Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер [PERSON] , з яким вона (позивач) проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу починаючи з 2002 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки площами 3,4276 га, кадастровий номер 7423883000:02:001:4272, та 0,3658 га, кадастровий номер 7423883000:02:001:4273, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Вона (позивач) прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із тим, що реєстрація права власності на зазначені земельні ділянки була проведена після смерті [PERSON] [PERSON] просила визнати за нею право власності на земельні ділянки площами 3,4276 га, кадастровий номер 7423883000:02:001:4272, та 0,3658 га, кадастровий номер 7423883000:02:001:4273, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, у порядку спадкування після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання представник Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2018 року на підставі розпоряджень Носівської районної державної адміністрації № 340 від 18 червня 2018 року та № 445 від 27 серпня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про реєстрацію права власності [PERSON] на земельні ділянки площами 3,4276 га, кадастровий номер 7423883000:02:001:4272, та 0,3658 га, кадастровий номер 7423883000:02:001:4273, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 вересня 2018 року (а.с. 11; 12). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги за законом, 17 грудня 2019 року на її ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на інше спадкове майно, що підтверджується копією спадкової справи № 1/2019 до майна померлого [PERSON] (а.с. 32-34). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки у зв`язку із тим, що відомості про виникнення у [PERSON] права власності на земельні ділянки внесені до реєстру із порушенням ст. 25 ЦК України, а саме після його смерті, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 46/02-31 від 21 січня 2020 року (а.с. 15). Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєстрував за собою право власності на земельні ділянки площами 3,4276 га, кадастровий номер 7423883000:02:001:4272, та 0,3658 га, кадастровий номер 7423883000:02:001:4273, а тому вважається таким, що не набув право власності на них. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз`яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлому [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: partial