Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул.М.Букіна, 62а/82, посилаючись на те, що [PERSON], відповідно до договору дарування від 24.04.2014 року, на праві приватної власності належить вказана квартира, в якій на теперішній час, окрім неї, зареєстрований відповідач - її колишній чоловік. Так в 2008 році [PERSON] попросив тимчасово зареєструвати його у квартирі, жодного дня він в ній не проживав, його речі відсутні, проте, в добровільному порядку з реєстрації у вказаному жилому приміщенні так і не знявся, що позбавляє її права вільно розпоряджатись своїм майном та покладає на неї додатковий тягар по сплаті комунальних послуг. У судовому засіданні представник позивачки на задоволенні позовних вимог наполягала, з підстав, зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, за останнім відомим місцем реєстрації повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Таким чином, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків [PERSON], [PERSON] суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі якій розірвано 06.09.2005 року (а.с.8). Відповідно до договору дарування від 24.04.2014 року (а.с.6-7) [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] квартиру №82, розташовану за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул.М.Букіна, 62а. Вказана квартира на праві приватної власності належить [PERSON], що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності (а.с.6 зворот). З довідки, виданої відділом реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області від 22.12.2016 року, вбачається, що в зазначеній квартирі, крім позивачки [PERSON], зареєстрований відповідач [PERSON]. Проте, останній не проживає у спірному приміщенні з 2008 року, його особистих речей там немає, що підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], наданими в судовому засіданні, але з реєстрації з вказаного жилого приміщення він добровільно не знімається. За таких обставин, коли відповідач більше року не мешкає у спірному житловому приміщенні, доказів щодо поважності причин його не проживання суду не представлено, а його реєстрація за вказаною адресою порушує права позивачки вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном, позов підлягає задоволенню. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved