Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції про зміну прізвища дитини. Позов мотивований тим, що позивач та відповідач перебували з 17 січня 2012 року у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, у зв`язку із чим 03 грудня 2014 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси шлюб було розірвано. Вказує, що з дня розірвання шлюбу малолітня донька постійно проживає з позивачем, перебуває повністю на її утриманні, батько в свою чергу, проживає окремо, достеменно місце проживання його встановити неможливо, ухиляється від здійснення батьківських обов`язків, не повною мірою виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не проявляє ініціативи щодо відвідування дитиною різноманітних секцій та розвиваючих заходів, не сприяє достатньому та всебічному розвитку дитини, як особистості; не створює умови для отримання нею освіти, не піклується про стан її здоров`я та не цікавиться щоденним життям дитини, не здійснює матеріальне утримання та не надає будь-яку іншу допомогу тощо. Посилається на те, що дитина наразі перебуває у віковій категорії, яка є найбільш вразливою. Восени 2019 року дитині потрібно йти до першого класу. В цей час у житті дитини значну роль відіграє сім`я, стиль сімейного виховання, який визначається батьківськими ціннісними орієнтаціями, установками, емоційним ставленням до дитини та єдності сім`ї. Позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу почала проживати без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Дитина свою сім`ю асоціює з матір`ю [PERSON] та названим батьком [PERSON] . При цьому, у дитини постійно виникають питання щодо різних прізвищ у кожного члена її сім`ї, що викликає непорозуміння у сприйнятті дитиною сім`ї та викликає незручні питання в консервативно налаштованих оточуючих. Оскільки в оточенні дитини не має осіб з прізвищем « [PERSON] », з метою уникнення непорозумінь та труднощів у спілкуванні з оточуючими людьми, позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила змінити прізвище дитини на « [INFO] », тобто прізвище матері. У позовній заяві позивачка також зазначає, що з відповідачем не дійшла згоди щодо зміни прізвища дитини, що змусило її звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у позові, та просила їх задовольнити. Пояснила суду, що дитина наразі відвідує підготовчі заняття перед вступом до школи. Себе в оточенні дитина повністю асоціює з [PERSON], однак через справжнє прізвище « [INFO] » потерпає від знущань однолітків, які дражняться «[INFO]». З метою недопущення психотравмуючих факторів для дитини, просила позов задовольнити. Пояснила суду, що біологічний батько дитини наразі самоусунувся від виховання та спілкування з дочкою через те, що проживає в АРК, де має нову сім`ю, а відтак зміна прізвища дитини лише відповідатиме інтересам дитини. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до матеріалів справи надані заяви-пояснення про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника та ухвалення законного та обґрунтованого рішення з урахуванням забезпечення якнайкращих інтересів малолітньої дитини. Заслухавши пояснення представника позивачки, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.01.2012 року, від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Приморського районного суду міста Одеси віл 03 грудня 2014 року у справі №522/8405/14-ц шлюб між сторонами було розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та визначено місце проживання малолітньої [PERSON] разом із матір`ю. На даний час у зв`язку з відсутністю процедури стягнення аліментів з боржників, які проживають на території АРК та не мають майна в Україні, стягнення аліментів на утримання [PERSON] не відбувається. У судовому засіданні встановлено, що дитина на даний час виховується матір`ю [PERSON] та її цивільним чоловіком - [PERSON] Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що вже три роки перебуває у фактичних шлюбних відносинах із позивачкою, разом із нею здійснює утримання та догляд за малолітньою дитиною. Дитина називає його татом. Колишній чоловік та біологічний батько дитини, а також його родичі участі у вихованні дитини не приймають. Також, зазначив про те, що неодноразово дитина зазнавала душевних страждань через те, що однолітки дізнаючись, що у [PERSON] прізвище « [INFO] » починають її цькувати та обзивати «[INFO]». У повсякденному житті та підписуючи свої роботи, дитина себе ідентифікує за прізвищем « [INFO] ». З метою якнайшвидшого вирішення питання про зміну прізвища дитини зважаючи на те, що в житті дитини починається новий етап - вступ до школи, мати дитини звернулася до суду з даним позовом. Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбулою, статтями 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 28 Цивільного кодексу України, ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Статтею 145 Сімейного кодексу України визначено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частиною 5 статті 148 Сімейного кодексу України, у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Відповідно до Висновку Міського центру дитини Служби у справах дітей Київської міської державної адміністрації №252 від 26.12.2018 року про психологічне обстеження, підготовленого на запит позивача з метою визначення психоемоційного стану дитини, особистісних характеристик, особливостей дитячо-батьківських відносин, у зв`язку зі зміною прізвища дівчинки, психологом сформовані наступні висновки: емоційний стан малолітньої [PERSON] стабільний; визначене повне задоволення потреб дитини з боку матері, бабусі, дідуся; присутня активна участь у вихованні та розвитку дівчинки з боку гр. [PERSON] ; [PERSON] розуміє та усвідомлює, чиє вона носить прізвище, проте, ідентифікує себе з прізвищем [INFO] та користується ним у повсякденному житті; зміна прізвища не матиме травматичного впливу на психічний розвиток малолітньої [PERSON] . Відповідно до характеристики, виданої Центром підготовки до школи та розвитку дитини «Школа успішної дитини» за вих.№23 від 19.12.2018 року, [PERSON] характеризується позитивно. Під час контактування дитини з однолітками та дорослими має усталену самоідентифікацію за іменем та прізвищем як [INFO] . Вихованням та навчанням займається мати та названий батько [PERSON] , вони обидва приводять та забирають [PERSON], відвідують батьківські збори, оплачують квитанції. [PERSON] - батько дитини, навчальний заклад не відвідував, участь у батьківських зборах не брав, з вихователем не спілкувався. Відповідно до наданої Музичною школою №26 характеристики за вих.№18 від 22.01.2019 року вбачається, що дитина навчається з 01 листопада 2018 року, проявила себе як старанна, ввічлива, працелюбна учениця. До занять відноситься відповідально, відвідує уроки з фаху фортепіано, сольфеджіо і хору. На заняття приводить мати [PERSON] та [PERSON] , який зазначений в заяві як батько. Відповідно до характеристики за вих. №б/н від 26.12.2018 року наданої Художньою школою «Марс», дитина охарактеризована позитивно, вказано, що дитина позиціонує себе та підписує малюнки за прізвищем [INFO] . Навчанням та вихованням займається мати та названий батько [PERSON] , [PERSON] - біологічний батько [PERSON] , навчальний заклад не відвідував, участі у зборах та дитячих заходах не брав, у справах дитини не зацікавлений, не відвідує та не цікавиться залученням дитини у виховний та навчальний процес. Враховуючи встановлені обставини справи та аналізуючи досліджені надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлені позивачкою вимоги відповідають інтересам дитини, а відтак, позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки 768,40 грн. судового збору. У позовній заяві позивачка також просила стягнути з відповідача 1500 гр. витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №753/15683/15. Обґрунтовуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу позивачкою було подано розрахунок витрат на правову допомогу, договір про надання професійної правничої допомоги №2019/04 від 24 січня 2019 року, укладений між нею та адвокатським об`єднанням «Дісп`ютс», додаток №1 до договору від 24.01.2019 року, рахунок №2019/04 від 24.01.2019 року, виписка на підтвердження оплати суми в розмірі 1500 грн., а відтак позивачкою доведено понесення витрат у розмірі 1500 грн. та їх співмірність з позовними вимогами та часом, витраченим на участь адвоката у судових засіданнях. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved