Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 03 листопада 2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 198. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вона та дитина проживали разом з відповідачем до грудня 2015 року. Спільне життя у них не склалося через непорозуміння, побутові негаразди та нестримані емоції. У них різні погляди на сімейне життя та обовязки. Шлюбні відносини між ними припинені, шлюб існує лише юридично. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Дочка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що на початку їхнього подружнього життя у них були нормальні сімейні стосунки, вони розуміли один одного. Однак вони втратили почуття довіри та поваги один до одного, відповідач не надає їй жодної моральної підтримки. Подружніх відносин вони не підтримують з грудня 2015 року. Примирення між ними та подальше збереження сім'ї неможливе. Відповідач проти задоволення позову не заперечив, суду пояснив, що їхня сім'я дійсно розпалася, просив шлюб розірвати. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 03 листопада 2012 року зареєстрували шлюб у державному відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції, актовий запис № 198, що стверджується свідоцтвом про шлюб І-СГ № 194757 /а.с. 3/. У сторін є спільна дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження І-СГ № 374294 /а.с. 4/. Подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально. З позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що фактично шлюбні відносини припинено з грудня 2015 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, і може мати наслідки, встановлені законом, що передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить\~ інтересам сторін, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивачки є доведеними та такими що підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved