Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, Старосамбірської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) за чоловіком, спадкодавцем [PERSON], та видачу сертифікату на право на земельну частку (пай), в якій зазначає, що 01.09.1994 року рішенням І сесії Скелівської сільської ради народних депутатів двадцять другого скликання затверджено список осіб, які мають право на середню земельну частку (пай), в якому під номером 68 визнано середню земельну частку (пай) [PERSON] в розмірі 0,81 га. Однак її чоловік сертифікат на право на земельну частку (пай) за час свого життя не одержав, оскільки [INFO] року помер. На час складання списків осіб, які мають право на середню земельну частку (пай), [PERSON] працював трактористом в ПА «Фельштин». Окільки [PERSON] проживав однією сім'єю з нею, вона має право після його смерті на земельну частку (пай). Її чоловік не одержав сертифікат на право на земельну частку (пай), про що вона дізналась у лютому 2011 року, коли Управління Держкомзему у Старосамбірському районі почало виділяти в натурі (на місцевості) земельні ділянки власникам земельних часток (паїв). Для вирішення даного питання звернулася до управління Держкомзему у Старосамбірському районі, проте їй надано відповідь, що сертифікати на земельну частку (пай) на померлих не видаються. Просить визнати право на земельну частку (пай) за спадкодавцем [PERSON] та зобов'язати Скелівську сільську раду та Старосамбірську районну державну адміністрацію оформити сертифікат на право на земельну частку (пай) на померлого [PERSON] та видати їй для оформлення спадщини на земельну частку (пай). В подальшому позивач до розгляду справи по суті внесла доповнення та уточнення до позовних вимог, а саме: просить поновити строк на звернення до суду з позовом про визнання права на середню частку (пай) після смерті чоловіка - [PERSON] та визнати за нею право на середню земельну частку (пай), у розмірі 0,81 га у с. Скелівка Старосамбірського району в порядку спадкування після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та дали суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та в доповненні та в уточненні до первинного позову. Представник відповідача Скелівської сільської ради Старосамбірського району Цебеняк В.С. проти позову заперечив та додатково пояснив, що 01.09.1994 року було затверджено перший список осіб, які мали право на середню земельну частку, я який був включений [PERSON], на підставі яких видавалися білі сертифікати. Дані сертифікати законодавчо затверджені не були. [PERSON] про видачу білого сертифіката з заявою у сільську раду не звертався, а згодом помер. Згодом дані сертифікати були анульовані. У другий список [PERSON] включений не був, оскільки на момент його складання - помер. Представник відповідача Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області Дем'янчук А.М. проти позову також заперечив та дав суду пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях на позовну заяву(т.1, а.с. 44-46, 212-214). Ухвалами суду від 20.08.2013 року, 11.10.2013 року та 13.01.2014 року залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватну агрофірму «Фельштин Ко», відділ Держземагенства у Старосамбірському районі Львівської області, Головне управління Держземагенства у Львівській області та ухвалою суду від 13.01.2014 року третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Представник третьої особи ПАФ «Фельштин і Ко» Савула С.Й. позовні вимоги підтримав та пояснив, що [PERSON] був у списках осіб, які мали право на середню земельну частку (пай), оскільки працював на підприємстві трактористом, був членом колективного сільськогосподарського підприємства, дане підприємство із-за відсутності коштів не виготовило Державний акт на землю, а керувалося Державним актом на право користування землею 1982 року, яке було видано колгоспу ім. Ватутіна с. Скелівка, яке в подальшому було реорганізоване в КСПП»Фельштин», а потім в ПАФ «Фельштин і Ко». Представник третьої особи відділу Держземагенства у Старосамбірському районі Кокоць О.Л. проти позову заперечила та дала пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях проти позову (т.1,а.с.215-218). Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] просили позов задовольнити, пояснили, що їх батько був членом КСПП»Фельштин», був включений 01.09.1994 року в перший список осіб, які мали право на середню земельну частку, а тому позивачка, тобто їх мати, має право на земельну частку (пай) у розмірі 0,81 га у селі Скелівка в порядку спадкування, після смерті чоловіка, [PERSON], який помер [INFO] року. Представник Головного управління Держземагенства у Львівській області у судове засідання не з»явився, хоча про час та місце слухання повідомлявся належним чином. Заслухавши сторін, третіх осіб, свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва (а.с.13) позивач перебувала у шлюбі з [PERSON], від цього шлюбу у них народилися діти: - [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] (т.2,а.с.19). [INFO] року [PERSON] помер (т.1, а.с.11), у виконкомі Скелівської сільської ради заповіт від його імені не посвідчувався (т.1, а.с.127). Згідно ст.529 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на час відкриття спадщини, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є і в рівних частках діти ( в тому числі усиновлені), другий з подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого. Згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З довідок та з витягу з погосподарської книги, виданих виконкомом Скелівської сільської ради Старосамбірського району (т.1, а.с.14, 128; т.2,а.с.18,19) вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року, постійно з 1986 року і до дня смерті проживав і був зареєстрований в [ADDRESS], де разом з ним, з вказаної дати, та після його смерті проживали і були зареєстровані однією сім'єю, а саме: дружина - [PERSON]; дочки - [PERSON] та [PERSON]; сини - [PERSON] та [PERSON]. Будинок [ADDRESS] в якому всі проживали, являвся колгоспним двором. А отже, позивачка та вищеперераховані діти є спадкоємцями [PERSON], який помер [INFO] року, за законом. Оскільки позивачка з 1986 року включно по даний час проживає в [ADDRESS] тобто, фактично вступила в управління спадковим майном, то вона не пропустила строк на звернення до суду з позовом про визнання права на середню частку (пай) після смерті чоловіка - [PERSON]. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачки, тобто її діти, подали в нотаріальну контору заяви про те, що не претендують на спадкове майно батька (т.2, а.с.22-25). З журналу №3 реєстрації заяв і скарг колгоспу ім.Ватутіна відомо, що на підставі заяв [PERSON] від 20.05.1982 року його було прийнято на роботу трактористом в тракторну бригаду, про що свідчать внесені два записи в журналі - про прийняття його на роботу та про прийняття його в члени колгоспу (т.1 а.с.12, 226-230). В 1982 році колгоспу імені Ватутіна с. Скелівка виконавчим комітетом Старосамбірської районної Ради народних депутатів було видано державний акт на право користування землею серії В № 040522 (т.1, 219-225), згідно якого за ним закріплялася земельна ділянка в безстрокове та безплатне користування 1833,8 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування, земля була надана для сільськогосподарського виробництва. 16.05.1992 року загальними зборами працівників колгоспу ім.Ватутіна Старосамбірського району Львівської області було вирішено реорганізувати даний колгосп в колективне сільськогосподарсько-промислове підприємство «Фельштин», що підтверджується випискою з протоколу №3 загальних зборів (т.2, а.с.35). Розпорядженням представника Президента України Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області від 24 липня 1992 року «Про реєстрацію колективного сільськогосподарського підприємства «Фельштин» було затверджено статут даного підприємства згідно з додатком та видано свідоцтво про його реєстрацію (т.2 а.с.32-49). З п.1.4 та п. 3.2 даного Статуту вбачається, що підприємство, являючись правонаступником колгоспу ім. Ватутіна, зберігає права колгоспу в податковій системі, оплачує податок з фонду оплати праці членів підприємства - колгоспників, члени підприємства - колгоспники. У члени підприємства приймається спискова чисельність працівників реорганізованого колгоспу(т.1,а.с.37-38). Отже, [PERSON], який працював в цьому реорганізованому підприємстві трактористом, був його членом. В судовому засіданні було встановлено, чого не оспорювали сторони, що відповідно до Рекомендації по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільскогосподарських підприємств і організацій від 15.05.1992 року та Положення про порядок паювання і приватизації землі в агропромисловому комплексі Львівської області, затвердженого ухвалою Львівської обласної ради від 08.12.1993 року рішенням першої сесії Скелівської сільської Ради народних депутатів двадцять другого скликання від 01.09.1994 року «Про затвердження списку осіб, які мають право на середню земельну частку» було затверджено список осіб, які мають право на середню земельну частку згідно додатку №1 (т.1, а.с.8). В цей список [PERSON] був включений, відповідно до якого [PERSON] мав право на 0.81 га середню земельну частку, оскільки з 1982 по 1995 роки працював трактористом, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника (т.1, а.с.9,10,12). Також учасники цивільного процесу не заперечували, що [PERSON] не отримав сертифіката на право на земельну частку (пай), оскільки [INFO] року помер (т.1, а.с.11). До сільської ради про видачу йому сертифіката на право на земельну частку (пай) обласного зразка не звертався. В кінці листопада 1995 року була вказівка Старосамбірської райдержадміністрації провести заміну сертифікатів обласного зразка на загальнодержавний, який, в подальшому, видавався протягом 1996 року. Сертифікати обласного зразка на земельну частку (пай), які не були отримані громадянами були знищені (т.1, а.с.234). Згідно ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності . З листа(т.1, а.с.231) відомо, що приватний нотаріус [PERSON] відмовила спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), по причині не подання нею нотарісу правовстановлюючих документів, а саме - Сертифікату на земельну частку (пай). З листів-відповідей (т.1,а.с.15,17,232,233,234) вбачається, що позивачка неодноразово зверталася до відповідачів та третіх осіб - відділу Держземагенства у Старосамбірському районі Львівської області, Головного управління Держземагенства у Львівській області із заявами про неотримання сертифікату на земельну частку (пай) її чоловіком [PERSON] та щодо видачі їй, як спадкоємцю, сертифікату про право на земельну частку(пай), який належав її чоловіку - [PERSON]. та отримувала відповідь, що він не звертався в Скелівську сільську раду про отримання сертифіката за життя, на момент складання нових списків у 1996 році, то він включений не був, бо помер, а сертифікати на померлих не видаються, а також їй було роз'яснено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено у судовому порядку. В судовому засіданні також встановлено, що колективним сільськогосподарсько-промисловим підприємством «Фельштин» не було виконано п. 2 Указу Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та згідно Тимчасового порядку проведення робіт по видачі державних актів колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, на право колективної власності на землю, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 березня 1995 року № 18 - не зверталося до Скелівської сільської ради щодо передачі земель у колективну власність підприємства. Крім цього, відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто, виходячи із цього пункту нормативно-правового акта, для того, щоб набути право на земельну частку (пай), необхідна наявність таких обставин, а саме: щоб особа була членом колективного сільськогосподарського підприємства; була внесена до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю; колективне сільськогосподарське підприємство отримало акт про право колективної власності землю. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином колективне сільськогосподарсько-промислове підприємство «Фельштин» ( правонаступником якого є приватна агрофірма «Фельштин і Ко») не змогло суду представити Державний Акт на право колективної власності на землю, а відповідно і список осіб, які мали б право на земельну частку (пай), що мав би бути додатком до Державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних паїв» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. В судове засідання було представлено розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміри в умовних кадастрових гектарах КСПП «Фельштин», який затверджений розпорядженням голови Старосамбірської районної державної адміністрації від 28 червня 1996 року № 181. В даному розрахунку в п. 4 зазначено, а саме: «Кількість осіб, які мають право на земельну частку згідно із списком затвердженого рішенням Скелівської сільської ради від 29.05.1996 р. - 708 чоловік». Однак такого рішення і списку відповідачі також не змогли суду представити. Було лише представлено Додаток - розрахунок розміру земельної частки(паю) в умовних кадастрових гектарах та її вартість по пайовиках на території Скелівської сільської ради. В цьому додатку до розрахунку не був включений [PERSON], так як на час складання розрахунку він помер, саме так пояснили відповідачі. А тому, беручи до уваги викладене та те, що новостворене КСПП «Фельштин» не одержало Державний акт на право колективної власності на землю, а відповідно до цього акта не був складений в установленому порядку список членів КСПП «Фельштин», що мають право на пай, [PERSON], який був членом КСПП «Фельштин» помер, то частка землі на таких осіб не виділяється й успадкування в таких випадках виключається.

Outcome: dismissed