Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.08.12р. в м. Києві по вул. Миропільський сталося ДТП за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Hyundai I30, д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», а автомобіль Hyundai I30, д.н.з. [NUMBER] був застрахований за комплексним договором добровільного страхування транспортного засобу (далі - договір КАСКО) у ПАТ «СК «Лафорт». Постановою Дніпровського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП. Відповідно до умов договору КАСКО, ПАТ «СК «Лафорт» замовило автотоварознавче дослідження, за результатами проведення якого вартість матеріального збитку визначена в розмірі 47514,26 грн. Одночасно, на прохання позивача, авторизованим СТО «Hyundai» складено попередній розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ, за яким сума збитку становить 54699,60 грн. 13.12.12р. позивачеві виплачено ПАТ «СК «Лафорт» частину страхового відшкодування в сумі 15000,00 грн., однак своїх зобов'язань у повному обсязі ПАТ «СК «Лафорт» не виконало. У січні 2013 року ПАТ «СК «Лафорт» направило позивачеві лист, згідно якого підтвердила рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 4667,74 грн. З листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг [PERSON] стало відомо про тимчасове зупинення дії всіх ліцензій ПАТ «СК «Лафорт». За таких обставин, [PERSON] звернулася до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування. У відповідь на заяву, ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відмовила позивачеві у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що автомобіль відремонтовано, а тому страхова компанія немає можливості встановити дійсний розмір збитків. Таким чином, позивач просила суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 31673,74 коп. Під час судового засідання позивач підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача під час розгляду справи проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не виконано вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не збережено транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився після ДТП. Суд, заслухавши осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного. 13.09.11р. між [PERSON] та ПАТ «СК «Лафорт» було укладено комплексний договір АК № 000202 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків (а.с. 7). Об'єктом страхування за договором страхування є автомобіль марки Hyundai I30, д.н.з. [NUMBER]. Згідно довідки ВДАІ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, 10.08.12р. автомобіль Hyundai I30, д.н.з. [NUMBER] в результаті ДТП, що сталося в м. Києві по вул. Миропільський отримав механічні пошкодження (а.с. 6). 13.08.12р. [PERSON] звернулася до ПАТ «СК «Лафорт» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 14). Згідно звіту № 06/09/12 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку становить 47514,26 грн. (а.с. 27-32) 13.12.12р. ПАТ «СК «Лафорт» виплатило [PERSON] частину страхового відшкодування в сумі 15000,00 грн. (а.с. 17). 30.01.13р. страхова компанія направила позивачеві лист, з якого вбачається, що страховою компанію прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 46673,74 грн. та одночасно повідомлено, що 13.12.12р. було перераховано страхове відшкодування в сумі 15000,00 грн. (а.с. 18). 18.04.13р. [PERSON] звернулася до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про відшкодування майнової шкоди, оскільки цивільно-правова відповідальність винної в ДТП особи застрахована у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (а.с. 44-47). У відповідь на заяву [PERSON], ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» запропонувала їй надати для огляду автомобіль Hyundai I30, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 48). [PERSON] повідомила ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що транспортний засіб було відремонтовано за власні кошти, фактична сума відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Hyundai I30, д.н.з. [NUMBER] склала близько 53 тис. грн. (а.с. 49). ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», розглянувши подані документи, відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування з посиланням на порушення останньою вимог ст. 33.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 50). У зв'язку з порушенням ПАТ «СК «Лафорт» строків виплати страхового відшкодування, [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «СК «Лафорт» про стягнення суми страхового відшкодування та пені за прострочення виплати. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.13р. позов [PERSON] задоволено, стягнуто з ПАТ «СК «Лафорт» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 31673,74 грн. та пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 1238,04 грн., а також судовий збір (а.с. 73-75). На підставі вказаного рішення судом 10.07.13р. видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 17.07.13р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 10.07.13р. (а.с. 76). 18.09.13р. ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві направило позивачем лист про те, що рішення суду боржником в самостійному порядку не виконано, майно та кошти належні боржнику не виявлено (а.с. 77). За таких обставин, державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві 06.12.13р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с. 78). Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача у добровільному порядку виплатити позивачеві суму страхового відшкодування. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. ст. 979, 981, 982, 983 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається у письмовій формі. Договір страхування може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса). Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку, розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Згідно п. 37.1 ст. 37 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 33.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). У судовому засіданні встановлено, що страховик не має можливості здійснити страхове відшкодування, бо на виконання вимог зазначеної вище статті позивачем не було надано для огляду пошкоджений транспортний засіб. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.05.13р. задоволені вимоги [PERSON] до ПАТ «СК «Лафорт» про стягнення страхового відшкодування та пені за прострочення виплати страхового відшкодування. Проте, рішення суду не виконано, оскільки ПАТ «СК «Лафорт» визнано банкрутом. Знаючи про процедуру банкрутства, позивач не заявляла вимог про включення її до числа кредиторів. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі визнання банкрутом страховика - учасника МТСБУ та недостатності коштів та майна такого страховика, зобов'язання останнього за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності по відшкодування шкоди потерпілим виконує МТСБУ, до якого позивач в установленому законом порядку не зверталася. Беручи до уваги з'ясовані у судовому засіданні обставини справи та дослідивши докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого доведення у суді, не ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, ст.ст. 33.3, 37, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 979, 981, 982, 983 ЦК України,

Outcome: dismissed