Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 18 лютого 2010 року між нею, [PERSON], Перечинською районною кредитною спілкою «Тур'я» та [PERSON] був укладений договір про перевід боргу та заміну сторони в зобов'язанні, згідно якого [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернути позивачу заборгованість у сумі 74 130,69 грн. протягом 36 місяців. Відсоткова ставка за користування грошовими коштами була визначена у розмірі 24,00 % річних. Поручителем виконання обов'язків по Договору виступила [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував. У зв'язку з наведеними обставинами позивач звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про примусове стягнення залишку заборгованості у сумі 72 630,69 грн. та процентів за їх використання. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 лютого 2011 року було стягнуто з відповідачів солідарно суму боргу у розмірі 72 630,69 грн., 6 006,39 грн. процентів за користування грошовими коштами, пеню за прострочення виконання грошових зобов'язань в розмірі 196,59 грн., 3% річних у розмірі 154,59 грн., моральну шкоду у розмірі 1 699,00 грн., витрати на оплату правової допомоги у розмірі 1 500,00 грн., державне мито у розмірі 806,87 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120,00 грн., а всього - 83 114,13 грн. Також зазначає, що в ході виконавчого провадження відповідачами рішення суду від 17.02.2011 року було виконано частково, а саме 15 січня 2013 року в ході примусового виконання рішення суду з відповідачів було стягнуто 13 396,78 грн. В подальшому, враховуючи невиконання рішення суду, позивач у вересні 2014 року звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, а саме: про стягнення на її користь процентів за користування грошовими коштами та інфляційного збільшення суми заборгованості за період з 12 вересня 2011 року по 29 серпня 2014 року. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2014 року з відповідачів було стягнуто солідарно проценти за користування грошовими коштами у розмірі 50 586,96 грн. та суму інфляційного збільшення заборгованості у розмірі 9 544,31 грн., нараховані станом на 29 серпня 2014 року. Вказує, що станом на 05 вересня 2017 року залишок заборгованості в частині стягнення основного боргу та процентів становить 120 304,31 грн. У зв'язку з подальшим невиконанням відповідачами зобов'язання, просила суд в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України стягнути з відповідачів солідарно проценти за користування грошовими коштами у розмірі 49 783,92 грн. та суму інфляційного збільшення заборгованості у розмірі 111 199,80 грн., нараховані станом на 05 вересня 2017 року. У грудні 2018 року позивач подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідачів солідарно 3% річних у розмірі 10 738,40 грн (десять тисяч сімсот тридцять вісім грн. 40 коп.). та суму інфляційного збільшення заборгованості у розмірі 111 199,80 грн. (сто одинадцять тисяч сто дев'яносто дев'ять грн. 80 коп.), нараховані за період з 15 вересня 2014 року по 05 вересня 2017 року включно. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, в якій також зазначено, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, роздруковані копії яких наявні в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомили, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2010 року між [PERSON], Перечинською районною кредитною спілкою «Тур'я» та [PERSON] був укладений договір про перевід боргу та заміну сторони в зобов'язанні, згідно якого [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернути позивачу заборгованість у сумі 74 130,69 грн. протягом 36 місяців. Відсоткова ставка за користування грошовими коштами була визначена у розмірі 24,00 % річних. Поручителем виконання обов'язків по договору виступила [PERSON]. З матеріалів справи також вбачається, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим позивач зверталась до суду. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 лютого 2011 року було стягнуто з відповідачів [PERSON], [PERSON] солідарно суму боргу у розмірі 72 630,69 грн., 6 006,39 грн. процентів за користування грошовими коштами, пеню за прострочення виконання грошових зобов'язань в розмірі 196,59 грн., 3% річних у розмірі 154,59 грн., моральну шкоду у розмірі 1 699,00 грн., витрати на оплату правової допомоги у розмірі 1 500,00 грн., державне мито у розмірі 806,87 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120,00 грн. В подальшому, через невиконання відповідачами рішення суду, позивач у вересні 2014 року звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, а саме: про стягнення на її користь процентів за користування грошовими коштами та інфляційного збільшення суми заборгованості за період з 12 вересня 2011 року по 29 серпня 2014 року. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2014 року з відповідачів було стягнуто солідарно проценти за користування грошовими коштами у розмірі 50 586,96 грн. та суму інфляційного збільшення заборгованості у розмірі 9 544,31 грн., нараховані станом на 29 серпня 2014 року. Судом встановлено, що станом на 05 вересня 2017 року заборгованість в частині стягнення основного боргу та процентів становить 120 304,31 грн., в.ч. 69717,35 грн. за виконавчим листом №2-9543/10 від 15.03.2011 року та 50 586,96 грн. за виконавчим листом №308/11854/14-ц від 01.12.2014 року. Вказані обставини підтверджені листом Ужгородського РВ ДВС ГУТЮ у Закарпатській області №16879 від 05.09.2017 року та рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2014 року. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Посилаючись на норму ч.2 ст. 625 ЦК України, позивач надала розрахунок заборгованості відповідачів за період з 15 вересня 2014 року по 05 вересня 2017 року включно у загальній сумі 121 938,20 грн., в т.ч.: 10 738,40 грн. 3% річних та 111 199,80 грн. сума інфляційного збільшення заборгованості. За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням. А відтак, виходячи з того, що відповідачами сума заборгованості не сплачена своєчасно, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України з відповідачів на користь позивача за період з 15 вересня 2014 року по 05 вересня 2017 року підлягають до стягнення 3% річних у розмірі 10 738,40 грн. та інфляційне збільшення заборгованості у розмірі 111 199,80 грн.

Outcome: approved