Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Страхова група «ТАС», [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якому просить стягнути з відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» на свою користь суму матеріальної шкоди в розмірі 7 402,17 грн., а з відповідача [PERSON] суму матеріальної шкоди в розмірі 30 470,94 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 13.02.2020 близько 15 год. 40 хв. в м. Ужгород, вул. Л. Толстого, 5а водій [PERSON] , керуючи автомобілем Ford Mondeo днз. [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, щоб вчасно зреагувати на зміну дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Аudi Q3 днз. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , останній від удару відкинуло на автомобіль Jeep Grand Cherokee р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду та зупинився для надання переваг в русі іншому транспортному засобу. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані дії [PERSON] кваліфіковано за ст. 124 КУпАП за порушення п.п. 12.1, 13.1 ПДР. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2020 року у справі № 308/1804/20/19 [PERSON] , [INFO] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5475904 від 19.04.2019 року з визначеною франшизою у розмірі 950 грн. 18.05.2020 року сума страхового відшкодування у розмірі 91647,83 грн.(за вирахуванням франшизи) була перерахована на банківський рахунок позивача. Позивач зазначає у позові, що внаслідок ДТП йому були завдані матеріальні збитки в розмірі 129 520, 94 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт № 0000000430, квитанцією № 48633629 від 30.03.2020 року та квитанцією № 48633630 від 30.03.2020 року. [PERSON] вказує, що позивач неодноразово звертався до [PERSON] з вимогами відшкодувати шкоду ( з урахуванням виплати страхової компанії) та виплату франшизи у розмірі 950, 00 грн., однак такі залишені відповідачем без уваги, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 07.07.2020 року представником відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» подано відзив на позов, в якому просять відмовити в задоволенні позову у зв`язку з тим, що відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] в повному обсязі у розмірі 91 647,83 грн. 26.01.2021 року представником позивача адвокатом Олійник Р.Б. до суду подано заяву про зміну предмету позову, в якій викладає позовні вимоги в наступній редакції: просить стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 37 873, 11 грн. Також у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України просять залишити без розгляду позов в частині вимог до ПрАТ «Страхова група «ТАС». Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2021 року справу за позовом [PERSON] до ПАТ «Страхова група «ТАС», [PERSON] про відшкодування шкоди в частині вимог [PERSON] до ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди залишено без розгляду. Позивач та його представник в судове засідання, призначене на 03.06.2021 року не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, однак подали через канцелярію суду заяву, у якій уточнені позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримали в повному обсязі, просили розглянути справу за їх відсутності, зазначили, що проти ухвалення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов суду не подав, будь-яких заяв/клопотань на адресу суду від останнього не надходило. Відповідно до ч. 8ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За приписами ч. ч. 1, 2, 8ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Таким чином суд розглядає справу на підставі наявних у справі письмових доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні дані та відповідні ним правовідносини. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2020 року у справі № 308/1804/20/19 [PERSON] , [INFO] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. Як вбачається зі змісту вказаної постанови, 13.02.2020 близько 15 год. 40 хв. в м. Ужгород, вул. Л. Толстого, 5а водій [PERSON] , керуючи автомобілем Ford Mondeo днз. [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, щоб вчасно зреагувати на зміну дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Аudi Q3 днз. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , останній від удару відкинуло на автомобіль Jeep Grand Cherokee р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду та зупинився для надання переваг в русі іншому транспортному засобу. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані дії [PERSON] кваліфіковано за ст. 124 КУпАП за порушення п.п. 12.1, 13.1 ПДР. Вказана постанова суду набрала законної сили 24.03.2020. Відповідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд вважає доведеним наявність вини відповідача у виникненні вказаної вище ДТП. Згідно копії доданого до справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] власником автомобіля Аudi Q3 днз. [NUMBER] є [PERSON] ) ( а. с. 8) Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5475904 від 19.04.2019 року з визначеною франшизою у розмірі 950 грн. ( а.с. 12) 18.05.2020 року сума страхового відшкодування у розмірі 91647,83 грн.(за вирахуванням франшизи) була перерахована на банківський рахунок позивача ( а.с. 13). Як вбачається зі змісту позову внаслідок ДТП [PERSON] були завдані матеріальні збитки в розмірі 129 520, 94 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт № 0000000430 ( а.с. 15), квитанцією № 48633629 від 30.03.2020 року та квитанцією № 48633630 від 30.03.2020 року ( а.с. 16). Відтак сторона позивача матеріалами справи доводить, що розмір завданої позивачу внаслідок ДТП матеріальної шкоди, зокрема 129 520, 94 грн. перевищує розмір отриманого від ПАТ «Страхова група «ТАС» страхового відшкодування в розмірі 91 647,83 грн., тому різниця в розмірі 37 873, 11 на думку позивача підлягає стягненню із [PERSON] , як винуватця ДТП. Вказані позивачем фактичні дані та надані письмові докази не були спростовані стороною відповідача, такий не з`явився в судове засідання та не подав відзиву на позов. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Згідно зі ст. 1194 Цивільного кодексу особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові ККС ВС від 11 лютого 2020 року у справі № 489/2170/17 зазначено, якщо сума відшкодування шкоди більша, ніж зазначена у страховому полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за заподіяну життю і здоров`ю шкоду, страховик сплачує суму, зазначену в договорі, а винна у ДТП особа (володілець авто) сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вказану правову позицію суд вважає за необхідне застосувати в даній цивільній справі. За таких обставин, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку щодо обґрунтованості позовних вимог стосовно стягнення з відповідача на користь позивача в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, грошових коштів в розмірі 37 873, 11 грн. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач сплатив судовий збір при зверненні з даним позовом до суду в розмірі 840, 80 грн., такий слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved