Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої залишилося право на земельну частку (пай) площею 5,62 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували в колективній власності колишнього КСП імені Кірова, яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату серії [NUMBER]. Вона (позивач) прийняла спадщину після смерті матері, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай). [PERSON] просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 5,62 в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 448 від 3 листопада 1997 року, в порядку спадкування за законом після її смерті. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи провести без її участі та участі позивача. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, міський голова подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі їх участі за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Кірова. 19 серпня 1997 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення Носівської райдержадміністрації № 155 від 1 липня 1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 448 від 3 листопада 1997 року, що підтверджується копією сертифіката (а.с. 10) та довідкою відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 27 вересня 2016 року (а.с. 11). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складала, а тому спадкоємство після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті [PERSON], 15 квітня 1995 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями, що підтверджується копією зазначеного свідоцтва (а.с. 9). Таким чином, [PERSON] успадкувала право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на підставі сертифіката серії [NUMBER]. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в зв'язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виготовлений у порушення вимоги ст. 25 ЦК України, а саме право на земельну частку (пай) зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2085/02-31 від 21 жовтня 2016 року (а.с. 12). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved