overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання безвісно відсутньою [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог вказує, що вона разом з сином [PERSON] та матір»ю [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . В даний час в квартирі зареєстровані вона та її мати. В травні 2005 року мати пішла з дому в невідомому напрямку і більше в квартирі не з»являлась. Через два тижні вона зателефонувала її свекрусі [PERSON], однак свого місцезнаходження і про свої плани не повідомила. З тих пір жодних відомостей про її місце перебування невідомо, хоча цікавилась у спільних знайомих , зверталася з приводу розшуку в міліцію. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою потрібно для оформлення субсидій по оплаті житлово-комунальних послуг. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала і просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення заяви [PERSON] - не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника Департаменту соціального захисту населення Кам»янець- Подільської міської ради на підставі наявних матеріалів. Заслухавши пояснення заявниці, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки грунтується на законі, доведена матеріалами справи. Згідно ч.1 ст. 43 ЦПК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебвання. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1997 року [PERSON],[PERSON] та [PERSON] на праві приватної, спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Добробут» за № 240 від 10.06.2015 року та домової книги вбачається , що в даній квартирі зареєстровані : заявник [PERSON], [INFO], та її мати [PERSON], [INFO]. В травні 2005 року [PERSON] пішла з дому в невідомому напрямку і більше в квартирі не з»являлась. Через два тижні вона зателефонувала [PERSON]- свекрусі заявниці, однак свого місцезнаходження і про свої плани не повідомила. З тих пір жодних відомостей про її місце перебування немає, заявниця зверталася з приводу розшуку в міліцію, що підтверджується актом перевірки паспортного режиму від 10.06.2015 року, оголошенням в газеті «Подолянин» від 09.03.2007 року. Згідно довідки Кам»янець-Подільського МВ УМВСУ в Хмельницькій області за № Ф-998 від 09.10.2015 року вбачається, що гр.[PERSON], [INFO], розшукувалась з 2005 року Кам»янець- Подільським МВ УМВСУ в Хмельницькій області, як безвісно зникла. Дані обставини підтверджуються також показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні . Відсутність відомостей про місце знаходження [PERSON] більше одного року в місці її постійного проживання є підставою для визнання її безвісно відсутньою. Визнання її безвісно відсутньою необхідно заявниці для оформлення субсидій. Заява подана до суду відповідно до вимог ст.246 ЦПК України за останнім відомим місцем перебування фізичної особи, місце перебування якої невідоме. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання безвісно відсутньою її сестри [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] Куп`янського району Харківської області. \~ \~ \~ \~[PERSON] посилається на те, що вона, її донька [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в одній квартирі за адресою: Харківська область. м. Куп`янськ, [ADDRESS] та їм належить по 1/5 частині вказаної квартири. Іншими співвласниками даної квартири є їх мати [PERSON] та брат [PERSON], які на даний час померли. Після смерті матері [PERSON] приїжджала на її похорон у жовтні 2012 року, а потім виїхала в невідомому напрямку і її перебування невідоме. Заявниця також зверталася до органів поліції для розшуку сестри, але вони ніяких результатів не дали. [PERSON] участі в утриманні квартири не приймає, квартплату не сплачує, а у зв`язку із тим, що вона зареєстрована у вказаній квартирі, заявниця не може оформити субсидію. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні заявник та її представник адвокат [PERSON] підтримали заяву в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без неї. В судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що являються сусідами заявниці і останній раз бачили [PERSON] в жовтні 2012 р. на похороні її матері. Після цього про [PERSON] вони ніяких відомостей не знають, де вона перебуває зараз їм не відомо. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення заявника, зясувавши думку заінтересованої особи, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. \~ \~ \~ \~Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці її постійного проживання за адресою : Харківська область, м. Куп`янськ, смт. Ківшарівка, буд. 64/45 протягом більше одного року підтверджується зібраними у справі доказами. \~ \~ \~ \~[PERSON] довідки Куп`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 03.07.2018 р. за №3516 проведеною перевіркою згідно обліків ГУНП в Харківській області фактів, які підтверджують перебування [PERSON], [INFO] на території Куп`янського району не виявлено. Повідомлень про смерть [PERSON] не встановлено. Розшуковими діями встановити місцезнаходження [PERSON] не вдалося можливим. \~ \~ \~ \~[PERSON] про від 25.06.2018 р., складеного комісією мешканців буд. 64 смт. Ківшарівка, [PERSON] не проживає в кв. 45 буд. 64 з жовтня 2012 року. \~ \~ \~ \~З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником та свідками. \~ \~ \~ \~Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутньою. \~ \~ \~ \~Керуючить ст. 308 ЦПК України, ст. 43 ЦК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання безвісно відсутньою, посилаючись на те, що у м.Українськ по вул..Комсомольській, 27/31, мешкала [PERSON], мати малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. З 2008 року вона відсутня за місцем мешкання, її місцезнаходження невідоме. Батько дитини [PERSON] помер 15.08.2015 р. Після його смерті вихованням дитини займається заявниця, яка є його бабусею. Відсутність рішення суду про визнання матері безвісно відсутньою унеможливлює перебування дитини під опікою громадян, порушуючи її права. Просила визнати безвісно відсутньою [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні заявниця підтримала вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Селидівської міської ради у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що не бачили [PERSON] з 2008 р., місце її перебування невідоме. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про його заінтересованість в результаті розгляду справи, відсутні, його показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим, зібраним у справі доказам. Також судом досліджені інші докази: -Акт про фактичне не проживання (а.с.7); -Свідоцтво про смерть (а.с.9); -Свідоцтво про народження дитини (а.с.10). Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання безвісно відсутною [PERSON] з метою захисту прав, свобод та законних інтересів малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання будинку в с.Данилово вул. Гагаріна 26, Хустського району Закарпатської області спільним майном подружжя. Свої позовні вимоги позивачка мотивує наступним : 02.07.1978року Вона уклала шлюб з [PERSON] у Синевирській с.Раді Міжгірського району і відразу після укладення шлюбу розпочали будівництво житлового будинку в с.Данилово Хустського району вул. Гагаріна 26. даний будинок був повністю збудований в 1991році, що підтверджується технічною документацією виготовленою чоловіком позивачки. Шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано 07.12.2008року відповідно до актового запису №263 однак при розірванні шлюбу питання розподілу майна не вирішувалось позаяк позивачка залишилась проживати в спірному будинку де і проживає на сьогоднішній день, що підтверджується довідкою сільської ради с.Данилово № 257 від 30.06.2016року. Оскільки [PERSON] помер, та ним складено заповіт на користь Сина [PERSON] позивачка вважає, що заповіт може бути складено тільки на 1/2 частину будинку оскільки інша частина належить їй. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. суд вважає, що на підставі ч.1 ст.60 СК України будинок №26 по вул. Гагаріна в с.Данилово , Хустського району Закарпатської області є спільною сумісною власністю сторін. Відповідно до вимог ст.61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Крім того, згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задоволити з підстав зазначених у заяві. Суд вважає, що в справі є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для її розгляду за їх відсутності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання громадянина недієздатним, вказавши, що її матір - [PERSON] страждає психічним розладом, в зв`язку з чим перебуває під наглядом лікаря та потребує постійного стороннього догляду. Психічний розлад істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним. Просила суд визнати її матір [PERSON] , [INFO] , недієздатною та встановити над нею опіку. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву з викладених у ній підстав, просив задовольнити. Представник органу опіки та піклування в особі Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради проти задоволення заяви не заперечувала. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що відповідно до висновку ЛКК №16 психоневрологічного відділення КЗ «ЦМЛ м. Нова Каховка» від 16.01.2019 року № 16, [PERSON] , знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 21.11.2018 року в зв`язку з тяжким психічним захворюванням (має виражене зниження інтелекту та пам`яті). Потребує оформлення опіки. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №170 від 11.04.2019 року, [PERSON] , [INFO] страждає хворобою Альгеймера зі слабоумством. За своїм психічним станом вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Рекомендовано визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку. Оскільки з матеріалів справи слідує, що [PERSON] страждає на психічне захворювання, внаслідок якого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому у суду є підстави для визнання її недієздатною і в цій частині доводи заяви є обґрунтованими. Оскільки опіка встановлюється на підставі подання органу опіки і піклування, яке в матеріалах справи відсутнє, а не за заявою заявника, тому у суду немає підстав для задоволення заяви в частині встановлення опіки. На підставі ст. 39-40, 60-61 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна обґрунтовуючи тим, що 01.06.1976 року у неї народилася донька [PERSON]. З дитинства вона проживає разом з нею і страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, яке призводить до того, що вона не може повною мірою усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги та контролю. У зв»язку з цим її донька неодноразово лікувалася у різних психіатричних закладах, однак стан її психічного здоров»я з часом тільки погіршувався і з 13.04.2005 року її було визнано інвалідом ІІ групи. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просить суд визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном [PERSON]. Представник заявниці заяву підтримав, в обґрунтування заявлених вимог послався на докази, викладені в ній. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Березанської міської ради Київської області надала до суду подання в якому просить призначити опікуном [PERSON] над [PERSON]. Заслухавши заявницю, її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є донькою заявниці. З дитинства [PERSON] проживає разом із заявницею та страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, яке призводить до того, що вона не може повною мірою усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. Відповідно до висновку експерта № 115-ц від 19.05.2017 року [PERSON] страждає на стійке хронічне психічне захворювання шизофренію параноїчної форми та за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. Відповідно до ч.1\~ст. 39 ЦК України\~суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання за нею права власності на житловий будинок та належні до нього господарські споруди, що розташований за адресою с. Липецька Поляна вул. Набережна № 40, Хустського району, Закарпатської області в порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що 24.06.2015 року помер чоловік позивачки [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, до якого в тому числі відноситься і вказаний будинок та земельна ділянка за адресою с. Липецька Поляна вул. Набережна № 40, Хустського району, Закарпатської області. За життя чоловік позивачки залишив заповіт посвідчений секретарем Липецько Полянської сільської ради, яким заповів все належне йому майно позивачці. Право власності [PERSON] на будинок та земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та державним актом про право приватної власності на землю. Однак оригінал свідоцтва про право власності було втрачено. Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини однак позбавлена була можливості отримати свідоцтво у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на будинок і тому вона змушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка [PERSON], подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] Полянської сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. В ході розгляду справи встановлено, що після смерті [PERSON], залишилось спадкове майно, в тому числі житловий будинок, що розташований за адресою с. Липецька Поляна вул. Миру № 115, Хустського району, Закарпатської області. Реалізувати своє спадкове право позивачка [PERSON] не може, оскільки на будинок відсутні правовстановлюючі документи. Згідно вимог ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її брата [PERSON] безвісно відсутнім, посилаючись на те, що у 1997 році останній виїхав закордон, у Португалію, і з того часу він відсутній за місцем свого проживання [INFO], будь-яких звязків з родиною не підтримує, не має жодних відомостей про місце його перебування. Визнання її брата [PERSON] (до 1993 року [PERSON]) безвісно відсутнім необхідно їй для вирішення майнових питань щодо належної останньому 1/5 частини квартири [ADDRESS]. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Представник Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не зявився, згідно отриманого від них листа, просять справу розглядати у відсутності їх представника. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Як вбачається із інформації, викладеній у листі №204/09-01-12 від 03.11.2016 р. Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, останнім зазначено про наявність актового запису про зміну імені №51 від 30.05.1995 р. гр.. [PERSON] на «[PERSON] Хардеген». [PERSON] звернулася в Тернопільський відділ поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області із заявою по факту втрати родинних звязків із своїм братом [PERSON], [INFO] Як вбачається з інформації, викладеній у листі №20091 від 20.10.2016 року Тернопільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, на даний час [PERSON] за місцем проживання відсутній і місце його знаходження невідоме. Також, згідно листа №20/20 від 25.10.2016 року Тернопільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, по базі даних «Аркан» [PERSON], [INFO], державний кордон України не перетинав. Як вбачається із довідки №877 від 30.05.2016 року та довідки №1208 від 20.07.2016 р. ТзОВ «Коменерго-Тернопіль», а також акту від 20.07.2016 року, складеного комісією ТзОВ «Коменерго-Тернопіль», в результаті проведеного обстеження встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], за адресою: м. Тернопіль вул. Тарнавського,18/47 зареєстрований, але не проживає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду повідомили, що [PERSON] Хардеген, [INFO], у 1997 році виїхав за кордон, у Португалію. Жодних звязків з рідними він не підтримує, його мобільний телефон не відповідає. Місце знаходження останнього їм невідоме. Відповідно до ч.1 ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. За таких обставин, суд вважає, що заяву [PERSON] про визнання її брата [PERSON] Хардегена, [INFO], уродженця [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], безвісно відсутнім, слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її доньки [PERSON] , [INFO] , недієздатною, зацікавлена особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради, оскільки перебуває на стаціонарному лікуванні в корпусі Обласної психіатричної лікарні м. Берегово у зв`язку з хронічним, стійким психічним розладом викликаним хворобою, не здатна контролювати свою поведінку та потребує постійного стороннього догляду. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є підставні та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається заявниця в своїй заяві. У відповідності до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку № 177 від 24.12.2020 р. судово-психіатричної експертизи, [PERSON] виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного шизофреноподібного розладу, що позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе визнати [PERSON] [INFO] , недієздатною. Строк дії даного рішення суд встановлює тривалістю у два роки з моменту набрання ним законної сили. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. У відповідності до вимог ч.2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved