Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №053273 виданого 24 грудня 2003 року, має на праві власності земельну ділянку цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована\~на території Давидівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, кадастровий номер: 7322582800030010032, розміром: 1,63 га. Однак, у вказаний документ помилково видано на ім`я [PERSON] замість [PERSON] . Вказує,\~що вона\~має намір\~передати земельну\~ділянку в\~користування орендареві,\~однак не\~може цього\~зробити через\~помилки в\~її \~ім`ї та\~по батькові. Вважає,\~що такі\~помилки у\~правовстановлюючому документі\~допущені посадовими\~особами,\~які оформляли\~вказаний документ\~через помилку,\~також ім`я\~« [PERSON] » -\~« [PERSON] »,\~по батькові\~« [PERSON] » -\~« [PERSON] » є\~подібними та\~співзвучними. Просить встановити факт належності вищевказаних\~\~правовстановлюючих документів. [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про підтримання заявлених вимог і просила справу розглянути без її участі. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Справу розглянуто згідно ч.3\~ст.211 ЦПК України\~у відсутності учасників справи, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності,\~\~ з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так, ч.1\~ст.5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~убачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~\~цим Кодексом. Частинами 1-2\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що\~\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа\~\~ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, що підтверджується паспортом серії [NUMBER] від 15.05.200 року (а.с.4), карткою з ідентифікаційним номером (а.с.4), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6), свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7), договором оренди землі від 12.12.2015 року. Враховуючи обставини справи, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого докумену має юридичне значення для заявниці, в іншому порядку встановити факт належності вказаного документу, що підтверджують її право власності на спадкове майно заявниця не має можливості, виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити. На підставі наведеного, та

Outcome: approved