Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що у них з відповідачем є повнолітня донька, яка навчається. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки розмірі 1500 гривень щомісячно та до закінчення навчання. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки розмірі 1330 гривень щомісячно та до закінчення навчання. Зазначила, що до цього розміру аліментів включено вартість навчання доньки, яка дорівнює 530 грн. щомісячно, її проживання у гуртожитку, яка дорівнює 200 грн. щомісячно, та 600 грн. на утримання самої дитини. При цьому не заперечує, що саме відповідачем оплачується навчання доньки та її проживання у гуртожитку, а також не заперечує факти добровільного перерахування відповідачем коштів на її особисту банківську пластикову картку. Але вважає, що цих грошей недостатньо для утримання дитини. Крім того, на її думку, відповідач може в майбутньому перестати сплачувати за навчання та гуртожиток доньки. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що він на підставі договорів, які укладені між ним та коледжем, де навчається донька, оплачує навчання та гуртожиток. Добровільно надає доньці матеріальну допомогу. Також зазначив, що він хворіє, потребує тривалого медикаментозного лікування, санаторно-курортного лікування. Постійної роботи не має. З урахуванням вищевикладеного згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 400 грн. до закінчення її навчання. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження (а.с 8) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Сімферопольського кооперативного торгівельно-економічного коледжу Кримспоживспілки, [PERSON] є студенткою цього закладу, навчається на денній формі навчання, період навчання з 01.09.2013 р. по 01.07.2015 р. (а.с. 9). 30.08.2013 р. між Сімферопольським кооперативним торгівельно-економічним коледжем Кримспоживспілки та [PERSON] укладено договір № 11/ДФ/13-5-4 про надання освітніх послуг, відповідно до якого [PERSON] зобов'язується своєчасно вносити плату за отриману [PERSON] освітню послугу (а.с. 10). Також між тими самими сторонами укладено договір № 122 від 01.09.2013 р. на проживання у гуртожитку, відповідно до якого [PERSON] зобов'язується своєчасно вносити плату за проживання [PERSON] у гуртожитку коледжу (а.с. 11). Позивачем визнається, що відповідач на час звернення до суду та розгляду справи в суді умови вищевказаних договорів виконував. А тому суд приходить до висновку, що в цій частині інтереси позивача не порушені. Обґрунтування вимог позивача в цій частині тим, що [PERSON] в подальшому може розірвати вищевказані договори, судом не приймається, оскільки відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто права позивача повинні бути порушені вже на час звернення до суду, а не в майбутньому. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При цьому згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України визначено, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до медичної довідки від 03.01.2014 р. [PERSON] з 2008 року перебуває під наглядом лікаря-ортопеда з основним діагнозом «Наслідки хвороби Пертеса» із супутнім захворюванням - деформуючий артроз правого тазостегнового суглобу ІІ ступеню, больовий синдром. Потребує тривалого медикаментозного, санаторно-курортного лікування (а.с. 37). З 1996 року [PERSON] постійного місця роботи не має, що підтверджено трудовою книжкою (а.с. 30-31). Має нерегулярний, мінливий дохід. За таких обставин суд вважає, що аліменти слід визначити у твердій грошовій сумі. З урахуванням вищевказаних обставин суд вважає, що розмір аліментів повинен дорівнювати 400 грн., починаючи з 04.12.2013 р. - дня звернення позивачки до суду з позовом, та до 01.07.2015 р. - закінчення періоду навчання. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача задоволені. На підставі викладеного ст.ст. 182, 183, 198, 199 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial