Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила розірвати шлюб, укладений із [PERSON] 23 січня 2010 року. Зазначає, що від шлюбу сторони мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Відповідач влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в присутності дітей, що ображає її честь і гідність. Відповідач постійно пред'являє позивачу не обґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому що відповідач постійно ганьбить, ображає і принижує позивача. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття позивача та перебуває в стані постійного стресу, порушився сон і погіршилася працездатність. Спільне господарство не ведеться з 2016 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2016 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між сторонами. Збереження сім'ї неможливе, і суперечить їхнім інтересам, а тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву в якій позов визнав і не заперечував проти задоволення, просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], яке видано Олексіївською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 1. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 08.07.2010 року Володимирівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис, 7, та народилася донька, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке видане 24 травня 2012 року Володимирівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 03. На даний час сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, шлюб існує формально, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя неможливим, примирення неможливо. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до п.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з п.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи, що рішення позивача про розірвання шлюбу і пред'явлення позову до суду прийнято із усвідомленням його наслідків, відповідачем позов визнано повністю, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме у розмірі 352,40 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved