Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин з відповідачем через те, що останній не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, проявляє до неї неповагу, вчиняє сварки, у зв'язку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини в майбутньому й зберегти сім'ю. Крім того, позивачка зазначила, що проживає разом з неповнолітнім сином окремо від відповідача, спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя та визначення місця проживання дитини не має; примирення з відповідачем є неможливим. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка 12.09.2014 року подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, зазначених у заяві. Відповідач 02.09.2014 року подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі. Крім того, 10.09.2014 року відповідач подав до суду телефонограму про визнання позовних вимог у повному обсязі, на примирення з позивачкою категорично не погоджується, спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя та утримання й місце проживання неповнолітньої дитини не має. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. 01.07.2006 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції за №695. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] (а.с.3). Сторони мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який, згідно з довідкою виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 29.08.2014 року №3383, проживає разом з позивачкою по справі (а.с.4, 10). Спору щодо визначення місця проживання й утримання неповнолітньої дитини та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не підтримують подружніх відносин та проживають окремо, не бажають примиритися і зберегти сім'ю, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1). На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, ст.ст.212, 214 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved