Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту розірвання шлюбу 17.07.2015 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; встановлення факту укладення шлюбу 01.11.2016 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з присвоєнням їй прізвища « [PERSON] »; встановлення факту народження [INFO] року дитини [PERSON] , батьком [PERSON] , [INFO] , та матір`ю [PERSON] , [INFO] ; встановлення факту народження [INFO] року дитини [PERSON] , батьком [PERSON] , [INFO] , та матір`ю [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи. У судове засідання представник [PERSON] - адвокат Теплицький М.І. не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Від заінтересованої особи Приморського районного у місті Одесі Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшов лист про слухання справи без особистої участі, питання щодо задоволення позовну залишили на розсуд суду. Від заінтересованої особи [PERSON] надійшов відзив на заяву, в якому заяву підтримав, просив слухати справу без особистої участі, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення просив задовольнити. Решта заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилась, про дату та час слухання справи сповіщалася належним чином, про причини неможливості прибуття у судове засідання не повідомили суд та не скористалась своїм правом надати пояснення щодо заяви. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2008 р. [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та їй було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Про реєстрацію цього шлюбу 07.03.2008 року у відділі реєстрації актів шлюбу Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим було зроблено актовий запис №159, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . Рішенням Ялтінського міського суду Республіки Крим від 17.07.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09.09.2015 року Ялтінським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Однак суд не враховує вищевказані вказані свідоцтво про шлюб; рішення суду та свідоцтво про розірвання шлюбу як доказ, оскільки вони видані органом, незаконно створеним на тимчасово окупованій території, у порядку, не передбаченому законодавством України, а тому, відповідно до ст..9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків. 21.11.2015 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб та прізвище заявниці змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації шлюбу м.Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується довідкою про народження №3809 від 19.08.2016 року відділу реєстрації народження м.Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 19.08.2016 року відділом реєстрації народження м.Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується довідкою про народження №3517 від 22.08.2018 року відділу реєстрації народження м.Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 22.08.2018року відділом реєстрації народження м.Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Через відмову прикордонних сил Російської Федерації надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території, заявниця була вимушена зареєструвати факт народження дитини та отримати медичне свідоцтво про народження зразка, що використовується тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь. На підставі довідки (медичного свідоцтва про народження) заявник не має можливості отримати свідоцтво про народження. Заявниця в особі свого представника зверталася до Малиновського районного у м.Одеса відділу державної реєстрації актів Цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області з проханням зареєструвати вищевказані акти зміни цивільного стану, однак йому було відмовлено та рекомендовано звернутись по захист своїх прав до суду. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - сухопутна територія АР Крим та м. Севастополя визнана тимчасово окупованою територією. Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території. Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та\\або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту розірвання шлюбу, укладення нового шлюбу та народження дитини в зв`язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують зазначені факти, завірені органом окупаційної влади. Разом з тим, відповідно до інформаційного листа ВССУ №9-697/0/4-17 від 11.04.2017 зазначено, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини (Луізіду проти Туреччини, Кіпрус проти Туреччини, Іляшку та інші проти Молдови та Росії) документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України (в редакції, що діяла станом на час складення цього листа). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. При цьому, актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, реєстрація шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Як зазначено в п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Крім того відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган державної реєстрації актів цивільного стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду. З матеріалів справи судом вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації розірвання шлюбу, укладення нового шлюбу та народження їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В силу положень Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Виходячи з викладеного, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявник не може у інший спосіб реалізувати свої права, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, доведеність заявником факту розірвання шлюбу, реєстрації нового шлюбу та народження дітей, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved