Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

\~\~[PERSON] звернулася до суду з позовом до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області про зняття заборони відчуження нерухомого майна, 3-я особа - сектор державної реєстрації Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 04.02.2004 року між нею та [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область, Дворічанський район, с. Лиман Перший, вул. Лісна, буд. 1. При укладенні угоди приватним нотаріусом Дворічанського районного нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 91 було накладено заборону на відчуження даного житлового будинку до повного розрахунку за придбаний житловий будинок. 01 червня 2006 року [PERSON] померла. 03 вересня 2007 року [PERSON], яка була представником продавця [PERSON], одержала від [PERSON] борг за проданий будинок в розмірі 1300 доларів США, про що була складена заява, посвідчена Вільшанською сільською радою. На сьогодні борг повністю погашений. В зв»язку з необхідністю продати вказаний будинок, позивач звернулась до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області про зняття заборони відчуження житлового будинку за вказаною адресою, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, в зв»язку з тим, щов заяві від 03.09.2007 р. не вказано адреси житлового будинку, за який отримано борг, та немає посилання на договір купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, оскільки їй необхідно розпорядитися зазначеним будинком, який є її приватною власністю, а саме продати іншій особі. Представник заінтересованої особи голова Дворічанської районної державної адміністрації [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність представника сектора державної реєстрації Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 04 лютого 2004 року, [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], продала, а [PERSON] купила належний [PERSON] на праві приватної власності житловий будинок № 1 по вул. Лісній в с. Лиман Перший Дворічанського району Харківської області. Згідно умов даного договору, сума вартості даного будинку повинна бути сплачена [PERSON] до 01 серпня 2004 року. 04 лютого 2004 року приватним нотаріусом Дорічанського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] на зазначений вище будинок було накладено заборону відчуження вказаного будинку до повного розрахунку за придбаний житловий будинок. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 066412 від 01.06.2006 р., [PERSON] померла 01 червня 2006 року. Згідно заяви від 03 вересня 2007 р., [PERSON] отримала від [PERSON] борг за житловий будинок в розмірі 1300 доларів США. Згідно повідомлення Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області від 20 квітня 2016 року № 445/01-16, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини № 468 звернулися діти померлої [PERSON] та [PERSON], про що заведено спадкову справу за № 233/2006 від 07.11.2006 року. 19 вересня 1994 р. померла залишила заповіт, посвідчений Вільшанською сільською радою Дворічанського району Харківської області за реєстром № 116, яким заповіла [PERSON] та [PERSON] все своє майно в рівних долях кожному. 08 грудня 2006 р. було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім»я [PERSON], за реєстром № 2471. 08 грудня 2006 року було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім»я [PERSON], за реєстром № 2471. 08 грудня 2006 року було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку грошових вкладів на ім»я [PERSON], за реєстром № 2474. 08 грудня 2006 року було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку грошових вкладів на ім»я [PERSON], за реєстром № 2474. [PERSON] помер 15.06.2014 року. Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори [PERSON] від 12.02.2016 року № 103/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії договору купівлі-продажу в зв»язку з тим, що неможливо зняти заборону на відчуження вищевказаного житлового будинку. [PERSON] надала заяву від 03.09.2007 року за реєстром № 222, посвідчену Вільшанською сільською радою Дворічанського району Харківської області про одержання [PERSON] 1300 доларів США за проданий будинок, але в заяві не вказано адреси житлового будинку, за який отримано борг, та немає посилання на договір купівлі-продажу, про який вище йшла мова. Як пояснила допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], після смерті колишньої власниці будинку № 1 по вул. Лісній в с. Лиман Перший Дворічанського району Харківської області її матері [PERSON] спадкоємцями є вона та її брат [PERSON], який помер 15.06.2014 року. 03.09.2007 р. позивач [PERSON] повністю розрахувалася з нею за вказаний будинок, який був проданий 04 лютого 2004 року, ніяких претензій матеріального характеру до неї вона не має. В положеннях ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами статей\~16,\~386,\~391 ЦК України. Так, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Однак, в\~зв»язку з існуванням вищезазначеної заборони, позивач не може реалізувати своє законне право щодо розпорядження своїм майном, а саме будинком № 1 по вул. Лісній в с. Лиман Перший Дворічанського району Харківської області. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 9, ст. 19 Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Однією з підстав проведення державної реєстрації прав, їх обтяжень, внесення змін у відповідні реєстри, в тому числі Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна є рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Згідно з п. п. 5.1 п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна, зокрема, за рішенням суду. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON], а саме зняття заборони відчуження житлового будинку № 1 по вул. Лісна в с. Лиман Перший Дворічанського району Харківської області. На підставі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 8, 9, 16, 19 Закону України\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України,\~

Outcome: approved