Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, в обґрунтування якої вказала, що [INFO] у м.Зугресі Донецької області помер її чоловік [PERSON] . Оскільки документи про смерть чоловіка були видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка відмовив. З метою державної реєстрації смерті свого чоловіка заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] , померлого [INFO] у м.Зугресі Донецької області. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у заяві, вказавши, що її чоловік помер дома за місцем їх сумісного проживання в м.Зугресі від хронічних хвороб у віці 75 років. Причина смерті - набряк мозку. Вона його поховала 18.05.2019 на кладовищі в с.Золотарівка Шахтарського району Донецької області, звідки вони родом. Представник заінтересованої особи Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав. Заслухавши заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] з 02.08.1969 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , про встановлення факту смерті якого подана заява, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. За даними паспорту громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За даними паспорту громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , також зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] з 13.11.2014 взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з м.Зугрес Донецької області до м.Димитров (нині м.Мирноград) Донецької області, що підтверджується відповідною довідкою територіального управління соціального захисту населення від 17.11.2014 № 1455001248. [PERSON] , про встановлення факту смерті якого подана заява, з 13.11.2014 також був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з м.Зугрес Донецької області до м.Мирноград Донецької області, що підтверджується відповідною довідкою територіального управління соціального захисту населення від 17.11.2014 № 1455001249. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 18.05.2019 адміністрацією міста Зугрес міста Харцизька Донецької Народної Республіки, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 75 років у м.Зугрес м.Харцизька Донецької області, про що у книзі реєстрації актів про смерть зроблений відповідний запис від 18.05.2019 за № 16. Причиною смерті [PERSON] згідно з довідкою Центральної міської лікарні м.Харцизька № 2 від 18.05.2019 №78 став набряк головного мозку, гостре порушення мозкового кровообігу на фоні артеріальної гіпертензії. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є секретарем комітету самоорганізації населення в м.Мирнограді, за родом своєї діяльності вона надає допомогу переселенцям, якими є подружжя [PERSON] та з якими вона знайома останні чотири роки. У квітні 2019 року [PERSON] поїхали до себе додому на окуповану територію, а 17.05.2019 [PERSON] за телефоном повідомила їй про смерть [PERSON] , який до цього тяжко хворів. Про смерть [PERSON] вона відразу сповістила Пенсійний фонд та Управління соціального захисту. Відповідно до листа Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26.06.2019 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Смертьфізичної особи відповідно до ч.3 ст.49 ЦК України підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З огляду на п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Судом встановлено, що Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області своїм листом від 26.06.2019 відмовив у державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки подане заявником лікарське свідоцтво про смерть № 78 видане на тимчасово окупованій території адміністрацією міста Зугрес міста Харцизька Донецької Народної Республіки, яке не є територіальним органом Міністерства юстиції України. Відповідно до ст.17 ч.ч.1, 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Указом Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» Кабінету Міністрів доручено ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій, представництв; евакуації працівників; вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції на роботу в іншу місцевість. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 м.Зугрес є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, у зв`язку з чим їх зобов`язано переміститися в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі. Згідно за наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на контрольовану територію. Установа, якою було видане свідоцтво про смерть [PERSON] , не була переміщена на територію, яка контролюється органами державної влади України, отже наданий суду документ про смерть чоловіка заявника виданий органом, створеним не відповідно до вимог українського законодавства, і не може бути взятий до уваги органом, що здійснює реєстрацію юридичних фактів. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту смерті свого чоловіка [PERSON] . Надаючи оцінку документу, виданому на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тому суд як виняток бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території, та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі. Отже, сукупність досліджених доказів надає суду зробити висновок про доведеність факту смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з чим вимоги заявника підлягають задоволенню у повному обсязі. Встановлення даного факту необхідне заявнику для державної реєстрації смерті чоловіка. На підставі законів України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014, постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р,

Outcome: approved