Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 11.11.2015 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що було зроблено актовий запис - № 2591. Сторони не мають спільних неповнолітніх дітей від шлюбу. Будь-які спори стосовно майна відсутні. Позивач вказує на те, що відповідача [PERSON] засуджено Закарпатським обласним судом від 22.06.2000 року та на даний час він відбуває покарання в місцях позбавлення волі м. Житомир вул. Ватутіна 172/Т/8 ДПВ. З посиланням на викладене позивач просить суд: шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 11.11.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що було зроблено актовий запис № 2591 - розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду від позивача надійшла заява у якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, проте, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. В матеріалах справи міститься розписка засудженого [PERSON] про отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі , копію позовної заяви . Відзив до суду не подав. Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи , отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі , копію позовної заяви, знаходиться в місцях позбавлення волі в м. Житомир, не подав письмовий відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 24.03.2020 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 11.11.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що було зроблено актовий запис № 2591, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 11.11.2015 року. Неповнолітніх дітей у подружжя немає. Майновий спір між сторонами відсутній. Як встановлено судом, ухвалою Закарпатського обласного суду від 22.06.2000 року вирок судової колегії в кримінальних справах Закарпатського обласного суду від 19.04.1999 року щодо засудженого [PERSON] в частині застосування до нього виняткової міри покарання у вигляді смертної кари змінено на довічне позбавлення волі. На даний час відповідач відбуває покарання в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань №8». Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру та бажання зберегти шлюб з відповідачем. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно ст. 56 ч. 3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч. 4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Outcome: approved