Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту, що померлий [INFO] [PERSON] приходиться їй батьком, а також визнання за нею, як спадкоємцем за заповітом, права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті останнього, та складається із земельної ділянки площею 1,88 га, розташованої на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №854324, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 22.12.2005 року за №01.05.521.00439, кадастровий номер - 5122080400:01:002:0439. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що неможливо довести факт родинних відносин між нею та [PERSON] Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Позивач направила представника з належним чином посвідченими повноваженнями. Відповідач звернувся із заявою про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника (а.с.27). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. В останнє судове засідання не з'явився, звернувшись із заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності (а.с.35). Вислухавши представника позивача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Частина 4 ст.174 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з пп.1, 6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 15.11.1958 року, 15.11.1958 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (а.с.6). Вивченням повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 09.08.1966 року, судом встановлено, що батьком [PERSON] зазначений «[PERSON]», матір'ю - «[PERSON]» (а.с.7). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту родинних відносин, зокрема, що спадкодавець [PERSON] дійсно є батьком позивача [PERSON] Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно, суд виходить з наступного. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №854324, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 22.12.2005 року за №01.05.521.00439, належала земельна ділянка площею 1,88 га, розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №5122080400:01:002:0439 (а.с.13, 63). За змістом витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №37875538 від 15.07.2014 року та спадкової справи №52/2014, заведеної після смерті [INFO] [PERSON], останній залишив заповіт, посвідчений Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 03.03.2009 року за №12, яким заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося - дочці [PERSON] (а.с.12, 46-68). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 29.12.2011 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.4, 56). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. На час відкриття спадщини [PERSON] проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджується довідкою за вих.№1503 від 08.07.2014 року, виданою виконкомом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та копією паспорту серії [NUMBER], виданого Ізмаїльським МВ ГУМВС України 03.02.2009 року (а.с.11, 49, 50, 57). Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1241 ЦК України немає. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] за вих.№336/52/2014 від 08.09.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки неможливо довести факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Приймаючи до уваги, що іншої форми захисту права на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивач не має, а також ту обставину, що відповідач безумовно визнав позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved