Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що з 8 вересня 2007 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2013 року. Від шлюбу у них (сторін) народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2013 року було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 24 жовтня 2013 року було відкрито виконавче провадження за вказаним рішенням. 25 березня 2016 року та 20 січня 2017 року відділом виконавчої служби Носівського районного управління юстиції були складені довідки про неотримання аліментів за періоди з 1 січня 2014 року по 29 лютого 2016 року та з 5 серпня 2013 року по 31 грудня 2016 року відповідно. Відповідно до розрахунку заборгованості борг відповідача з несплати аліментів станом на 1 серпня 2018 року становить 27 866,44 грн. Дочка [PERSON] проживає разом із нею (позивачем), відповідач не цікавиться дочкою, не бере участі в її утриманні та вихованні, в школу жодного разу не з`являвся, матеріальної допомоги у період навчання та взагалі з серпня 2013 року не надавав, від виконання рішення суду про стягнення аліментів ухиляється, навчанням дочки не цікавився, не спілкується з вчителями, не забирає дочку додому, не бере участі в батьківських зборах, з днем народження та новорічними святами дочку не вітає впродовж останніх семи років. На даний час відсутнє будь-яке спілкування відповідача з дочкою, її (позивача) намагання спонукати відповідача до виконання своїх обов`язків не дали результату. [PERSON] просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] , просив розгляд справи проводити без його участі. У судове засідання представник органу опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення, просив розгляд справи проводити без їх участі. У судове засідання представник органу опіки та піклування Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив позов [PERSON] задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). З матеріалів справи (а.с. 12-19; 21-22) вбачається, що [PERSON] проживає разом із матір`ю (позивачем) в [ADDRESS] . Відповідач з дочкою не спілкується, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її життям, станом здоров`я, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду доказів на спростування вказаних обставин щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки [PERSON] , визнав позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З матеріалів справи (а.с. 23) вбачається, що орган опіки та піклування Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дочки [PERSON] , а тому є законні підстави для позбавлення його батьківських прав. За встановлених обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 6). Ураховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved