Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Калмиківської сільської ради Старобільського району, Старобільської районної державної адміністрації про визнання права на земельний пай, в якому просить визнати за нею право на отримання земельного паю розміром 10,8 умовних кадастрових гектар із земель КСП «Новий Донбас», розташованих на території Калмиківської сільської ради Старобільського району Луганської області, вартістю 35589 грн. 34 коп. Вказавши, що з 1991 року вона була членом КСП «Новий Донбас», яке розташовувалося в с. Калмиківка Старобільського району Луганської області. 28.12.1991 уклала шлюб з [PERSON] та змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». 09.08.1994 року розірвала шлюб та змінила прізвище на дівоче. Згідно розпорядження голови Старобільської районної адміністрації від 20.12.1995 року № 206/2 КСП «Новий Донбас» 27.12.1995 року було видано державний акт на право колективної власності на землю I-ЛГ № 000008. Додатком до зазначеного державного акту є список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, в якому вона вказана під прізвищем « [PERSON] » за № 270. Відповідно до розпорядження голови Старобільської РДА від 28.11.1996 року № 670 «Об утверждении стоимости земельного пая и его размера в условных кадастровых гектарах КСП «Новый Донбас», розмір земельної частки (паю), що має мені належати становить 10,8 кадастрових гектарів вартістю 35589 грн. 34 коп. Незважаючи на те, що вона є у списку, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Новий Донбас», який дає їй право на земельну частку (пай), її не було внесено до списку, що є складовою технічної документації по паюванні земель колективної власності КСП «Новий Донбас», що робить неможливим отримання сертифікату на право на земельну частку (пай). У зв`язку з чим була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка [PERSON] , представник позивачки [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі. Відповідач голова Калмиківської сільської ради Старобільського району Луганської області у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечують проти задоволення позову. Відповідач в.о. голови Старобільської РДА Луганської області в підготовче судове засідання не з`явився, за невідомих суду причин, про час місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зважаючи на те, що справа розглядається за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка була членом КСП «Новий Донбас» розташованому у с. Калмиківка Старобільського району Луганської області, що підтверджується записами в Додатку - список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства. Крім того, 20 грудня 1995 року КСП «Новий Донбас» було видано Державний акт на право колективної власності на землю. Відповідно до відповіді Відділу Держгеокадастру у Старобільському районі від 07.07.2020 року № 556/113/20 [PERSON] за оформленням прав на право на земельну частку (пай) не зверталась, але є в списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Новий Донбас» під номером 270, який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії I-ЛГ № 000008, виданого КСП «Новий Донбас». Згідно Розпорядження Старобільської районної державної адміністрації від 28.11.1996 року № 670 «Про затвердження вартості земельного паю і його розміру в умовних кадастрових гектарах КСП «Новий Донбас» затверджений розмір земельного паю в умовних кадастрових гектарах 10,8 і вартість земельного паю 35589, 34 грн. Відповідно до ст.25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням її місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Відповідно до пункту 2, 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Як зазначив Пленум Верховного суду України у п.п.23, 24 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7( із змінами та доповненнями внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України, від 19 березня 2010 року №2), згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішеннями органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку(пай), виділену на місцевості. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку( пай) з дня видачі цього акту. Згідно Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», від 5 червня 2003 року №899-IV (із змінами та доповненнями), цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Статтею 1 вказаного Закону передбачено, право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Стаття 2. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай),також є: …рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. Як встановлено в судовому засіданні, позивач був включений до списку, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Новий Донбас», але по невідомій причині не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) при оформленні документів, а тому була фактично позбавлена права на отримання у приватну власність земельної частки(паю), що не відповідає вимогам чинного законодавства, на час виникнення правовідносин. Тому суд, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню та право на земельну частку(пай) [PERSON] повинно бути відновлено. У зв`язку з чим, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, визнати за позивачем право на земельну частку (пай), як колишнього члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського виробничого кооперативу, а оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Отже, приймаючи до уваги та оцінюючи докази надані сторонами, суд приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог законодавства, на яке посилається позивачка у своїх вимогах, і які суд застосовує при ухваленні свого рішення, при цьому суд вважає визначити як ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, зазначивши про задоволення позовних вимог та визнати за [PERSON] , [INFO] , (ІПН [NUMBER] ), що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , як колишнього члена колективного сільськогосподарського підприємства «Новий Донбас», право на земельну частку (пай) розміром 10,8 умовних кадастрових гектарів із земель КСП «Новий Донбас», розташованих на території Калмиківської сільської ради Старобільського району Луганської області, за межами населеного пункту. Крім того, суд зазначає, що згідно Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року, земельна частка (пай) при неможливості надати її з колективної власності через відсутність такої землі, має бути надана із земель запасу, створеною місцевою радою під час передачі землі у колективну власність та за Законом України «Про порядок виділення в натурі(на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)», сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, районні державні адміністрації за межами населених пунктів. Крім того, за цим же Законом України, передбачено встановлення права на земельну частку (пай) в судовому порядку за особою, якій з якихось причин не виділено земельну частку (пай), Відповідно до доведеності позовних вимог в ході судового розгляду, позивачем з посиланням на норми права, які суд також застосовував при ухваленні рішення, позов [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі, як особі, що на час отримання Державного акта на право колективної власності на землю була членом КСП «Новий Донбас». Разом з тим, позивачка, а ні у своєму позові, а ні під час судового розгляду не ставила питання щодо розподілу судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом, а тому, суд не розглядає питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, передбаченого ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.25 ЗК України, п.п.2, 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, і організаціям», ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», від 5 червня 2003 року №899-IV (із змінами та доповненнями), п.п.23, 24 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7 (із змінами та доповненнями внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2), та

Outcome: approved