Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який було зареєстровано 01 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №34. Позивач вказує, що між ними склались відносини, що унеможливлюють подальше збереження сім'ї, склалося повне непорозуміння, сумісне проживання суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. Сторони живуть окремо один від одного протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть. Між сторонами по справі були припинені шлюбні відносини. Майнового спору та спору з приводу місця мешкання неповнолітньої дитини сторони не мають. Тому позивач просить суд розірвати шлюб між ними та стягнути з відповідача по справі витрати по сплаті судового збору. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності зазначив, що позов визнає та не заперечує з приводу розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Шлюб між сторонами зареєстровано 01 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №34, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Під час шлюбу у сторін народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримують, не бажають поновити стосунки та зберегти сім'ю. Спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що виникли непорозуміння, різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси. Все вище викладене підтверджує, що шлюб існує лише формально та зберегти його вже неможливо. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судовий збір потрібно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved