Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яка діє від свого імені та імені та в інтересах малолітньої доньки [PERSON], [PERSON], третя особа департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання осіб такими, що втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві вказує, що позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б. 131-6, кв. 12, що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.09.2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 768. Відповідно до п. 14 договору продавець взяла на себе зобовязання передати спірну квартиру позивачу, що нею було виконано й зняти себе та всіх зареєстрованих осіб за адресою спірної квартири, що нею фактично не було виконано. Так, відповідачка [PERSON] не мала часу на зняття з реєстрації себе та інших зареєстрованих осіб за адресою спірної квартири, так як була вимушено миттєво уїхати на роботу за місцем свого фактичного проживання - до Сполучених Штатів Америки, що підтверджується заявою, посвідченою нотаріально 27.09.2016 року. В адресованій до суду письмовій заяві вона не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо зняття її з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири та щодо зняття з реєстраційного обліку членів її родини: [PERSON] та [PERSON]. В звязку з тим, що на теперішній час вона не має можливості зняти з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири відповідачів позивач вимушена звернутися до суду. Позивач просить усунути їй перешкоди в здійсненні права користування власністю - квартирою №12 в будинку №131 -б по вул. Перемоги в м. Запоріжжі та визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування квартирою №12 в б. 131 - б по вул. Перемоги в м. Запоріжжя. В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі. В судове засідання відповідачів не зявилися, надали нотаріально посвідчену заяву про визнання позову. В судове засідання представник третьої особи не зявився, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності квартира №12 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б. 131-6, що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.09.2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 768. Відповідно до п. 14 договору відповідач [PERSON] взяла на себе зобовязання передати спірну квартиру [PERSON], що нею було виконано й зняти себе та всіх зареєстрованих осіб за адресою спірної квартири. Згідно нотаріально посвідченої заяви від 27.09.2016 року реєстровий номер №467 [PERSON] не заперечує проти визнання її та своїх дітей [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою м.Запоріжжя, вул.. Перемоги, 131 б кв.12. Відповідності зі ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.401,403 ЦК України право користування чужим майном /сервітут/ може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб. Сервітут визначає обсяг прав щодо користування чужим майном. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону . При цьому, у відповідності до п.4 ч.1 ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. У відповідності до ст.ст.526,530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином та у строк, зазначений в договорі. У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обовязок надання яких покладається на сторони по справі. В даному випадку встановлено, що позивач у встановленому законом порядку набула право власності на спірну квартиру. Відповідач [PERSON] передала позивачу своє право власності на вказану квартиру, таким чином, втратила і право користування квартирою. Крім того, відповідачі у спірній квартирі вже більше сими років не проживають, а мають постійне місце проживання за кордоном, що підтверджується посвідкою на постійне проживання [PERSON], [INFO] в США, резидент з 28.02.2010 року; посвідкою на постійне проживання [PERSON], [INFO] в США, резидент з 28.02.2010 року; посвідкою на постійне проживання [PERSON], [INFO] в США, резидент з 28.02.2010 року; довідкою про те, що [PERSON] з 27 березня 2015 року по теперішній час працює в США; довідкою з середньої школи імені [PERSON] про те, що [PERSON], 25.06.2004 року навчається в СПІА з 2015 року; догові про оренду житла в США. Крім того, згідно розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району за № 854 від 23.09.2016 року, надано згоду [PERSON] на продаж спірної квартири при наявності факту реєстрації за її адресою дитини, [PERSON], [INFO], так як дитина фактично проживає в США. Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 321 ЦК України закріплено непорушність права власності в тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили, право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою [ADDRESS] .

Outcome: approved