, за адресою: Харківська обл., м. Богодухів, вул. Петровського, 100, набуте ними у спільну власність без визначення часток на підставі рішення Богодухівської міської ради Харківської області від 07.02.2006 р. Ця земельна ділянка згідно цільового призначення обслуговує жилий будинок з господарськими будівлями № 100 за цією ж адресою, право власності на який позивач набула шляхом спадкування: ? частки після смерті матері; ? частки ще раніше після смерті батька. Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 996864 від 12.09.2006 р., серії ЯБ № 996863 від 11.08.2006 р. установлено право власності позивача [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0142 га для ведення садівництва, кадастровий номер: 6320810100:00:005:0081, за адресою: Харківська обл., м. Богодухів, вул. Петровського, 100, набуте ними у спільну власність без визначення часток на підставі рішення Богодухівської міської ради Харківської області від 07.02.2006 р. Згідно довідки Богодухівської міської ради Харківської області № 4888 від 11.07.2017 р. вулиця Петровського в м. Богодухові Харківської області перейменована у вулицю Мусійчанська. Вирішуючи вимоги позивача, суд виходить із норми ч. 2 ст. 1225 ЦК України, якою передбачено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Нормами ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України встановлено, що у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміниїї цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності обєкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. Отже, в разі набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку співвласники будинковолодіння з виділеними частками, право власності на земельну ділянку переходить відповідно до розміру відокремлених у будинковолодінні часток. Відтак до спадкоємця переходить право власності на частину земельної ділянки пропорційно частці спадкодавця у будинковолодінні, яке розміщене і обслуговується на цій земельній ділянці. Такі правові висновки щодо застосування зазначених норм права викладені Верховним Судом України у постановах № 6-3059 від 22.06.2017 р., № 6-1726цс16 від 05.07.2016р, які згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими для судів загальної юрисдикції. Таким чином у даному випадку спадкова частка у праві власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер: 6320810100:00:005:0080, відповідно до розміру часток у праві власності на жилий будинок складає ? часток, а інша у розмірі ? є набутою позивачем в порядку приватизації земельної ділянки. Частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,0142 га, кадастровий номер: 6320810100:00:005:0081, позивача і [PERSON] за загальним правилом рівності часток у спільній сумісній власності згідно ст.ст. 368, 370 ЦК України, ст.ст. 86,89 ЗК України складають по ? для кожної. Відтак після прийняття спадщини матері, позивач обєднала у своїй власності в одне ціле частки у праві власності на дані земельні ділянки. Згідно із приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України суд може захистити майнове права та інтерес особи у спосіб визнання цих прав. Оскільки судом встановлено, що за викладених вище обставин, позивач визнається одноособовим правонабувачем цих земельних ділянок, позовні вимоги слід визнати законними та обґрунтованими, а отже позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved