Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі житловий будинок [ADDRESS]. Вона ( позивач) прийняла спадщину, отримала у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину по заповіту на земельні ділянки, які належали [PERSON] Отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в нотаріальній конторі вона (позивач) не може, так як при житті спадкодавця правовстановлюючі документи на нього не виготовлялись. На її (позивача) замовлення Носівським БТІ було виготовлено технічну документацію на будинок. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів, які зазначила в заяві до суду, пояснила, що в спадковому будинку проживали [PERSON] та [PERSON]. Будинок відносився до типу колгоспних дворів, був побудований в 1955 році. [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). На будинок не виготовила правовстановлюючих документів. Інші спадкоємці відсутні. В судове засідання представник відповідача не з'явився, направив заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти позову [PERSON], просив розгляд справи проводити без участі їхнього представника. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іржавецької сільської ради (а.с. 14). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. В судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина - [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином [PERSON] набула повноважень власника житлового будинку [ADDRESS] в цілому та за життя склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право заповіла позивачу, що підтверджується його копією (а.с. 8). З копії свідоцтва про смерть (а.с. 7) видно, що [PERSON] померла [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи ( а.с. 31-36). Відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач, як особа визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки ( зворот а.с. 33-34), але у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено з тих мотивів, що в матеріалах справи відсутні документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори № 1683/02-31 від 9 жовтня 2014 року (а.с. 9). З матеріалів справи видно, що на даний будинок виготовлена технічна документація (а.с. 11-13). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved