Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до КП «Каховське БТІ» Херсонської обласної ради (далі - КП) про стягнення премії. Вимоги мотивовано тим, що з 03 жовтня 1994 року позивач працювала на посаді інженера КП «Каховське БТІ». В період з 30 жовтня 2012 року по 26 грудня 2012 року [PERSON] перебувала у вимушеному прогулі у зв'язку із незаконним звільненням, що визнано рішенням Каховського міськрайонного суду, яким позивача поновлено на роботі. Під час вимушеного прогулу позивача всім працівниками КП, крім [PERSON], було виплачено премію по результатам роботи за 2012 рік. Звернення позивача щодо нарахування та виплати премії відповідачем ігноровані. За вказаних обставин позивач просила стягнути на її користь премію за 2012 рік в сумі 4 246,92 грн. та судові витрати (а.с. 1 - 3, 79 - 81). В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. На задоволенні заявлених вимог наполягали, з підстав викладених в позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог. Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала. Вказала, що на день прийняття рішення про виплату працівникам премії позивач на роботі поновлена не була, тому права на такі виплати не має. Факт того, що премія за 2012 рік була видана всім штатним працівникам КП визнала. Просила застосувати строк позовної давності, вказуючи, що [PERSON] пред'явила позов з порушенням строків, встановлених ст. 233 КЗпП України. Вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Каховського міськрайонного суду від 26 грудня 2012 року скасований наказ від 27 вересня 2012 року № 97 про звільнення [PERSON]; позивача поновлено на роботі на посаді інженера першої категорії КП з 30 жовтня 2012 року; стягнуто з КП на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 жовтня 2012 року по 26 грудня 2012 року в сумі 10 838,70 грн. (а.с. 10 - 16). Відповідно до змісту указаного судового рішення, [PERSON] з 03 жовтня 1994 року працювала на посаді інженера-інвентаризатора Великолепетиської філії Каховського міжміського бюро технічної інвентаризації, яке в 2006 році перейменоване в КП «Каховське БТІ» Херсонської обласної ради. Підставами для скасування наказу про звільнення позивача та поновлення її на роботі судом визнано: - відсутність зазначення в наказі про звільнення які саме обов'язки, покладені трудовим договором, систематично не виконувала позивач, які порушення трудової дисципліни нею були вчиненні; - відсутність доказів, того, що до [PERSON] раніше застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причини обов'язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Наказом начальника КП від 29 грудня 2012 року № 133 [PERSON] поновлено на роботі на посаді інженера першої категорії з 30 жовтня 2012 року (а.с. 48). 24 грудня 2012 року профспілковим комітетом КП рекомендовано начальнику КП видати по фінансовій можливості премію штатним працівникам підприємства по результатам роботи КП за 2012 рік у розмірі 100% від середнього заробітку згідно зі списом робітників (а.с. 56). В переліку штатних працівників КП, яким профспілковим комітетом рекомендовано нарахувати та виплатити премію по результатам роботи КП за 2012 рік, [PERSON] не зазначена (а.с. 57). 26 грудня 2012 року начальником КП виданий наказ № 48 про преміювання штатних працівників КП по результатам роботи КП за 2012 рік в розмірі 70 % від середнього заробітку (а.с. 165). 09 січня 2013 року профспілковим комітетом КП прийняте рішення рекомендувати та вимагати від начальника КП не нараховувати [PERSON] премії за період 2012 року у зв'язку із зменшенням реалізації послуг, прибутку, неможливістю формування резервного фонду підприємства та неякісною роботою Великолепетиського відділення КП, у зв'язку з порушеннями при веденні архіву, недбалого відношення до своїх обов'язків, враховуючи скарги заявників (а.с. № 170). Акт перевірки ведення інвентарних справ в смт. В.Лепетисі від 11 лютого 2013 року (а.с. 171 - 175), свідчить, що порушення ведення інвентарних справи, допущені, як вказано в акті з вини [PERSON], виявленні в 2013 році, тобто, виходячи з вищевказаних приписів Положення про преміювання, не є підставою для позбавлення позивача премії за 2012 рік. Згідно зі ст.ст. 1 - 2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Структура заробітної плати включає в себе: - основну заробітну плату - винагороду за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки. Вона встановлюється у виді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; - додаткову заробітну плату - винагороду за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані х виконанням виробничих завдань і функцій; - інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановленні зазначеними актами норми. Як встановлено ст.ст. 14 Закону України «Про оплату праці», договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються, у тому числі, на виробничому рівні (колективний договір). Форми і системи оплати праці, в тому числі умови запровадження та розміри премій встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження й розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі, а у випадку, коли його не укладено, - власником або уповноваженим ним органом за погодженням із профспілковим органом, що представляє інтереси більшості працівників, або, за його відсутності, - з іншим органом, уповноваженим на представництво трудовим колективом. Пленумом Верховного Суду України (п.п. 7, 8 постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13) роз'яснено, що з урахуванням загальних положень законодавства про оплату праці суд у разі вирішення спорів з цих питань має з'ясовувати, чи були і як саме вони врегульовані у зазначеному порядку та чи було при цьому додержано норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною й галузевою (регіональною) угодами. При їх недодержанні застосовуються відповідно норми і гарантії, передбачені законодавством, генеральною, галузевою (регіональною) угодами. При вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. Як зазначено в колективному договорі (а. 114 - 123-а), адміністрація КП зобов'язалася здійснювати преміювання працівників підприємства згідно з Положенням про преміювання (Розділ ІV п. 9). Відповідно до Положення про преміювання працівників Каховського державного бюро технічної інвентаризації (розділ «Преміювання виробничого персоналу»), позбавлення або зниження премії повністю або частково оформлюється наказом начальника бюро з обов'язковим зазначенням причин та повинно провадитися тільки за той звітній період, в якому було допущене упущення в роботі. У випадках, коли виробниче упущення своєчасно виявити неможливо, зниження або позбавлення премії протягом календарного року провадиться за той період, коли воно фактично виявлене. Згідно з Положенням про преміювання працівників Каховського державного бюро технічної інвентаризації (розділ «Склад заробітної плати, на яку нараховується винагорода»), обчислення премії по результатам року провадиться на заробітну плату. В склад заробітної плати, на яку нараховується винагорода, слід включати доплату по тарифним ставкам або окладам для відрядників, премій з фонду матеріального заохочення, а також різні доплати та надбавки з фонду за класність, керівництво бригадою, суміщення професій, ненормований робочий день, за роботу в позаурочний, надурочний час та інш. Не включати в заробіток оплату за дні тимчасової непрацездатності, за час відпустки, винагороду по результатам роботи, попереднього кварталу, а також одноразову допомогу. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013, у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає, що законні підстави для позбавлення позивача премії по результатам 2012 року не доведені. Наказ про преміювання всіх штатних працівників був виданий в період вимушеного прогулу позивача. Рішення про позбавлення [PERSON] премії в порушення приписів Положення про преміювання працівників Каховського державного бюро технічної інвентаризації наказом начальника бюро з обов'язковим зазначенням причин не оформлене. Доказів того, що в 2012 році [PERSON] були допущенні упущення в роботі, які були виявлені в цей період та тягли за собою як наслідок позбавлення премії, суду не надано. Виходячи зі змісту розділу «Склад заробітної плати, на яку нараховується винагорода» Положення про преміювання працівників Каховського державного бюро технічної інвентаризації, премія по результатам року обчислюється з заробітної плати, нарахованої за рік. Розмір заробітної плати позивача за 2012 рік становить 53 307,85 грн., що слідує з довідки про доходи [PERSON] (а.с. 82) та рішення суду від 26 грудня 2012 року. Виходячи з наведеного розмір премії за 2012 рік, ненарахованої позивачу, становить 3 109,62 грн., яка й підлягає стягненню (з утриманням єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб) на її користь з відповідача. Витрати на оплату судового збору мають бути присуджені до стягнення з відповідача. Відповідно до ст. 87 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590, в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою сторін, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правову допомогу понесені, згідно зі змістом квитанції (а.с. 29, 84), на участь представника позивача у справі. Відповідно до журналів судового засідання загальний час участі представника позивача в розгляді справи становив 1 год. 59 хв. Також позивачем були понесені витрати, пов'язані із явкою її представника до суду (а.с. 90). Виходячи з наведеного та з вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України щодо пропорційного, залежно від розміру задоволених позовних вимог, поділу між сторонами судових витрат, сума витрат на правову допомогу та сума витрат, пов'язаних з явкою представника позивача до суду, які мають бути присуджена до стягнення з відповідача, становить 707,52 грн. та 188,43 грн. відповідно.

Outcome: partial