Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості з заробітної плати у розмірі 8952,81 гривень , середнього заробітку за час затримки виплати за період: з дня звільнення по день звернення до суду (з 19.06.2015 року по 21.07.2015 року) у розмірі 1319,38 гривень (середньоденний заробіток у розмірі 57,36 гривень помножений на 23 робочих днів), та по день постановлення рішення, моральної шкоди у розмірі 1000 гривень, витрат на правову допомогу у розмірі 292,32 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона працювала на ПАТ «Азовзагальмаш», після чого була звільнена за ст. 38КЗпП України. Відповідач не сплачував заробітну плату, у зв'язку з чим вона була вимушена звільнитися. При звільнені відповідач не провів з нею повного розрахунку. До теперішнього часу відповідач з нею не розрахувався, тому вважає, що діями відповідача їй спричинена моральна шкода у розмірі 1000 гривень, яка виразилася в тому, що порушення її законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали від неї додаткових зусиль для організації її життя. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Представник відповідача ПАТ «Азовзагальмаш» до суду не з'явився, надав суду письмові заперечення, в яких позов [PERSON] визнали частково, а саме в частині заборгованості по заробітній платі у розмірі 8952,81 гривень, а також погодився з розміром середньоденної заробітної плати позивача - 57,36 гривень, визначеному у позовній заяві у повному обсязі. В частині стягнення моральної шкоди позовні вимоги не визнали, оскільки вважає, що зі сторони позивача не надано доказів про спричинення йому моральної шкоди. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що з 10 лютого 2011 року [PERSON] знаходилася в трудових правовідносинах з відповідачем, працюючи на посаді бухгалтера. 18 червня 2015 року вона припинила трудові відносини з відповідачем за власним бажанням згідно зі ст.38 КЗпП України ( а.с.4). Згідно довідки про доходи заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 8952,81 гривень. Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. З урахуванням вищенаведених норм права та матеріалів справи, та з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог в частині заборгованості по заробітній платі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача заборгованості з заробітної плати у розмірі 8952,81 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З позовної заяви вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача складає 57,36 гривень, що було визнано відповідачем. Згідно з графіком роботи № 1 на 2014 рік, 2015 рік кількість робочих днів з наступного дня після звільнення 19.06.2015 року по день постановлення рішення, становить 44 робочих днів, тому середній заробіток за час затримки розрахунку складає 2523,84 гривень ( 44 х 57,36 гривень). Оскільки розглядом справи було встановлено, що відповідач фактично не розрахувався перед [PERSON] при її звільненні, тобто мало місце порушення законодавчо встановлених строків, то суд стягує на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 2523,84 гривень. Враховуючи, що факт порушення трудових прав [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, обґрунтованими визнаються і позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки, у відповідності з положеннями ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з принципів розумності та справедливості, також наведених позивачем обґрунтувань моральних страждань і визначає до відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень, на користь позивача документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 292,32 гривень.

Outcome: partial