Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 1/3 частини усіх видів заробітку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття та аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, щомісяця до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з 2015 р. по 2016р. перебували з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають малолітнього сина [PERSON], 07.03.2016р.н. В теперішній час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, доходів окрім допомоги за пологами в розмірі 836 грн. щомісячно не отримує. Відповідач працює, має постійний та регулярний заробіток, задовільний стан здоров'я, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дитини. Просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні за позовом [PERSON] заперечує, в обґрунтування заперечень зазначив, що дійсно перебував у шлюбних відносинах з [PERSON], мають дитину, на утримання якої він не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, однак утримувати позивачку не згоден, оскільки в зареєстрованому шлюбі з нею не перебував, їх відносини не були тривалими. Просить позов задовольнити частково, стягнути аліменти на утримання дитини. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову по наступним підставам. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2015 року по листопад 2016 року, зазначені обставини підтверджені поясненнями сторін. Від фактичних шлюбних відносин мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач [PERSON] Дитина знаходиться на утриманні матері, яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує дохід у вигляді допомоги по догляду за дитиною. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров'я, працює в КП «Запоріжелектротранс» на посаді майстра дільниці щоденного обслуговування, має постійний та регулярний заробіток в середньому розмірі 5642,89 грн. Інших доходів не має, обєктів нерухомості та транспортних засобів на праві власності не має На утриманні відповідача інших осіб не має, утримань на виконавчими листами не провадиться. Зазначені обставини підтверджуються довідкою про середню заробітну плату №26/с-557 від 26.09.2017р., поясненнями сторін. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, що визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, у відповідності до ч.1 ст. 91 СК України, якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сімєю, той з них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання. Згідно з ч.2 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір встановленого законодавством прожиткового мінімуму для працездатних осіб, стан здоров'я і матеріальне становище позивача, дитини, яка знаходиться на утриманні матері, матеріальне становище платника аліментів, який отримує постійний та регулярний дохід, який становить в середньому розмірі 5642,89 грн. та з урахуванням утримань обовязкових податків та аліментів на утримання дитини буде становити менше ніж встановлений законодавством прожитковий мінімум. Доводи [PERSON] про відсутність зобовязань перед матірю його дитини з тих причин, що відносини сторін тривали не довгий час, суд до уваги не приймає, оскільки позивач з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах понад півтора роки і саме внаслідок цих обставин позивач втратила працездатність в звязку з народженням спільної дитини. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття та стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі по 1/6 частині всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця.

Outcome: partial