Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON]\~звернулася до\~суду із\~позовною заявою [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача, на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] який навчається у Українській академії друкарства, в розмірі 3000,0 грн. щомісячно до настання 23 річного віку, тобто до 17.11.2000 року., з подальшою індексацією. Вказує на те, що відповідач повністю самоусунувся від покладеного на нього чинним законодавством обов'язку - утримувати та піклуватися про своїх дітей. Він не вчиняє жодних дій по здійсненню батьківського піклування та забезпечення їм належного рівня проживання. Всі ці турботи відповідач переклав на позивача. На неодноразові прохання допомагати утримувати дітей, відповідач категорично відмовляв без логічного обґрунтування своєї поведінки. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Просила суд позовні вимоги задоволити повністю. [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи, права та обовязки сторін, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що батьками [PERSON] - [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ №097385. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб. Рішення суду вступило в законну силу 15.12.2014 р. Суд також встановив, що син сторін у справі [PERSON] є студентом Української академії друкарства, за спеціальністю «Інформаційні системи та технології» та навчається на 1-му курсі денного стаціонарного відділення. Статтею 180 Сімейного кодексу України унормовано, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.193 Сімейного кодексу України влаштування дитини до навчального закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина і виплачуються щомісячно. Згідно із ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач перебуває у складному матеріальному становищі, однак відповідач зобовязаний надавати допомогу, яка на розсуд суду є достатньою в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову, а саме з 19.11.2018 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.\~\~

Outcome: approved