Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади с. Бортків в особі Бортківської сільської ради Золочівського району про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] померла [PERSON] у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 1,9801 га., яка складається із земельної ділянки площею 1.5798 га., та площею 0.4003 га. За життя [PERSON] зробила розпорядження своїм майном, склавши заповіт в користь [PERSON] . Позивачка зазначає, що спадщину фактично прийняла та маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавиці, вона звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом їй у цьому було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, відсутній. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернулася до суду з даним позовом. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, із сільської ради подали заяву, в якій просять розгляд справи проводити у відсутності їх представника, вимоги позову визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 вересня 2007 року, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до заповіту, складеного в с. Бортків Золочівського району Львівської області 23.03.2005, та зареєстрованого в реєстрі за № 7, [PERSON] заповіла все належне їй майно своїй онуці [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] доводиться онукою [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру катів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за № витягу 00026279237 від 06 травня 2020 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб за № витягу 00026279124 від 06 травня 2020 року, свідоцтвом про народження cерії [NUMBER] від 10 лютого 1989 року, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19 вересня 2015 року (згідно якого позивачка змінила прізвище із [PERSON] на [PERSON] ). З копії державного акту серії ЛВ на право власності на земельну ділянку, вбачається, що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 09.10.2001 року №539, є власником земельної ділянки загальною площею 1.9801 га, яка складається із земельних ділянок площею 1.5798 га., та площею 0.4003 га., що призначені для сільськогосподарського використання та знаходиться на території Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області. Відповідно до довідки № 864 від 04.12.2019 року, виданої виконкомом Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області підтверджується, що останнім місцем проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , було с. Бортків, Золочівського району Львівської області. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався у Бортківській сільській раді Золочівського району Львівської області 23 березня 2005 року в користь онуки [PERSON] Заборон та арештів на земельну ділянку загальною площею 1.7786 га. розташовану на території Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області для сільськогосподарського використання, власником якої вказана [PERSON] , немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла її онука [PERSON] . Із спадкової справи № 787, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що відомості про прийняття у спадщину земельної ділянки загальною площею 1.9801 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ) відсутні. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідач позов визнав до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивачка має право на спадкування майна померлої баби, спадщину фактично прийняла, наявної інформації із спадкової справи № 787, що дана земельна ділянка не успадкована, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved