Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 10 лютого 2004 року у виконавчому комітеті Сокирницької сільської ради Хустського району, про що зроблено актовий запис № 12. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони є люди різних характерів та поглядів на життя, через що між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, які інколи переходили до застосування фізичного впливу з боку відповідача. На неодноразові прохання змінити свою поведінку відповідач не реагує. Подальше сумісне життя за таких обставин є неможливим. Їхній шлюб існує лише формально та не виконує свого прямого призначення, а тому його збереження є недоцільним. Відповідач працює по найму, але недостатньо виділяє коштів на утримання дітей. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з нього аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити з мотивів, викладених у позові. Відповідач [PERSON] позов у частині стягнення з нього аліментів визнав у повному обсязі, а щодо розірвання шлюбу заперечив, суду пояснив, що він має намір зберегти сім'ю. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 лютого 2004 року у виконкомі Сокирницької сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 12, що стверджується оглянутим оригіналом свідоцтва про одруження. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є протилежність поглядів на шлюб та сім'ю, нехтування з боку відповідача сімейними цінностями, що призводить до постійних сварок та непорозумінь між сторонами. Неповнолітні діти: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач зобов'язання по утриманню дітей належно не виконує, матеріальної допомоги по утриманню неповнолітніх синів позивачці у достатній мірі не надає. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка стверджує про неможливість існування шлюбу між ними у такій формі, його формальність та невиконання прямого призначення шлюбу. З огляду на встановлене суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Продовження існування шлюбних відносин між сторонами у такій формі приводить до загостренні їхніх відносин і створює лише конфліктні ситуації, а тому його доцільно розірвати. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: для дітей віком до 6 років - 1167 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років - 1455 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, враховуючи матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання позову. Судові витрати по справі підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved