Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] , яка є її матір`ю. Вказує, що [PERSON] тривалий час страждає на психічне захворювання та перебуває з цього приводу на обліку у Волинській обласній психіатричній лікарні №1 і висновком психоневрологічної спеціалізованої МСЕК від 21.02.2019 року їй встановлена перша «А» група інвалідності довічно. Зазначає, що її матір обмежена в самообслуговуванні, здатності до самостійного пересування, орієнтації та не може контролювати свою поведінку. Враховуючи викладене, просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.09.2019 року у справі було призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Волинської обласної психіатричної лікарні м. Луцька (а.с. 23). 17.07.2019 року на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 72 від 26.06.2019 року (а.с. 36-37). 12.11.2019 року від УОЗ Луцької міської ради на адресу суду надійшло подання з проханням [PERSON] , [INFO] , призначити опікуном над її матір`ю - [PERSON] , [INFO] (а.с. ). В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги з підстав, викладених у заяві, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - управління охорони здоров`я Луцької міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви з урахуванням подання органу опіки та піклування про призначення опікуна. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Як вбачається з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 187159 від 21.02.2019 року, [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю першої «А» групи загального захворювання довічно (а.с. 6). З висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом (особою з інвалідністю) І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 156 від 22.02.2019 року вбачається, що [PERSON] , 1953 р.н., за рівнем життєдіяльності обмежена в самообслуговуванні, здатності до самостійного пересування, орієнтації та контролювати свою поведінку (а.с. 7). Статтею 39 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 1 ст. 298 ЦПК України передбачено, що суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. З висновку судово-психіатричного експерта № 147 від 18.09.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді підкіркової судинної деменції. Наявний психічний розлад позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. ). Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що [PERSON] внаслідок наявного у неї захворювання не усвідомлює своїх дій та не може керувати ними, а тому її слід визнати недієздатною. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Дію рішення про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] , суд вважає за доцільне встановити на строк 2 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності особи чи визнання особи недієздатною, встановлює над нею відповідне піклування чи опіку і призначає їй піклувальника чи опікуна. У відповідності до ч. 1 ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як слідує з подання управління охорони здоров`я Луцької міської ради від 11.11.2019 року №П 101470, [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Догляд за нею здійснює її дочка - [PERSON] і у зв`язку з чим, в разі визнання хворої недієздатною, просять призначити її опікуном (а.с. ). Отже, дослідивши і оцінивши представлені докази в їх сукупності та зважаючи на подання управління охорони здоров`я Луцької міської ради, суд не вбачає підстав, зазначених в ст. 64 ЦК України, відповідно до яких [PERSON] не могла би бути опікуном своєї матері [PERSON] , а тому із врахуванням викладеного, приходить до висновку про необхідність призначення її опікуном з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів недієздатної.

Outcome: approved