Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позову покликається на те, що 18.01.1994 року між позивачем та Західно-Українським Фондом сприяння молодіжному житловому будівництві в особі [PERSON] був укладений договір № 53 про пайову участь в житловому будівництві предметом договору було будівництво 3-кімнатної квартири [ADDRESS] . 29.12.1994 року був виставлений рахунок № 54 на оплату дольової у часі за будівництво квартири. Відповідно до умов Договору та графіку, позивачем була сплачена обумовлена сума. 25.04.1996 року між позивачем та відповідачем був підписаний акт передачі квартири. Жодних інших документів відповідач не надавав. 11.03.1997 року у Львівському обласному ДК БТІ та ЕС позивачу видали реєстраційне посвідчення. З цього часу позивач з сім`єю проживає у цій квартирі. Зазначає, що в серпні 2008 року квартиру було пограбовано. Під час пограбування зник договір на пайову участь у будівництві, проте акт передачі квартири та виставлений рахунок залишилися. На адвокатський запит стороною позивача отримано відповідь, що документи стосовно даного випадку уже не зберігаються. Встановити місце знаходження Фонду та їхніх архівів для відновлення втрачених документів не вдалося, ні за відомим останнім адресом, ні в архіві. 04.12.2019 року позивач звернулася в ЦНАП м. Львова і спочатку отримала рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а 29.01.2020 року рішення № 50863154 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.08.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 36). У судове засідання 14.12.2021 року позивач не з`явилася, хоча про дату, час і місце проведення такого їй було повідомлено належним чином. При цьому 14.12.2021 року [PERSON] подала письмову заяву у якій просить суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, що суд вважає за можливе, оскільки, згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак у матеріалах справи наявне письмове клопотання від 04.11.2021 року від представника Львівської міської ради Л. Феник про розгляд справи за відсутності представника відповідача, у вирішенні позовної заяви покладаються на розсуд суду. Треті особи, які належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Актом передачі квартири від 25.04.1996 року стверджується, те, що між Західно-Українським регіональним Фондом сприяння молодіжному житловому будівництву в особі директора [PERSON] та [PERSON] (пайовик), що проживає за адресою: [ADDRESS] відповідно до договору про пайову участь у будівництві корпусу № 3 (мікрорайон Білогорща) та розрахунку розподілу квартир у будинку [ADDRESS] , склали акт, про те, що Фонд МЖК передав у власність пайовику трьохкімнатну квартиру загальною площею 64, 04 кв.м., житловою площею 40, 01 кв.м. Квартира знаходиться на восьмому поверсі (а.с. 5). Рахунком № 54 від 29.12.1994 року стверджується, що дольова участь у будівництві МЖК «Каменяр» складала 210 000 000 крб. (а.с. 4). Реєстраційним посвідченням серії [NUMBER] від 11.03.1997 року Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки стверджується, що трьохкімнатна квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору про пайову участь у житловому будівництві № 53 від 18.01.1993 року, акт прийому-передачі квартири від 25.04.1996 року, що записано у реєстрову книгу № 66 за реєстровим № 10973 (а.с. 8). 07.03.1997 року Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації складено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , реєстровий № 10973 (записана у реєстрову книгу за № 66) у якому відображено технічні характеристики квартири (а.с. 6). Окрім цього, судом встановлено, що Рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 50130370 від 10.12.2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Хомяк Н. Р. Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 04.12.2019 року, яку подала [PERSON] для проведення державної реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що документи подані не у повному обсязі (а.с. 9). Рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 50863154 від 29.01.2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Хомяк Н. Р. Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Львівської області відмовлено у державній реєстрації права відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно ст. 15 Закону України «Про власність» (чинного на момент виникнення відповідних правовідносин) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. У п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» роз`яснено, що згідно зі ст. 15 «Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України (чинного на час розгляду справи), право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, у позивача виникло право власності на зазначене нерухоме майно, однак таке право не підтверджене відповідними правовстановлюючими документами. У зв`язку з тим, що єдиним належним способом захисту права позивача є визнання права власності, позовні вимоги необхідно задовольнити та визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] .

Outcome: approved