Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кам’янської міської ради Кам'янського району Черкаської області про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на те, що з 11.04.1984 року вона є володільцем і користувачем квартири [ADDRESS], яка належала Кам’янському хлібоприймальному підприємству. Частина будинку, яка їй належить, становить 44/100, вартість даної частки - 231747,56 грн. З невідомих для неї причин, будинок, що належав Кам’янському ХПП, у свій час не був переданий для приватизації його власникам і користувачам, на даний час власник житла, «Кам’янське хлібоприймальне підприємство», яке реорганізовано в «Кам’янське ХПП» ліквідовано та не веде виробничої діяльності. 27.06.2014 р. позивачка звернулася до відповідача із заявою про приватизацію означеної квартири, але їй було відмовлено, так, як вказаний житловий будинок не перебуває в комунальній власності міста, і тому вирішити питання про приватизацію житлової квартири, міська рада не має можливості. Впродовж всього часу володіння і користування квартирою вона сплачує за всі комунальні послуги, також позивачка за власні кошти облаштувала квартиру газопроводом. В попереднє судове засідання з'явилася позивач [PERSON], її представник [PERSON], позов підтримали в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві та просили його задовольнити. Представник відповідача Кам’янської міської ради Черкаської області в судове засідання не з'явився, проте від Кам’янського міського голови Тірона В.І. до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без представника Кам’янської міської ради, позовні вимоги визнають. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Сторонам відомі наслідки визнання позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України суд в праві за наявності для того законних підстав ухвалити рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача та її представника, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що з 11.04.1984 року [PERSON] є володільцем і користувачем квартири [ADDRESS], яка належала Кам’янському хлібоприймальному підприємству, що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 5-8). Частина будинку, яка належить позивачці, становить 44/100, вартість даної частки - 231747,56 грн., що підтверджується копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.11-18). Будинок, що належав Кам’янському ХПП, не був переданий для приватизації його власникам і користувачам, на даний час власник житла, «Кам’янське хлібоприймальне підприємство», яке реорганізовано в «Кам’янське ХПП» ліквідовано та не веде виробничої діяльності, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 9-10). Позивачка зверталася до Кам’янської міської ради Черкаської області із заявою про приватизацію означеної квартири, але їй було відмовлено, на підставі ст.. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується відповіддю Кам’янської міської ради № 456/02-13/1 від 01.07.14 р. (а.с.22). Впродовж всього часу володіння і користування квартирою позивачка сплачує за всі комунальні послуги, та не має заборгованості по їх сплаті, що підтверджується відповідними довідками (а.с.19-20). Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено вказаним Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. У п.8 Прикінцевих та перехідних положенням ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України або раніше, тобто до 1 січня 2001 року. За таких обставин, суд знаходить доведеним позивачами факт набувальної давності, добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості володіння домоволодінням. На підставі викладеного та

Outcome: approved