Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Київської міської громади в особі Київської міської ради про визнання за нею права власності на: квартиру [ADDRESS], та квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] [INFO]. При цьому, посилається на те, що [INFO] помер її брат [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з: квартири [ADDRESS], та квартири [ADDRESS], які належали брату на праві приватної власності. Вона є рідною сестрою померлого [PERSON] і відповідно до ст. ст. 1217, 1218, 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги, інших спадкоємців у покійного не має, і вона є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця. Про прийняття спадщини вона звернулася з заявою в передбачений шестимісячний строк до 10-ї Київської державної нотаріальної контори, але при відсутності у неї правоустановчих документів на квартири державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартири. Між тим, вказані квартири належали спадкодавцю на підставі правоустановичх документів. Виникла ситуація, при якій через відсутність у неї на руках правовстановлюючих документів на квартири, вона, як спадкоємець, не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Представники відповідача, третьої особи повторно у судове засідання не з'явилися, належним чином про час, місце слухання справи повідомлялися відповідач та третя особа, подали заяви про слухання справи без їх участі, тому суд, враховуючи думку позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі представників відповідача та третьої особи. Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що спірним спадковим майном є: квартира [ADDRESS], та квартира [ADDRESS]. [INFO] помер брат позивача по справі [PERSON]-[PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з вищевказаних квартир. [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON] і відповідно до ст. ст. 1222, 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги. Про прийняття спадщини [PERSON] звернулася з заявою в передбачений шестимісячний строк до 10-ї Київської державної нотаріальної контори, була заведенна спадкова справа №141/2014 р., але при відсутності правоустановчого документа на квартири державний нотаріус 30.05.2014 р. відмовив їй у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартири. Згідно ст. 1216 ЦК України у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одерєую право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Даний порядок передбачений також Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.п. 4.12 п.4 гл.10 розд.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 (зі змінами, внесеними Наказом Міністерства юстиції України від 15.05.2013 р. №888/5), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі документів, що підтверджують право власності. Згідно п.п.4.15 гл.10 розд.2 даного Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підпунктом 4.14. п.4 гл.10 розд.2 вказаного Порядку визначено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює його процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як зафіксовано в п.5 ч.1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили. Як зазначено в листі Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 7.08.2014 р., квартира [ADDRESS] зареєстрована в Київському МБТІ на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення КМДА 4.04.2003 р., наказ №501-С/А від 28.03.2003 р.; квартира [ADDRESS] зареєстрована в Київському МБТІ на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 12 Київською держнотконторою 27.04.2010 р., р. №8-432. Позивач в судовому засіданні пояснила, що відшукати правоустановчі документи на квартири [PERSON] після його смерті їй не вдалось. Суд, дослідивши всі обставини справи, оцінивши зібрані та надані суду докази в їх сукупності, прийшов до висновку про правомірність позовних вимог. У суду є законні підстави задовольняти позовні вимоги. [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом до 10-ї Київської державної нотаріальної контори, державний нотаріус якої відмовила у видачі таких свідоцтв. Звернувшись з даним позовом до суду, [PERSON] фактично оскаржила відмову державного нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартири. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [PERSON] не може пред'явити до нотаріальної контори правоустановчі документи про право власності на квартири у зв'язку з відсутністю таких документів у неї. Суд приймає до уваги, що в листі Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 7.08.2014 р. зазначається, що вищевказані квартири зареєстровані в Київському МБТІ на праві власності за [PERSON] на підставі відповідних свідоцтв про право власності та про право на спадщину, виданих відповідними державими органами. Отже, суд робить висновок, що такі свідоцтва на квартири в природі існували та видавались [PERSON] уповноваженими державними органами. Спадкоємцем другої черги після померлого [PERSON] є позивач по справі, спадкоємців першої черги не має, ніхто, крім [PERSON], не подавав заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини і видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на майно, що підтверджується копією спадкової справи №141/2014 з Десятої Київської державної нотаріальної контори . Отже, на момент смерті [PERSON] позивач по справі є єдиним спадкоємцем після його смерті, зокрема, спадкового майна у вигляді двох належних покійному на праві власності квартир. Позивач по справі позбавлена права отримати свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємець на квартири у нотаріальній конторі у зв'язку з відсутністю свідоцтв про право власності на ці квартири, тому за нею повинно бути вивзнано таке право в порядку спадкування за законом в судовому порядку, і на те є законні підстави. Заперечень на позов з боку відповідача Київської міської ради не поступило, тому суд діє відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, виходячи з встановлених обставин справи та наданих, витребуваних доказів по справі у їх сукупності, та діючи у межах заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved