Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказує, що 17.05.2008 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №052071. Згідно заповіту, складеного в виконавчому комітеті Смотрицької селищної ради 05.07.2001 року, мати заявниці заповіла зазначений земельну ділянку в рівних долях заявниці та її сестрі. [PERSON] померла 05.06.2004 р., інших спадкоємців не має. Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини за заповітом отримала відмову через те, що пропустила строк звернення з заявою про прийняття спадщини. Вважає, що такий строк не пропустила у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із матірю, вели спільне господарство, доглядала матір та похоронила за власний рахунок. В суді представник заявника заяву підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Смотрицької селищної ради в суді в судове засідання не зявився, направив заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.05.2008 року померла мати заявниці [PERSON] (згідно із свідоцтвом про народження серії ЯС №131458) - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БВ № 088047 від 19.05.2008 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (пай) у землі яка перебуває у колективній власності агрофірми «Смотрич», розміром 3,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 882 млн. крб., згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №052071 від 03.09.1996 р. Згідно заповіту від 05.07.2001 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Смотрицької селищної ради, зареєстровано в реєстрі за №311, відповідно до витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори №47333196 від 05.04.2017 р., [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла 05.06.2004, що свідоцтвом про смерть серія 1-БВ № 296639 від 23.03.2017 року. З метою оформлення спадкового майна заявник звернулася до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] Постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.04.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що пропущено строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 17.05.2008 року. Відповідно до ч.1ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частиною 1 ст. 1268 ЦК Українипередбачено, що спадкодавець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. За правилами ч. 3 цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. Той факт, що постійно [PERSON] проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується наступними доказами. Згідно довідки № 310 від 27.02.2017 року, виданої виконкомом Староушицької селищної ради Дунаєвецького району до дня смерті і на день смерті [PERSON], яка померла 17.05.2008 року була зареєстрована одна в будинку по вул. Центральна (Леніна), 40 в с. Ріпинці Дунаєвецького району. Однак за адресою с. Ріпинці вул. Центральна (Леніна), 40 Дунаєвецького району [PERSON] не проживала, згідно з довідкою від 12.06.2017 р. №1052. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. За ч. 3 ст. 1268 ЦК України тривалість спільного проживання до смерті спадкодавця для прийняття спадщини законом не визначається. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від\~\~30 травня 2008 року\~\~№ 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, тобто тимчасово знаходиться. Місце\~\~проживання -\~\~житло,\~\~розташоване\~\~ на\~\~території адміністративно-територіальної\~\~одиниці, в якому особа проживає. Ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до витягу зі спадкового реєстру №47333188 від 05.04.2017 року, спадкова справа до майна [PERSON], яка померла 17.05.2008 року не заводилась. В суді свідки [PERSON], [PERSON] показали, що [PERSON] проживала з матірю [PERSON] до її смерті в м.Кам»янці-Поділському, вели разом спільне господарство, мали спільний бюджет. Покази зазначених свідків узгоджується з актом від 18.04.2017 р, складеного комісіє Ассоціації ОСББ сел..Першотравневе в м.Кам»янці-Подільському, яким підтверджується, що [PERSON] проживала постійно з [PERSON] до дня смерті без реєстрації. Виходячи з наведеного, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] спільно з [PERSON], яка померла 17.05.2008 року, на час відкриття спадщини доведеним, тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved