Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], який було уточнено 10.06.2015 року, та в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що на підставі Свідоцтва про право власності серії [NUMBER], виданого 10.05.2006 року відділом житлово-комунального господарства, будівництва та комунальної власності Чугуївської міської ради, позивачу належить ? частина квартири [ADDRESS] Другим співвласником є [PERSON], проте він не зареєстрований за даною адресою та постійно проживає за іншою адресою. [PERSON] зазначає, що зареєструвала [PERSON] на своїй житловій площі, однак всі комунальні платежі по вищезазначеній квартирі здійснює лише вона, відповідач з серпня 2013 року фактично не проживає у квартирі. У зв'язку із значним зростанням тарифів на комунальні платежі [PERSON] важко сплачувати їх за двох, тому посилаючись на ст.71 Житлового кодексу України, позивач просить задовольнити позовну заяву. Від представника позивача за довіреністю - адвоката Гордієнко В.Ф., - надійшла заява про підтримання позовних вимог, розгляд справи в його відсутність, також в наданій заяві Гордієнко В.Ф. просить задовольнити позов в повному обсязі, та не проводити фіксацію судового процесу технічними засобами (а.с.46). Представник третьої особи - начальник Чугуївського РВ ГУ ДМС України в Харківській області Кондрашин В.І., - надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просить прийняти рішення згідно чинного законодавства (а.с.38). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не доповідав, заяви про розгляд справи у його відсутність не надавав. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224 ч. 1 ЦПК України, суд визнає причину неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, - неповажною, і вирішує справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності серії [NUMBER], виданого 10.05.2006 року відділом житлово-комунального господарства, будівництва та комунальної власності Чугуївської міської ради, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] - 1/2 частка та [PERSON] - 1/2 частка та зареєстрована за ними в Чугуївському бюро технічної інвентаризації в реєстраційній книзі 51-п за [NUMBER] (а.с.5). Згідно Довідки КЖРЕП м. Чугуєва №614 від 28.05.2015 року, виданої [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], до складу її сім'ї входить онук останньої - [PERSON] (а.с.9). Факт реєстрації [PERSON] за вищевказаною адресою підтверджується Довідкою, наданою Чугуївським РВ ГУ ДМС України в Харківській області від 06.06.2015 року №48/1931 (а.с.22). Відповідно до Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 28.05.2015 року №498, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з серпня 2013 року по теперішній час не проживає. Даний факт підтверджують сусіди: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи, на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Ст. 72 ЖК України передбачає визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved