Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Щасливської сільської ради Цюрупинського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. У позові зазначила, що після смерті [PERSON]відкрилася спадщина на належне їй майно - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,16 га., розташовану на території Щасливської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на праві приватної власності на землю серії ІІ-ХС №003754, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №57 від 31.03.2003 року , кадастровий номер земельної ділянки 6525085600050050007. Все належне майно, в тому числі і вказану земельну ділянку спадкодавець їй заповіла відповідно до заповіту, посвідченого заступником голови виконкому Новомаячківської селищної ради 22.10.1996 року за реєстром №693. За життя спадкодавець почала оформила своє право власності на земельну ділянку, однак правовстановлюючий документ - Державний акт не отримала, що позбавляє її, як спадкоємця за заповітом, оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку. Крім земельної ділянки, у померлої залишилася частина житлового будинку, на яку вона вже оформила спадщину за заповітом, що є доказом прийняття нею спадщини. Нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку з підстав відсутності правовстановлюючого документа на ім*я спадкодавця на вказане нерухоме майно. Просить визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з*явилася. Її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала і суду пояснила, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла і частково оформила свої спадкові права на частину житлового будинку за заповітом. Однак вона позбавлена можливості отримати спадщину на земельну ділянку, оскільки спадкодавець [PERSON] не отримала вже оформлений Державний акт на право приватної власності на землю, а отже після її смерті неможливо отримати оригінал правовстановлюючого документа. У розпорядженні спадкоємця є лише його ксерокопія, оригінал знаходиться в Держземагенстві Цюрупинського району і у зв*язку із смертю власника земельної ділянки нікому іншому не може бути виданий. Спадкоємців, які мали б право на обов*язкову частку у спадковому майні, у спадкодавця немає. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач Щасливська сільська ради Цюрупинського району заявлений позов [PERSON] визнала у повному обсязі, про що до суду направлена заява із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України кожна сторона вправі заявити про розгляд справи за її відсутності, тому суд розглядає справу без участі представника відповідача, яким повністю визнано заявлений позов, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджено свідоцтвом про її смерть(а.с.9), все належне їй майно заповідано [PERSON] відповідно до заповіту, посвідченого заступником голови виконкому Новомаячківської селищної ради Цюрупинського району 22.10.1996 року за реєстром №693 (а.с.52). Вказаний заповіт не змінено і не скасовано відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( а.с.50). Листом державного нотаріуса від 13.01.2015 року підтверджено факт прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON] (а.с.49). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,16 га., розташовану в адміністративних межах Щасливської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на праві приватної власності на землю серії ІІ-ХС №003754, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №57 від 31.03.2003 року. Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6525085600050050007. Однак за життя спадкодавець не отримала правовстановлюючий документ, що побавило її спадкоємця за заповітом оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку. Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, площею 7,16 га., вартість вказаного спадкового майна визначена у розмірі 85920,00 гривень(а.с.20-30). Державним нотаріусом відмовлено у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину з підстав ненадання правовстановлюючого документу на спадкове майно, в даному випадку на земельну ділянку. (а.с.18) Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкування відповідно до положень ст.1217 ЦК України здійснюється за законом або за заповітом. Позивач визначена єдиним спадкоємцем померлої у заповіті на належне їй за життя майно. Відповідно до положень ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки зокрема на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності і приватизації земельних ділянок, що раніше були їм передані у користування( п.п.»б» і «в» ч.1 ст. 81 ЗК України). Частиною 1 ст. 1225 ЦК України закріплено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Цільове призначення земельної ділянки відповідно до зазначеного у державному акті - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.8). З наявних у справі письмових доказів встановлено, що [PERSON] 08.05.1997 року отримала сертифікат про право на земельну частку (пай) на своє ім*я, як член КСП «Привільне» Цюрупинського району. Вказаний сертифікат на її ім*я був зареєстрований за №117/4 від 06.06.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). На підставі розпорядження голови Цюрупинською РДА від 24.01.2003 року за №37 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, площею 7,16 га, розташовану на території Щасливською сільської ради Цюрупинського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер. Ці обставини судом встановлено відповідно до ксерокопії Державного акту на право приватної власності на землю на ім*я [PERSON], 2 примірники якого зберігаються в архіві Держземагенства, що підтверджено листом Держземагенства в Цюрупинському районі від 21.10.2014 р. (а.с.8,19). Таким чином, [PERSON] здійснила оформлення приватизації земельної ділянки, яка розпорядженням голови РДА їй була передана у власність. Процес приватизації відповідно до чинного на той час законодавства закінчувався оформленням Державного акту, в якому визначено площу земельної ділянки, місце її розташування з виділенням меж в натурі на місцевості з присвоєнням кадастрового номеру. Тобто, відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України зеимельна ділянка є сформованою. Разом з тим, вказаний правовстановлюючий документ [PERSON] не був отриманий, що після її смерті позбавило у подальшому спадкоємця можливість отримати його, оскільки цивільна правоздатність особи відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України припиняється у разі її смерті, а право власності особи припиняється у разі смерті власника згідно ст. 346 ЦК України. Оцінюючи отримані докази, з урахуванням позиції відповідача, яким повністю визнано позов, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено беззаперечні обставини щодо передачі у власність земельної ділянки за життя спадкодавцеві, тому з метою реалізації права спадкоємця на успадкування земельної ділянки за заповітом суд визнає за позивачем право власності на спадкове майно, що можливо лише судовим порядком. На підставі викладеного,

Outcome: approved