Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Волочиського РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області про усунення перешкод в користуванні майном. Ухвалою суду від 09 лютого 2017 року в даній справі замінено неналежного відповідача Волочиський РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області на належного - [PERSON]. Волочиський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. [PERSON] позов мотивувала тим, що на виконанні у Волочиському РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області знаходилось виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1169 від 11 червня 2004 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. В межах виконавчого провадження державним виконавцем Марчук А.А. винесено постанову про арешт майна б/н від 12.05.2005. На підставі цієї постанови в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна) за реєстраційним номером № 1996084, яким накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Майно було обтяжене як власність боржника [PERSON]. Однак на підставі рішення Волочиського районного суду Хмельницької області по справі № 2-13 від 01.11.2007 свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру, де одним із власників був зазначений в тому числі і [PERSON] - визнано недійсним. В подальшому відділом приватизації Волочиської міської ради видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 25.02.2009, згідно з якого по 1/2 рівних частки квартири [ADDRESS] належить матері позивача [PERSON] та їй (позивачу). 30 грудня 2008 року [PERSON] помер. У зв'язку з цим виконавче провадження про стягнення аліментів було завершено, про що державним виконавцем 12.02.2009 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. При цьому арешт з майна не був знятий. З метою зняття обтяження із арештованої квартири, що належить позивачу та її матері, [PERSON] звернулася до Волочиського РВ ДВС ГТУЮ. 18.07.2017 нею був отриманий лист від 17.01.2017 з якого вбачається, що зняти арешт з майна та вилучити запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна не виявляється можливим, оскільки виконавче провадження, на підставі якого накладено арешт знищено. Таким чином, оскільки арешт майна існує формально та обмежує права фактичних власників вільно користуватися і розпоряджатися ним, то є підстави для усунення перешкод в здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Тому просить суд, скасувати арешт з нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладений постановою державного виконавця № б/н від 12.05.2005 та припинити обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про обтяження (арешт нерухомого майна) за реєстраційним № 1996084. Вирішити питання щодо судових витрат. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала за обставин у ньому викладених, просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та просить позов задоволити. Представник третьої особи Галка К.К. суду пояснив, що вищевказане виконавче провадження знищене, а тому у третьої особи відсутні правові підстави для зняття арешту з нерухомого майна. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що на виконанні у Волочиському РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області знаходилось виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1169 від 11 червня 2004 року, про стягнення з [PERSON], 1962 року народження, на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно починаючи з 23.04.2004 і до її повноліття (а.с. 14-15). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 78796524 від 25.01.2017 слідує, що на підставі постанови виконавця ВДВС Волочиського РУЮ № бн від 12.05.2005 на 1/4 квартири № 31, яка належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS], - накладено арешт. Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 01.11.2007, яке набрало законної сили 19.03.2008 (а.с. 13) визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло [ADDRESS], видане Волочиською міською радою 18.02.1994 на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 13). 30 грудня 2008 року [PERSON] помер (а.с. 11). У зв'язку з цим державним виконавцем 12.02.2009 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1169 від 11.06.2004 (а.с. 16). 25.02.2009 відділом приватизації Волочиської міської ради на ім'я позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], згідно якого по 1/2 частці квартири [ADDRESS] належить вказаним особам. Право власності на належне сторонам майно зареєстроване 06.04.2009 (а.с. 12). Згідно зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.08.2010 (а.с. 7) позивач [PERSON] та вказана у свідоцтві про право власності серії [NUMBER] від 25.02.2009 [PERSON] - це одна і та ж особа. 17.01.2017 Волочиський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на заяву позивача повідомив останню, що під час отримання даних із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що дійсно 23.05.2005 було зареєстровано обтяження (арешт нерухомого майна) за реєстраційним номером № 1696084 згідно постанови № б\\н від 12.05.2005., державний виконавець - А.А. Марчук на ім'я [PERSON]. Проте в записі відсутні будь-які ідентифікуючі ознаки боржника, а тому встановити його особу не представилось можливим. Згідно п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання становить три роки. На даний час виконавче провадження знищено, а тому ідентифікувати чи дійсно на ім'я [PERSON], 1962 року народження, який помер [INFO] був накладений арешт відділом державної виконавчої служби та згідно якого виконавчого документа не є можливим, що в свою чергу унеможливлює зняття арешту з майна боржника (а.с. 23). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 (в редакції чинній на час закінчення виконавчого провадження 12.02.2009), у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. З постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.02.2009 слідує, що у ній відсутній запис про зняття арешту з належного боржникові майна. Згідно з п. 9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вище зазначеного майна. Більше того, зважаючи на те, що арешт було накладене на квартиру, власником якої значився [PERSON], однак підставу для виникнення такого права власності - свідоцтво про право власності, визнано недійсним в судовому порядку, і право власності на квартиру законно зареєстровано на інших осіб, то враховуючи неможливість скасування арешту в позасудовому порядку і неможливості для позивача захистити своє порушене право у інший спосіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] та необхідність захисту її права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 640 гривень судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved