Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23.09.2011 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 800 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] злісно ухиляється від сплати вказаних коштів, і станом на 30.06.2016 року заборгованість по виплаті аліментів становить 29\~328,44 гривень. Також, позивач вважає, що з відповідача необхідно стягнути неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що станом на 30.06.2016 року складає 9\~140,17 гривень. Просить суд стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, при цьому подали суду свої заперечення згідно яких, позовні вимоги не визнають, просять відмовити у їх задоволення посилаючись на те, що заборгованість утворилась не з вини відповідач, а у звязку з тим, що він не мав роботу і не мав змоги сплачувати аліменти. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії заочного рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23.09.2011 року відповідач [PERSON] зобовязаний щомісячно сплачувати аліменти у твердій грошовій формі у розмірі по 800 грн. на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] Костянтинівни, [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття. На виконання вказаного судового рішення Глибоцьким районним судом Чернівецької області був виписаний виконавчий лист №2-531 від 07.11.2011 року, а відділом державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження про примусове виконання цього судового рішення. Як вбачається із розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів №2252/02.43 від 30.06.2016 року, наданим відділом державної виконавчої служби Глибоцького РУЮ, в період з липня 2011 року по червень 2016 року, з нарахованих 48\~800,00 гривень аліментів на утримання дітей, відповідачем було сплачено 19\~471,56 гривень, таким чином боржник не доплатив 29\~328,44 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, за період з липня 2011 року по червень 2016 . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.196 Сімейного кодексу України та розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Тобто умовою застосування юридичної відповідальності є винна протиправна поведінка особи, форма вини платника аліментів не має принципового значення. При цьому на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, несвоєчасним або неправильним перерахуванням аліментних сум бухгалтерією організації, у якій працює платник. Разом з тим, відсутність у платника аліментів постійного заробітку, роботи, тощо, на думку суду не звільняє його від обовязку сплачувати аліменти, не може бути підставою для відмови у стягненні з нього аліментів, а також від сплати неустойки (пені) по аліментам, якщо є така вимога. Неустойка (пеня) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожний день прострочення її сплати, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми. Наданий позивачем розрахунок заборгованості неустойки (пені) суд вважає належним та обґрунтованим. Таким чином, суд встановив, що несвоєчасна та неповна сплата аліментів з вини відповідача стала підставою для вимог позивачки щодо стягнення з [PERSON] неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення за період з липня 2011 року по червень 2016 року, яка складає 9\~140,17 гривень. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та підлягають до задоволення. На підставі ст.ст.75, 84, 180, 196 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved