Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якій просила: визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та за життя належали спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Качківка Ямпільського району Вінницької області, а також стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті нею судового збору. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] у селі Качківка Ямпільського району Вінницької області померла її баба [PERSON] . Після смерті баби залишилося спадкове майна у вигляді земельних ділянок, а також житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Після її смерті, спадщину вона фактично прийняла належним чином та в подальшому нотаріусом, 23.06.2020 їй було видано на 1/2 частину кожної з трьох земельних ділянок, іншу 1/2 отримав відповідач [PERSON] , який є її чоловіком. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який належав її бабі. Підставою для відмови у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, послужило те, що на спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи. Відповідач не надає їй оригіналів документів на житловий будинок для належного оформлення. Вказані обставини змусили її звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву за від 01.03.2021 (а.с.68), а також за вхід.№1991 від 30.03.2021, в яких просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмові заяви за вхід.№1701 від 18.03.2021 (а.с.81) та за вхід.№1902 від 26.03.2021 (а.с.85), в яких просив суд відкласти розгляд справи у зв`язку із тим, що він буде перебувати за межами Ямпільського району (судове засідання, яке було призначено на 23.03.2021), а також перенести судове засідання (яке було призначено на 30.03.2021) у зв`язку із тим, що він хворіє та без нього не розглядати. Відповідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). А тому, суд має підстави для розгляду справи у зв`язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача. Оскільки суд не знаходить підстав для задоволення заяв відповідача про відкладення розгляду справи суд, оскільки вони не підтвердженні будь-якими доказами, і подання даних заяв суд розцінює як затягування розгляду справи. А також із врахуванням того, що у відповідності із ч.2 ст.210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Окрім того, суд не має підстав для постановлення заочного рішення, оскільки відповідач не надав згоду проти такого вирішення справи, що є обов`язковим згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: клопотання позивача про витребування доказів від 10.02.2021 та від 25.02.2021 (а.с.34-35, 67); заява позивача про розгляд справи у її відсутність від 01.03.2021 (а.с.68), заяви відповідача про відкладення розгляду справи від 18.03.2021 та від 26.03.2021 (а.с.81, 85). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 01 березня 2021 року на 09 годину 30 хвилин (а.с.27-30); витребування доказів від 10.02.2021 (а.с.37-39); витребування доказів та закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті на 15.03.2021 (а.с.70-74), відкладення розгляду справи у зв`язку із неявкою відповідача, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами та без виходу суду до нарадчої кімнати. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України та копії довідки про реєстрацію місця проживання (а.с.5, 6) судом встановлено, що позивач народилася [INFO] у селі Качківка Ямпільського району Вінницької області та зареєстрована по [ADDRESS] . Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.10.1995 (а.с.7), копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00028572647 від 18.11.2020 (а.с.8) та копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.08.2018 (а.с.9) судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] . Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00028573238 від 18.11.2020 (а.с.10), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00028574395 від 18.11.2020 (а.с.13), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу №00028574976 від 18.11.2020 (а.с.15) та копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00028581378 від 18.11.202 (а.с.16) судом встановлено, що батько позивачки [PERSON] є сином [PERSON] , 1955 року народження. Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 17.11.2020 (а.с.12) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у селі Качківка Ямпільського району Вінницької області. Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 17.11.2020 (а.с.14) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у селі Качківка Ямпільського району Вінницької області. Із копій Свідоцтв про право на спадщину за законом від 23.06.2020 (а.с.17-19), Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63493816 від 09.02.2021 (а.с.41-42), судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна своєї бабусі [PERSON] , 1955 року народження, яка померла [INFO] у селі Качківка Ямпільського району Вінницької області. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №138/02-31 від 17.12.2020 (а.с.20) судом встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями під номером [ADDRESS] , так як за померлою бабусею [PERSON] право власності на зазначене майно не зареєстровано і відсутні належні юридичні документи на ім`я спадкодавця. Із довідки №92 від 12.02.2021 виданої начальником КП «Ямпільське районне бюро технічної інвентаризації» (а.с.46) судом встановлено, що право власності на спірний житловий будинок, який розташований у [ADDRESS] зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності видане Качківською сільською радою 30.07.1989. Із копії Спадкової справи №445/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.48-66) судом встановлено, що сторони у справі є спадкоємцями майна [PERSON] , 1955 року народження, яка померла [INFO] у селі Качківка Ямпільського району Вінницької області. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті бабусі [PERSON] , у порядку спадкування за законом. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст.1269 ЦК України після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у селі Качківка Ямпільського району Вінницької області, спадщину прийняла її онука - позивач [PERSON] , так як остання подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться по [ADDRESS] був придбаний (зареєстрований) відповідачем [PERSON] та померлою [PERSON] в період перебування їх у зареєстрованому шлюбі, а тому [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться по [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності подружжя, яка й підлягає успадкування спадкоємцями. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. А тому, відповідно до ст.1266 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем за право представлення після смерті своєї бабусі [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у селі Качківка Ямпільського району Вінницької області, і має право на успадкування майна після її смерті. Тому, посилання позивача на ту обставину, що вона є спадкоємцем першої спадкоємців за законом після смерті бабусі [PERSON] не відповідають чинному цивільному законодавству України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача про визнання за нею права власності на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та за життя належали спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Качківка Ямпільського району Вінницької області, оскільки таке право спадкоємця підтверджене наявними в матеріалах справи доказами, і тому позов підлягає задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору у сумі 908 гривень згідно квитанції №78 від 20.01.2021.

Outcome: approved