Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям, стягнення аліментів та відшкодування плати за навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 23.02.1995 року між нею та відповідачем було зареєстовано шлюб відділом ДРАЦС Дрогобицького району реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 99. Від шлюбу в них є повнолітня донька - [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається на контрактній основі на 2 курсі у Варшавському університеті фінансів та управління. Сімейне життя між ними не склалося, що в кінцевому результаті призвело з 2007 року до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Починаючи з 2007 року до 2013 року (моменту вступу дочки на навчання у Варшавському університеті фінансів та управління) вони проживали окремо, вона з донькою - у м. Дрогобичі, а [PERSON] - у м. Трускавець. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надавав та не надає, участі у вихованні дочки не приймає, вона самостійно не в змозі утримувати доньку. Відповідач має нерегулярний дохід, працюючи на заробітках. Крім того, нею оплачено за навчання доньки [PERSON] у Варшавському університеті фінансів та управління за 2 семестри в сумі 24945 грн. (станом на момент написання позовної заяви згідно курсу НБУ становив 5,87 грн. за 1 польський злотий). Відтак просить суд шлюб розірвати, стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, а також стягнути з відповідача 24945 грн. додаткових витрат на навчання. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися, однак від представника позивачки надійшла заява в якій він просив розгляд справи проводити за його відсутності, а позов задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи про що свідчить публікація в газеті «Львівська пошта» від 01.10.2015 року. Вивчивши матеріали справи, суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 23.02.1995 року було зареєстовано шлюб відділом ЗАГСу Дрогобицького міськвиконкому, актовий запис № 99, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 5). В сторін є спільна повнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 6). Сторони фактично припинили шлюбні відносини з 2007 року. Подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам позивачки, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивачки є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, то суд при розгляді вказаної вимоги виходить з наступного. Відповідно до довідки № 167/2015/Орс/Р від 04.03.2015 року [PERSON], [INFO], зарахована на магістерське навчання стаціонарної форми на факультет психології у Вищій школі фінансів і управління у Варшаві на період з 01.10.2014 р. по 30.09.2019 р.(а.с. 42-43). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу та право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дитина здорова, повністю знаходиться на утриманні матері. Суд також враховує стан здоров'я відповідача, що є задовільним та те, що він не має постійного заробітку, однак є працездатним та працює на сезонних роботах за кордоном. Відповідач не надав суду доказів, що в нього на утриманні є інші діти та непрацездатні утриманці. Суд вважає, що з урахуванням вказаних обставин з відповідача відповідно до вимог ст. 200 СК України слід стягнути у користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення [PERSON] навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, що буде відповідати вимогам розумності та справедливості. Позивачка також просила стягнути з відповідача 24945 грн. додаткових витрат на навчання, які нею сплачено за навчання доньки [PERSON] у Варшавському університеті фінансів та управління за 2 семестри, та що підтверджується відповідними квитанціями від 29.05.2014 року та від 02.06.2014 року (а.с.39-42). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Відтак виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягнути 12473,00 грн., тобто половину із витрат понесених позивачкою на оплату навчання доньки. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. На підставі наведеного та

Outcome: partial