Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, який уточнювала. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] , якій на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.11.2004 року належала квартира за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту на випадок смерті не залишила. Її єдиною спадкоємицею в порядку спадкування за законом є позивач. У встановлений законом строк [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадок. Однак, постановою нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори від 13.12.2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки написання прізвища спадкожавця у свідоцтві про право власності на спадкове майно як « [PERSON] » відрізняється від написання її прізвища згідно паспорту та свідоцтва про смерть - « [PERSON] ». Вказані обставини позбавляють [PERSON] можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, тому вона вимушена звертатися до суду та просить встановити факт належності померлій [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.11.2004 року, а також визнати за нею право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання [PERSON] не з`явилася, надавши заяву про слухання справи за її відсутності. У заяві позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає (а.с.38). Належним чином уповноважений представник виконавчого комітету Нікопольської міської ради з позовом ознайомлена, у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності та прийняття рішення у відповідності до діючого законодавства (а.с.39-40). Враховуючи, що представник відповідача заперечень на позов [PERSON] не надала, суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , яка була зареєстрована та постійно мешкала за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з квартири за вказаною вище адресою, що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.11.2004 року (а.с.6,7). На випадок своєї смерті [PERSON] спадковим майном не розпорядилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.22). Єдиною спадкоємицею першої черги у порядку спадкування за законом є її донька [PERSON] (а.с.26 на зв.), яка у встановлений законом строк, а саме 26.10.2018 року, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері (а.с.24) Однак, постановою державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апалькова Є.В. від 13.12.2018 року позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки написання прізвища [PERSON] у свідоцтві про право власності на спадкове майно як « [PERSON] » відрізняється від написання її прізвища згідно свідоцтва про смерть - « [PERSON] ». Як вбачається з паспорту та свідоцтва про смерть, [PERSON] народилася [INFO] у с. Гнидовка Новодеревеньковського району Орловської області Російської Федерації, з 27.03.1969 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO] в м. Нікополі Дніпропетровської області (а.с.4,14). У той же час, у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] , від 30.11.2004 року та в подальшому у Витязі про реєстрацію права власності від 18.01.2005 року її прізвище помилково зазначене як « [PERSON] » (а.с.6,7). Враховуючи, що помилка в написанні прізвища спадкодавця, допущена у правовстановлюючому документі на спадкове майно, порушує право на спадок спадкоємця померлого, суд вважає можливим встановити факт належності [PERSON] Свідоцтва про право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , виданого 30.11.2004 року Управлінням ЖКГ м. Нікополя на підставі розпорядження № 13740 від 27.10.2004 року на ім`я [PERSON] . Також, беручи до уваги той факт, що [PERSON] - єдина спадкоємиця першої черги в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON] , бажає оформити право власності на спадкове майно, від спадкування не усувалася, а її вимоги ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб, суд вважає позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved