Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства « Чорноморсько-Азовське Виробничо - Експлуатаційне Управління морських шляхів» (ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ», в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь компенсацію за затримку остаточного розрахунку при звільненні в розмірі 128681,82 гривень, посилаючись на те, що з 12.06.2018 року згідно наказу № 23/К була звільнена з посади начальника договірно-правової служби ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» за власним бажанням у зв`язку з порушенням умов трудового договору на підстав ч.3 ст.38 КЗпП України. Станом на день звільнення заборгованість відповідача перед нею складала - 58958, 03 гривень. На підставі судового наказу Малиновським районним судом міста Одеси 09 липня 2018 року стягнуто з Державного підприємства «Чорноморсько-Азовське Виробничо- Експлуатаційне Управління морських шляхів» (ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ» на користь позивачки заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період з квітня 2018 року по червень 2018 року у розмірі 58958, 03 гривні. Представником відповідача судовий наказ від 09.07.2018 року у добровільно порядку не виконано, грошові кошти не виплачені, 22.10.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Одеській області прийнято виконавче провадження щодо виконання судового наказу № 521/11042/18 виданого 09.07.2018 року. Оскільки підприємств відповідача сплатило борг по заробітній платі позивачці тільки 15.04.2019 року, тобто з затримкою розрахунку при звільнення терміном на 213 днів, [PERSON] звернулася з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача Державного підприємства « Чорноморсько-Азовське Виробничо-Експлуатаційне Управління морських шляхів» (ДП «ЧОРАЗМОРШЛЯХ») 12.08.2019 року подало до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату з можливістю надання додаткового часу для підготовки відзиву на позовну заяву. Станом на 30 серпня 2019 року від представника відповідача відзиву на позовну заяву [PERSON] не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статі 21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства або уповноваженим ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю. Згідно з наказом Державного підприємства «Чорноморсько-Азовське Виробничо - Експлуатаційне Управління морських шляхів» № 23/к від 12.06.2018 року [PERSON] з 12 червня 2018 року звільнена з посади начальника договірно-правової служби ДП «Чоразморшлях», у зв`язку з порушенням умов трудового договору за ч.3 ст. 38 КЗпП України. Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В контексті статті 116КЗпП днем звільнення вважається останній день роботи. У цей день працівникові має бути повністю виданий розрахунок із заробітної плати: має бути видана заробітна плата, включаючи оплату праці за останній день роботи, компенсація за невикористані відпустки. При звільнені підприємство мало б виплатити позивачці заборгованість по заробітній платі у розмірі 58958,03 гривень, однак ці вимоги закону не виконало. На підставі судового наказу Малиновського районного суду міста Одеси від 09 липня 2018 року з Державного підприємства «Чорноморсько-Азовське Виробничо - Експлуатаційне Управління морських шляхів» на користь позивачки стягнуто заборгованість по заробітній по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період з квітня 2018 року по червень 2018 року у розмірі 58958, 03 гривень. Державне підприємство «Чорноморсько-Азовське Виробничо- Експлуатаційне Управління морських шляхів» в добровільному порядку судовий наказ від 09 липня 2018 року не виконало. Документами що знаходять у справі підтверджується що за заявою [PERSON] Другим Приморським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання судового наказу № 521/11042/18 виданого 09.07.2018 року Малиновським районним судом міста Одеси про стягнення з ДП «Чорноморсько-Азовське Виробничо - Експлуатаційне Управління морських шляхів» на користь позивачки заборгованості по заробітній платі у розмірі 58958, 03 гривень. 22.10.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Одеській області прийнято до виконання виконавче провадження щодо виконання судового наказу № 521/11042/18 виданого 09.07.2018 року. Відповідно до виписки ( окрема операція надходження коштів) по картці рахунку [NUMBER] , 15.04.2019 року позиваці перераховано заборгованість по заробітній платі стягнутої на підставі судового наказу Малиновського районного суду міста Одеси від 09 липня 2018 року № 521/11042/18. Дані обставини не заперечуються стороною відповідача. Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плат збігається з вихідним, святковим або не робочим днем,забортна плата виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у в`язку з порушенням строків їх виплати». Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статі 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинний сплатити зазначене в цій статі відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. В позовній заяві позивачка вказує, що заявлена вимога щодо стягнення середнього заробітку за весь час прострочення, з врахуванням того, що час прострочення дорівнюється 213 робочих днів, так як за правилами ст. 117 КЗпП України підприємством мають бути оплачені всі робочі дні за час прострочення виплати заборгованості. Суд погоджується з правовою позицією представника позивача щодо оплати всіх робочих днів за час прострочення, оскільки правилами ст. 117 КЗпП України передбачено оплату середнього заробітку за час прострочення, а середній заробіток розраховується на підставі Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року, де у пункті 8 зазначено, що нарахування виплат що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяця роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів. Судом перевірено розрахунок наданий позивачкою щодо визначення середньоденної заробітної плати, розрахунок зроблено виходячи з наступного: 12687 +12687 (дані про заробітну плату за квітень травень 2018 року, відповідно до довідки від 25.06.2018 року № 001/174) : 42 ( кількість відпрацьованих робочих днів) = 604, 14 гривень. З цих підстав суд приходить до висновку, що заборгованість за весь час прострочення має складатися із кількості робочих днів за час прострочення ( 213 днів за період з 12.06.2018 року по 15.04.2019 року) помножених на 604, 14 гривню ( середньоденна заробітна плата позивача за один робочий день) та становить суму - 128 681 гривню 82 копійки.

Outcome: approved