Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Якимівського районного суду Запорізької області з позовом до Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя [PERSON] не встигла розпорядитися належним їй майном, а саме - земельною часткою площею 10,60 га, що розташована на землях Горьківського старостинського округуЯкимівської селищної ради Запорізької області. Позивач звернулась до нотаріуса із заявою для оформлення спадщини на своє ім`я, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та у видачі будь-якої відмови у зв`язку з тим, що у позивач зазначила лише дані земельної ділянки. За таких обставин позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на спадщину, яка відрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання представник позивача надав письмову заяву у якій просив суд позов задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без участі сторін. В судове засідання представник відповідача Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області не з`явився, відзив на позовну заяву не надавав, надав письмову заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника Якимівської селищної ради, просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.12 ЦПК України,цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 11.01.2007 року) відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Ювілейний», Запорізька область, Якимівський район, Горьківська сільська рада, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №205195, виданого на підставі рішення Якимівської районної ради від 10.10.2001 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №746, розміром 11,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 18.03.2016 року приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області Уколовим С.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] , а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.11.2006 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка є позивачем по справі. Відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Якимівської селищної ради №2 від 06.01.2021 року на момент смерті [PERSON] разом з нею фактично мешкали чоловік - [PERSON] та дочка - [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 19.09.2020 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Таким чином із викладеного вбачається, що за позивачем не можливо провести реєстрацію права власності на право на земельну ділянку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Ювілейний», Запорізька область, Якимівський район, Горьківська сільська рада, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №205195, виданого Якимівською районною державною адміністрацією Запорізької області від 01.09.1999 року, зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №746, розміром 11,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яку вона успадкувала після смерті своєї матері, оскільки приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області Уколовим С.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Як зазначає позивачка, на теперішній час, вона як спадкоємиця майна після померлої матері [PERSON] може захистити свої права лише в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином, приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії серії РН №205195, виданого Якимівською районною державною адміністрацією Запорізької області від 01.09.1999 року, а також те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем вказаного спадкового майна після смерті матері, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved