Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи довічно, хворіє, її лікування потребує значних матеріальних витрат. Пенсії позивача, яка становить 3271, 89 грн., не вистачає на харчування, придбання ліків та оплати комунальних послуг. Позивач має працездатного сина - відповідача [PERSON] , який ніякої допомоги їй не надає, хоча має таку можливість. З урахуванням наведеного, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суд. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 31 березня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він позов визнав частково в розмірі 1/20 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. При цьому зазначив, що позивач перебуває на обліку в Харківському приміському об`єднаному управлінні ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за віком, розмір якої складає 3271,89 гривень. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України» з 01 січня 2021 року складає 1769 гривень. Тобто, розмір отримуваної позивачем пенсії значно більший за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. Крім того, позивач мешкає однією сім`єю з молодшим сином [PERSON] , який працює в ТОВ «УА-СИСТЕМИ» з 01 січня 2020 року інженером з комп`ютерних систем та також може надавати матері матеріальну допомогу. [PERSON] родини та дітей не має, мешкає вдвох з матір`ю. Окрім того, у власності позивача знаходиться житловий будинок площею близько 100 метрів у смт. Нова Водолага Харківської області, в якому вона проживає разом з [PERSON] , та житловий будинок у [ADDRESS] . Відповідач в свою чергу має родину: дружину [PERSON] та доньку [PERSON] , [INFO] . Його дружина [PERSON] є пенсіонером, розмір отримуваної нею пенсії становить 1769 гривень на місяць, що вбачається з довідки Управління Пенсійного Фонду України. Відповідач працює в ПрАТ «ГЛИНИ ДОНБАСУ» на посаді аналітика комп`ютерних систем. Його заробітна плата за період з вересня 2020 року по лютий 2021 року становить 212 359,10 гривень, 35 393,10 гривень - середньомісячна заробітна плата. Також він працює за сумісництвом системним програмістом в ПрАТ «Новоселівський гірничо-збагачувальний комбінат» з доходом у 5 000 гривень на місяць. Його загальний середньомісячний дохід складає 40393,10 гривень. Відповідач працює у м. Києві, тому він з родиною винаймає там житло - двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вартість оренди житла щомісяця складає 9 000 гривень. Крім того, відповідач несе витрати зі сплати комунальних послуг. Донька відповідача [PERSON] навчається у Київській середній школі № 210 в 7 класі. Вона професійно займається спортом, має 1 розряд по спідскейтінгу. Наказом Міністерства молоді та спорту України зарахована до резерву збірної команди. Також вона навчається у художній школі. Відповідач зазначає, що весь його заробіток витрачається на утримання родини, організацію побуту, оренду житла, навчання та дозвілля доньки, зайняття нею спортом. [PERSON] не заперечує сплачувати 2000 гривень щомісячно на утримання матері, що складає 1/20 частину від його заробітку. Розмір аліментів - 1/4 частки від його доходу щомісячно є занадто великим та надмірним тягарем для відповідача. 15 квітня 2021 року до суду надійшла відповідь позивача [PERSON] на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначила, що за вирахуванням витрат на оренду квартири та комунальні послуги сукупний дохід сім`ї [PERSON] становить щомісячно 27297,43 грн. Відтак, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання матері в зазначеному нею розмірі, проте такої допомоги не надає. Зазначила, що відповідач за власним бажанням і за власні кошти для свого задоволення займається велоспортом, приймає участь у міжнародних велоперегонах Париж-Брест-Париж, що проходять у Франції, має амуніцію велогонщика та кілька велосипедів міжнародного рівня. Також відповідач разом з дружиною та дочкою відпочивав у Єгипті у січні 2020 року та відвідував Париж у серпні 2019 року. У вересні 2020 року на ім`я [PERSON] було куплено легковий автомобіль Міцубісі Лансер. Позивач зазначила, що вона має інвалідність з приводу інфекційно-алергичного енцефаліту, страждає на вторинний імунодефіцит. Наразі стан її здоров`я погіршився та вона потребує дороговартісного лікування. За останні три роки її лікування коштує понад 30000 гривень на рік, а разі загострення додатково потрібно близько 10 000 гривень. Її пенсії на лікування не вистачає,а тому вона потребує матеріальної допомоги. 21 травня 2021 року до суду надійшли заперечення представника відповідача на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких вона зазначила, що позивачем не доведені обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Так, консультативний висновок Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» датований 07 квітня 2021 року. Тобто, до медичного закладу позивач звернулася через п`ять місяців після звернення з позовною заявою до суду. На час звернення до суду з позовом 16 листопада 2020 року відомості про потреби позивача у медичній допомозі відсутні. У консультативному висновку Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» від 07 квітня 2021 року встановлений діагноз: вторинний імунодефіцит вірусного ґенезу; рекомендації: лікування медичними препаратами: аллокін альфа, альфарекін. До відповіді на відзив додані чеки про придбання ліків за період з 10 березня по 11 квітня 2021 року. Призначений консультативним висновком препарат альфарекін придбаний позивачем: 10 березня 2021 року за 462,46 гривень, 05 квітня 2021 року за 1002,80 гривень, на загальну суму 1465, 26 гривень. До відповіді на відзив також додані чеки про придбання наступних ліків: таблеток ко - амлесса, які призначаються для лікування артеріальної гіпертензії та відпускаються тільки за рецептом лікаря, корвалол - седативний засіб, дефлю - діабетична добавка, гідазепам - транквілізатор при невротичних та психопатичних станах, відпускається тільки за рецептом, бісопролол - при вірусних інфекціях, ібандронова кослота - при остеопорозі, екстракт красавки - при хворобі ЖКТ, азикловір - противірусний препарат, азитросандоз - противоінфекційне, анаприлин - при артеріальній гіпертензії, арнтоксиа - при артриті, аспаркам - при хворобі серця, лісобакт рино - від закладеності носа, офлоксацин - протимікробний препарат, предуктал - при ішемічній хворобі серця, кардіомагніл - при профілактиці серцево-судинних захворювань, бетаспан - при ендокринних захворюваннях. Проте призначень лікаря на зазначені препарати матеріали справи не містять. Крім того, представник відповідача зазначає, що сума аліментів у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, на які претендує позивач, складає 12 241, 67 гривень (48966, 69 гривень:1/4), що є завеликою сумою аліментів для відповідача, оскільки відповідач є єдиною працюючою в родині особою, утримує окрім себе, дружину [PERSON] , яка є пенсіонеркою, та малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Зазначений розмір аліментів є надмірним тягарем для відповідача, який поставить його та його родину в тяжке матеріальне становище. [PERSON] не заперечує сплачувати аліменти на утримання матері в розмірі 1/24 частину від його заробітку (263800, 15+30000=293800, 15 : 6 = 48 966,69: 24 = 2040,27), що складає 2040,27 гривень, які будуть достатньою сумою для надання матеріальної допомоги позивачу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила про обставини, викладені в позовній заяві, а також зазначила, що є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи, має ряд захворювань, зокрема, страждає на вторинний імунодефіцит. Її лікування потребує значних матеріальних витрат. Щомісячно на придбання ліків витрачає від 2000 до 5000 гривень. Крім того,потребує курсу лікування вторинного імунодефіциту двічі на рік, один курс лікування коштує 11000 гривень. Її пенсії, яка становить 3600 грн., не вистачає на харчування, придбання ліків та оплати комунальних послуг, а тому вона потребує матеріальної допомоги. Позивач має двох синів [PERSON] та [PERSON] , відповідача по справі. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на її утримання не надає. Другий син [PERSON] надає їй матеріальну допомогу в розмірі від 2000 до 5000 гривень на місяць, проте цих коштів не вистачає на лікування та придбання ліків. Представник відповідача - адвокат Бондаренко Т.О., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/24 частини від усіх видів доходу відповідача, з підстав,що зазначені у відзиві на позовну заяву . Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є повнолітнім працездатним сином позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] є пенсіонером за віком та інвалідом ІІІ групи безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії ХАР-07 № 033719. Як вбачається з довідки про доходи №0559 9153 1346 4515, виданої Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області, позивач [PERSON] перебуває на обліку в Харківському приміському об`єднаному управлінні ПФУ в Харківській області і отримує пенсію за віком у розмірі 2961,04 гривень щомісячно (з січня по квітень 2020 року), 3271,89 гривень - з травня по жовтень 2020 року. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 04-05-21/447 від 30 жовтня 2020 року, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою разом з позивачем зареєстрований її син - [PERSON] , [INFO] . Як встановлено під час судового розгляду та визнається позивачем, остання одержує утримання від іншого сина [PERSON] . Відповідно до довідки про доходи №UA-00000003 від 29 жовтня 2020 року, син позивача [PERSON] працює в ТОВ «УА-СИСТЕМИ» на посаді інженера з комп`ютерних систем, його заробіток за період з 01 січня 2020 року по 30 вересня 2020 року становить 16207,20 гривень. Крім того встановлено, що позивач страждає на вторинний імунодефіцит вірусного генезису, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» від 07 квітня 2021 року. Оскільки позивачка є пенсіонеркою, непрацездатною, інвалідом 3 групи безстроково, хворіє на вторинний імунодефіцит вірусного генезису та потребує лікування, вона має необхідність у матеріальній допомозі, яку відповідач [PERSON] , який є її сином, не надає. Відповідач [PERSON] перебуває у зареєстровано шлюбі з [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 20 лютого 2007 року Південноміською радою Харківського району Харківської області). Від шлюбу має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 травня 2008 року Південноміською радою Харківського району Харківської області Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] дружина відповідача - [PERSON] є пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років в розмірі 1769 гривень щомісячно, що підтверджується довідкою Управління ПФУ Індустріального об`єднаного управління ПФУ м. Харкова № 500 від 24 березня 2021 року. З довідки про доходи від 24 березня 2021 року, виданої ПрАТ «ГЛИНИ ДОНБАСУ», вбачається, що відповідач [PERSON] працює в ПрАТ «ГЛИНИ ДОНБАСУ» на посаді аналітика комп`ютерних систем, його заробіток за період з вересня 2020 року по лютий 2021 року становить 212 359,10 гривень. Крім того, відповідач працює за сумісництвом на посаді системного програміста в ПрАТ «Новоселівський гірничо-збагачувальний комбінат», його заробіток за період з вересня 2020 року по лютий 2021 року становить 30000 гривень, що підтверджується довідкою про доходи № 12/312 від 25 березня 2021 року, виданою ПрАТ «Новоселівський гірничо-збагачувальний комбінат». В судовому засіданні представник відповідача, з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, офіційного працевлаштування та наявності стабільного доходу, частково визнав позов та фактично не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів на утримання непрацездатної матері в розмірі в розмірі 1/24 частки від його доходу щомісячно. Підстав для звільнення відповідача відобов`язку утримувати непрацездатну матір судом не встановлено. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно з ч. 1, 2 ст. 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Положеннями ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Відтак, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду України у справі №212/1055/18-ц від 05 вересня 2019 року. За вказаних обставин, суд, аналізуючи підстави заявлених позовних вимог, надані сторонами докази, норми цивільного права у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, враховуючи те, що відповідач [PERSON] визнав та фактично не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання матері у розмірі 1/24 частини від усіх видів його доходу, з урахуванням його матеріального та сімейного стану, офіційного працевлаштування та наявності стабільного доходу, з огляду на матеріальний стан позивача, яка пенсіонеркою, непрацездатною, інвалідом 3 групи та стан її здоров`я, враховуючи надання їй допомоги від іншого сина [PERSON] , суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання матері в розмірі 1/20 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. На підставі викладеного і

Outcome: partial