overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання чотирьох їх неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини доходу відповідача щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що діти перебувають на утриманні позивачки, а відповідач допомоги не надає. Позивач в ході розгляду справи свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач взагалі не надає допомоги на утримання дітей, а всі отримувані доходи витрачає на утримання худоби. Відповідач позов не визнав та пояснив, що працює сторожем на фермі і отримує невелику зарплату, крім того утримує домашню худобу та птицю. Всі свої доходи витрачає на сім'ю, а також купує необхідні корми. Зазначив, що у важкому матеріальному становищі їх сім'ї винна позивач, яка взяла в кредит значну суму коштів. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 180 України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач являється батьком спільних із позивачкою дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які народилися [INFO] р., [INFO] р., [INFO] р. та [INFO] р. відповідно, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER]. Діти утримуються позивачкою, що підтверджується довідкою виконкому Воронівецької сільської ради від 15 січня 2014 р. № 15 і не спростовано відповідачем. Відповідач має задовільний стан здоров'я, працездатний, інших неповнолітніх дітей не має, має батьків-пенсіонерів, однак, крім нього у батьків є ще двоє дітей, не зазначив інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, тому кошти на утримання мають бути присуджені судом в розмірі, заявленому позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом заявою в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з в шлюбі з відповідачем у них народився син, який проживає з матірю та перебуває на її повному утриманні. Позивач працює кухарем та змушена самостійно утримувати сина. Однак її доходу не достатньо для належного забезпечення та утримання дитини. Відповідач на утримання дитини в добровільному порядку допомоги не надає, хоча має таку можливість оскільки він фізично здоровий, працює та отримує прибуток, домовленості між сторонами з цього приводу не досягнуто. Позивач в попереднє судове засіданні не зявилась, надала заяву про його проведення за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішення просить ухвалити в попередньому судовому засіданні. Відповідач в попереднє судове засіданні не зявився, надав заяву про його проведення за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання дитини. Не заперечує проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Дитина проживає разом з матірю, що підтверджується відповідною довідкою Виконкому Богодухівської міської ради Харківської області. [PERSON] працює слюсарем з механо-складальних робіт у БЕМЗ філія ДНВП «Обєднання Комунар», що підтверджується відповідною довідкою про його доходи. Відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших утриманців, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При таких обставинах, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, при цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, визнання відповідачем позовних вимог, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом заявою в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання їхньої доньки [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем у них народилася донька, яка проживає з матірю та перебуває на її повному утриманні. Однак її доходу не достатньо для належного забезпечення та утримання дитини. Відповідач на утримання дитини в добровільному порядку допомоги не надає, хоча має таку можливість оскільки він фізично здоровий, працює та отримує прибуток, домовленості між сторонами з цього приводу не досягнуто. Позивач в попереднє судове засіданні не зявилась, надала заяву про його проведення за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішення просить ухвалити в попередньому судовому засіданні. Відповідач в попереднє судове засіданні не зявився, надав заяву про його проведення за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання дитини. Не заперечує проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Дитина проживає разом з матірю, що підтверджується відповідною довідкою Гутянської селищної ради Богодухівського району Харківської області. Відповідач не заперечував обставини, викладені в позові та позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших утриманців, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 61 ч.1 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню При таких обставинах, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, при цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, визнання відповідачем позовних вимог, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, за яким просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком № 46 по вулиці Зарічній в с. Праві Солонці Олешківського району Херсонської області. Вказаний будинок належить позивачу на праві власності. [PERSON] зареєстрована в її будинку, але вісімнадцять років в будинку не проживає. Реєстрація відповідачки в її будинку порушує її право власності. Позивач подала до суду заяву, за якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі. Відповідач подала до суду заяву, за якою позов визнала у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За довідкою виконавчого комітету Солонцівської сільської ради від 17.10.2016 року № 451 [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. За копією свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого 04.11.2002 року Виконкомои Солонцівської сільської ради, за реєстровим № 284 від 04.11.2002 р., будинок № 46 по вулиці Зарічній в с. Солонці Олешківського району Херсонської області належить [PERSON] на підставі рішення Виконкому Солонцівської сільської ради № 8 від 08.02.1989 р. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України закріплено право захисту власності - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла і законом. Реєстрація місця проживання хоча і не тягне за собою за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власників, пов'язані з правом розпорядитися ним. Тому, оскільки відповідач не змінила реєстрацію місця проживання, договір найму житла відсутній, то нею порушено право власності позивача і її вимоги захисту порушеного права є законними і підлягають захисту. У звязку з цим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому витрати по справі належить віднести на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Позивач в судове засідання не з?явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити повністю, так як причин для примирення немає, майнового спору між ними немає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]»,у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 03 листопада 2007 року зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп?янську Куп?янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис за №435, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO].(а.с.5). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, родина фактично розпалась. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Позивач в судове засідання не з?явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити повністю, так як причин для примирення немає, майнового спору між ними немає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]»,у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 17 травня 2013 року зареєстрований Ягідненською сільською радою Куп?янського району Харківської області, актовий запис за №02, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO].(а.с.6). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, родина фактично розпалась. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Позивач в судове засідання не з?явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити повністю, так як причин для примирення немає, майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Відповідач також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, на розірвання шлюбу погодився, претензій не має. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 09 липня 2011 року який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп?янську Куп?янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис за №126, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, родина фактично розпалась. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, згідно якого бажає розірвати шлюб з відповідачем, так як останнім часом між ними склались відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Позивач в судове засідання не з?явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити повністю, так як причин для примирення немає, майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Відповідач також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, на розірвання шлюбу погодився, претензій не має. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 09 липня 2011 року який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп?янську Куп?янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис за №126, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, родина фактично розпалась. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, на протязі якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved