Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому вказує, що 22.06.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] було укладено Генеральну кредитну угоду №010-64/00001. Відповідно до п.п. 1.1-1.3 Кредитної угоди, Кредитор зобовязався надавати Позичальнику кредитні кошти для поповнення обігових коштів, в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди. Загальний розмір кредитної заборгованості позичальника не повинен перевищувати 980\~000,00 дол. США. Кінцевий термін повернення кредитних коштів не може перевищувати 21.06.2017 р. Відповідно до п. 2.3 Кредитної угоди, конкретні строки користування кредитними коштами, відсоткові ставки, комісії, плати за користування кредитними коштами, інші платежі, обєкти кредитування визначаються Сторонами окремо в кожному Кредитному договорі, укладеному в рамках цієї Генеральної кредитної угоди. 07.08.2007 р., на підставі Генеральної кредитної угоди, між кредитором ВАТ «Ерсте Банк» та позичальником [PERSON] було укладено Кредитний договір з фізичною особою №014/2180/44/03672, за умовами якого Кредитор надав Позичальнику кредит в сумі 400 000 доларів США зі строком користування кредитними коштами до 21.06.2017 р. із сплатою 12,5% річних. 18.02.2010 р. між сторонами було укладено додаткову угоду до Кредитного договору №№014/2180/44/03672, яким графік погашення кредитного договору було викладено в новій редакції. 18.02.2010 р. між сторонами було укладено додаткову угоду до Кредитного договору 014/2180/44/03672, яким графік погашення кредитного договору було викладено в новій редакції. Відповідно до п. 1.2 Кредитних договорів від 22.06.2007 р. та 07.08.2007 р., позичальник зобовязувався сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно, відповідно до Графіку платежів, наведеного в Додатку №1 до цього договору (Кредитні договори є абсолютно ідентичними щодо умов укладення та виконання). Згідно п. 5.2 Договорів, позичальник зобовязався здійснювати сплату в касу Кредитора щомісячно сплату відсотків за кредитом та починаючи з 18 місяця погашення отриманого тіла кредиту. Відповідно до п. 5.6 Договорів, позичальник зобовязався достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов договору. Кошти мають бути повернуті протягом 30 днів з моменту надіслання Кредитором на адресу Позичальника відповідного листа повідомлення. Відповідно до п. 6.5 Кредитних договорів, Кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості Позичальника в разі порушення ним умов кредитного договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав Позичальника, за умови попередньої (за 30 днів) надіслання відповідної вимоги Позичальнику рекомендованим листом. З жовтня 2009 р. позичальник [PERSON] перестав належним чином виконувати свої зобовязання за Генеральною кредитною угодою та Кредитними договорами, які були укладені відповідно до вказаної умови, в звязку з чим ПАТ «Сведбанк» звернулося з вимогою №16.0.0-18/722 від 26.11.2009 р. про порушення основного зобовязання та іпотечного договору. Відповідно до надісланих на адресу Позичальника вимог, Кредитор вимагав у тридцятиденний строк, відповідно до п. 5.6 Кредитного договору, достроково виконати зобовязання за кредитним договором. В звязку з неповерненням позичальником [PERSON] надісланих Банком вимог щодо повернення всієї суми кредиту та відсотків у відповідності до п. 5.2. Кредитного договору, ПАТ «Сведбанк» відповідно до умов кредитного договору, договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку», звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про вчинення виконавчого напису. 03.06.2010 р. приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис №2494 на договорі іпотеки №010-064/00001, про звернення стягнення на цілісно-майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 57. 22.06.2007 р. між ВАТ «Ерсте Банк» та нею, [PERSON] було укладено Договір поруки №013/2180/00976. Відповідно до п. 1.2 Договору поруки, сторони встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Кредитором відповідати по зобовязанням Боржника ([PERSON]Є.), які виникають з умов Генеральної кредитної угоди №010-64/00001 від 22.06.2007 р. Відповідно до п. 4.1 Договору поруки, сторони договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобовязання. Починаючи з 2009 р. банк не звертався до поручителя з вимогою про солідарне виконання зобовязання за умовами Генеральної кредитної угоди №010-64/00001 від 22.06.2007 р. Позивач вважає, що направивши боржнику [PERSON] вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту, кредитор змінив дату виконання основного зобовязання, а отже, відповідно до приписів ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Оскільки ВАТ «Ерсте Банк» ще у 2010 році зверталося до Позичальника [PERSON] з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту, 03.06.2010 року банк скористався правом на дострокове повернення кредиту шляхом вчинення нотаріального напису, то позивач приходить до висновку, що банк скористався правом на дострокове повернення суми кредиту, і тому на протязі 6 місяців кредитор з моменту отримання боржником таких вимог повинен був звернутися до поручителям з вимогами відповідно до договору поруки Оскільки станом на момент розгляду справи Кредитор не звернувся до поручителя з письмовою вимогою чи позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, то позивач вважає, що договір поруки є припиненим. Позивач просить суд визнати припиненим договір поруки №010-64/00001/2 від 22.06.2007 р., укладений між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк»( правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та [PERSON]. Представник позивача у судове засідання не зявився, у заяві до суду просив розглядати справу у його відсутність, підтримав заявлені позовні вимоги і просив їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Факторингова Компанія «Глобал Фінанс», до якого перейшло право вимоги на підставі Договору про відступлення права вимоги №4 від 30.05.2014 року від ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником ВАТ «Ерсте Банк» і ПУАТ «Себ Банк» у судове засідання не зявився повторно, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, заперечень на позов не надав. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою, у якій заявляє про визнання заявлених позовних вимог та просить суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ст.. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у справі доказами і матеріалами. Дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого стиковку. Судом установлено, що 22.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] було укладено Генеральну кредитну угоду №010-64/00001. Відповідно до п.п. 1.1-1.3 Кредитної угоди, Кредитор зобовязався надавати Позичальнику кредитні кошти для поповнення обігових коштів, в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди. Загальний розмір кредитної заборгованості позичальника не повинен перевищувати 980\~000,00 дол. США. Кінцевий термін повернення кредитних коштів не може перевищувати 21.06.2017 року. Відповідно до п. 2.3 Кредитної угоди, конкретні строки користування кредитними коштами, відсоткові ставки, комісії, плати за користування кредитними коштами, інші платежі, обєкти кредитування визначаються Сторонами окремо в кожному Кредитному договорі, укладеному в рамках цієї Генеральної кредитної угоди. 07.08.2007 року, на підставі Генеральної кредитної угоди, між кредитором ВАТ «Ерсте Банк» та позичальником [PERSON] було укладено Кредитний договір з фізичною особою №014/2180/44/03672, за умовами якого Кредитор надав Позичальнику кредит в сумі 400 00 доларів США зі строком користування кредитними коштами до 21.06.2017 року із сплатою 12,5% річних. 18.02.2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду до Кредитного договору №№014/2180/44/03672, яким графік погашення кредитного договору було викладено в новій редакції. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору від 07.08.2007 року, позичальник зобовязався сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно, відповідно до Графіку платежів, наведеного в Додатку №1 до цього договору. Згідно п. 5.2 Договору, позичальник зобовязався здійснювати сплату в касу Кредитора щомісячно сплату відсотків за кредитом та починаючи з 18 місяця погашення отриманого тіла кредиту. Відповідно до п. 5.6 Договору, позичальник зобовязуався достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов договору. Кошти мають бути повернені протягом 30 днів з моменту надіслання Кредитором на адресу Позичальника відповідного листа повідомлення. Відповідно до п. 6.5 Кредитного договору, Кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості Позичальника в разі порушення ним умов кредитного договору. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав Позичальника, за умови попередньої (за 30 днів) надіслання відповідної вимоги Позичальнику рекомендованим листом. 22.06.2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» та [PERSON], було укладено ідентичні за змістом договори поруки №010/64/00001/2. Відповідно до п. 1.2 Договору поруки, сторони встановили, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Кредитором відповідати по зобовязанням Боржника ([PERSON]Є.), які виникають з умов Генеральної кредитної угоди №010-64/00001 від 22.06.2007 року. Відповідно до п. 4.1 Договору поруки, сторони договору встановлюють, що ці договори вступають в силу з моменту їх підписання сторонами та втрачають свою дію з моменту закінчення забезпеченого ними зобовязання. Судом установлено, що з жовтня 2009 року позичальник [PERSON] перестав належним чином виконувати свої зобовязання за Генеральною кредитною угодою та Кредитними договорами, які були укладені відповідно до вказаної умови, в звязку з чим ПАТ «Ерсте Банк» звернулося з повідомленням вимогою № 16.0.0-18/722 від 26.11.2009 року адресованою директору ПП «Престиж» [PERSON], який був майновим поручителем та боржнику [PERSON] в якому повідомлялося про порушення основного зобовязання та іпотечного договору. Зі змісту зазначеного повідомлення вимоги вбачається, що Кредитор не тільки повідомляє про порушення основного зобовязання, а й вимагає в тридцятиденний строк, відповідно до п. 5.6 Кредитного договору, достроково виконати зобовязання за кредитним договором. В звязку з неповерненням позичальником [PERSON] надісланих Банком вимог щодо повернення всієї суми кредиту та відсотків у відповідності до п. 5.2. Кредитного договору, ПАТ «Ерсте Банк» відповідно до умов кредитного договору, договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку», звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про вчинення виконавчого напису. 03.06.2010 р. приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис №2494 на договорі іпотеки №010-064/00001, про звернення стягнення на цілісно-майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 57. Таким чином, банк відповідно до положень ст. 1050 ЦК України та п. 6.4 Генеральної угоди, п. 6.5 Кредитного договору скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобовязання, протягом тридцяти днів з моменту отримання вимоги. У разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Відповідно ч.1 ст. 559 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями. Тижнями, днями або годинами. Термін визначається датою або вказівкою на подію, яка неминуче має настати. Судом установлено, що повідомлення вимога за №16.0.0-18/722 була надіслана [PERSON] 26.11.2009 року, а 03.06.2010 банк скористався правом на дострокове повернення суми кредиту шляхом вчинення виконавчого напису, а тому, суд приходить до висновку, що саме з моменту направлення вимоги на протязі 6-ти місяців кредитор повинен був звернутися до поручителя з вимогами відповідно до умов Договору поруки. Суду не надано доказів про те, що банк звертався до поручителя з вимогами протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, який було змінено ним відповідно до п. 6.4 Генеральної кредитної угоди і п. 6.5 Кредитного договору. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що банк протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя, а тому порука має бути визнана припиненою. Заявлені позивачем вимоги є законними та обґрунтованими, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved