Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений із [PERSON], зареєстрований 03.10.1987 року, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, вона втратила почуття любові та поваги до відповідача, їхня сімя остаточно розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим та недоцільним. Зазначила, що вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть і не підтримують сімейних відносин. Вважає, що всі можливості для примирення вичерпані, будь-які підстави для збереження сімї відсутні. Просить позов задовольнити. Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача, яка подала заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення, однак в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, причин неявки не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази наявні у справі в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.10.1987 року у Палаці урочистих подій м.Львів, актовий запис №3808 /а.с.5/, від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: доньку Тетяну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] /а.с.3/. Із матеріалів справи вбачається, що подружнє життя в них не склалося, позивач та відповідач не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу є неможливим, оскільки сімя фактично розпалася, а розірвання шлюбу відповідає як інтересам позивача, так інтересам відповідача. Крім цього, встановлено, що всі можливості для примирення вичерпані, будь-які підстави для збереження сімї відсутні. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася, примирення не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 487,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем /а.с.1/.

Outcome: approved