Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона в 2006 році проживала однією сім'єю з відповідачем. [INFO] у них народилася донька - [PERSON], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки їй не надає, добровільно не приймає участі у витратах на утримання дитини, не виконує покладених на нього законом обов'язків. Тому просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку до досягнення донькою повноліття. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем (а.с. 4,5 - свідоцтво про народження, витяг з Реєстру, а.с. 6 - довідка з місця проживання). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відносно заяви про оголошення розшуку боржника, суд зазначає, що вказані заходи, передбачені ст. 375 ЦПК України, вживаються на стадії примусового виконання рішення у цивільній справі, а тому на стадії розгляду справи по суті задоволені не можуть бути. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. Таким чином, оголошення розшуку боржника є одним із заходів примусового виконання рішення суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial