Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення померлим свого батька [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що з 2004 р. будь-які відомості про нього відсутні. Останнє відоме місце знаходження батька - м. Чікаго, штат Іллінойс, США, де він був 18.06.2004р. Пошуки результатів не дали, проведені правоохоронними органами розшукові заходи не допомогли, обставини вказують на те, що він дійсно є померлим. Просить задовольнити заяву з метою оформлення спадкових прав. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Ваврів В.Б. заяву підтримали та просили суд її задовольнити, з підстав, викладених у заяві.\~ Заявник пояснив, що коли батько поїхав в США, він був підлітком. Останній раз із ним говорив телефоном в 2004 році, з того часу місце його знаходження невідоме. Знає, що поуками батька займалася тітка, яка проживала в Сполучених Штатах, однак, за його останнім місцем проживання, знайшла тільки його особі ситі речі, зокрема, паспорт. Знає, що батько зловживав алкогольними напоями, хворів. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надіслала суду заяву, в якій не заперечує щодо задоволення заяви її брата [PERSON] . Підтверджує те, що будь-яких відомостей про місце перебування її батька з 2004 року в неї немає. З цього часу вона його не бачила. За своїм місцем проживання [PERSON] не проживає з 2003 року. Представник заінтересованої особи Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Розглянувши справу, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.09.2004 року. Згідно офіційного письмового перекладу тексту медичної довідки медичного центру Святої Марії з Назарету, м. Чікаго, штат Іллінойс, США, 18 червня 2004 року [PERSON] був виписаний з медичного центру 18 червня 2004 року. 13 вересня 2019 року заявник звернувся в Головне управління Національної поліції України в Тернопільській області з заявою про встановлення місцезнаходження [PERSON] , яке було направлене для розгляду в Тернопільське РВП Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області. За результатами розгляду цього звернення заявнику було повідомлено, що 13 вересня 2019 року слідчим відділенням Тернопільського районного відділення поліції внесено до ЄРДР запис за №12019210180000538 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, що підтверджується копією витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань. 31 липня 2020 року заявника було повідомлено про стан досудового розслідування за вказаним вище кримінальним провадженням та вжиті заходи для розшуку його зниклого батька і зазначено, що під час здійснення досудового розслідування за фактом зникнення [PERSON] слідчим було вжито ряд заходів для встановлення місцезнаходження зниклого та надіслано запит в Сектор міжнародного співробітництва ГУНП в Тернопільській області, однак відповіді на даний час ним не отримано як і не встановлено місця його перебування. Відповідно до повідомлення ТВП ГУНП в Тернопільській області №6865/115/2/01 від 09.09.2020 року заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №414102419 від 20.09.2019р. по розшуку безвісти зниклого громадянина України [PERSON] , [INFO] . Встановити його місце знаходження на території України чи за її межами не представилось за можливе. Згідно довідки Великоберезовицької селищної ради № 2557 від 21 липня 2020 року вбачається, що громадянин [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] , (колишня назва [ADDRESS] ). Однак, з 2003 року він не проживає за вищевказаною адресою та місцезнаходження його не відоме. 27 серпня 2019 року комісія в складі депутата Великоберезовицької селищної ради Сковронського П.Т. та сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в присутності заявника, склали акт опитування сусідів відповідно до якого всі вони підтвердили, що з 2003 року [PERSON] ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] (колишня назва [ADDRESS] ), не проживає і з 2004 року його місцезнаходження не відоме. Як вбачається із рішення Тернопільського міськрайонного суду, яке вступило в законну силу №6-9868/10 від 30.11.2010 року встановлено, що домоволодіння за адресою [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , ідеальна частка кожного в квартирі становить 1/2 . Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Оголошення [PERSON] померлим необхідне заявнику [PERSON] для оформлення спадщини. Відповідно до ч. 2 ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] , 1960 року народження є людиною похилого віку, відсутній в місці його постійного проживання більше 16 років, відомості про його місце перебування невідомі, вжиті правоохоронними органами заходи щодо його розшуку виявились безрезультатними, що свідчить про обґрунтованість вимог про визнання [PERSON] померлим, а тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. ст. 46,47 Цивільного кодексу України, пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення , ст.ст. 13, 258, 259, 263- 265, 273, 305, 307, 308 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved