Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що перебуваючи в шлюбі, який згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03.02.2020 року розірвано, у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку відповідач достатніх коштів на утримання дитини не надає, лише частково надає допомогу на утримання дитини. Відповідач офіційно не працює, але підробляє на власному автомобілі таксистом. Також він являється особою з інвалідністю третьої групи та отримує пенсію. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. Пояснив, що у зв`язку з карантином, на даний час роботи не має, таксистом вже не підробляє, тому іншого джерела доходів, окрім пенсії, не має. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області 20 листопада 2014 року (а.с.5). Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03.02.2020 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 03 серпня 2012 року Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №44. (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 03 серпня 2012 року Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області). (а.с.6). Відповідно до довідки Копичинецької міською ради Гусятинського району Тернопільської області № 138 від 20.01.2021 року [PERSON] дійсно має на утриманні сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.7). Як вбачається із інформації наданої управлінням праці та соціального захисту населення Гусятинської районної державної адміністрації від 22.02.2021 року вих. №01-10/341, [PERSON] перебуває на обліку як одержувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства (ІІІ група). Даний вид допомоги призначено на період з 20.01.2009 року довічно в розмірі 1769 грн. в місяць. (а.с.8). Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувшись в суд з позовною заявою про стягнення аліментів, просила суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 грн. щомісячно, обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач коштів на утримання сина в розмірі, що забезпечив би належне його утримання не надає, у зв`язку з чим дитина перебуває на її утриманні. Проте, твердження [PERSON] в позовній заяві про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання сина в розмірі по 1300 грн. щомісячно, не ґрунтуються на матеріалах справи. Із пояснень відповідача випливає, що він кошти на утримання сина частково надає. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цих Кодексом. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, оскільки доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 1300 грн. щомісячно, [PERSON] не представлено, а судом не здобуто. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач не в повній мірі виконує свій батьківський обов`язок утримувати сина [PERSON] , тому є підстави для часткового задоволення позовних вимог в розмірі 1200 грн. щомісячно на дитину, оскільки такій розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного з батьком обов`язку матері утримувати дітей забезпечить належні умови для утримання та проживання дитини. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: partial