Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Золотоніської міської ради про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на нерухоме майно. Свою заяву позивач мотивує тим, що вона являється спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], який помер 12.04.2004 р. За життя [PERSON] склав заповіт, заповівши належні йому 2/25 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Золотоноша вул.. Шевченка, 120, 118-а позивачці. Спадщину позивачка прийняла шляхом постійного проживання з померлим до дня його смерті, що стверджується довідкою голови квартального комітету. Оригінал свідоцтва про право власності на житло, видане 24.12.1993 р. на підставі розпорядження органу приватизації Золотоніської міської ради народних депутатів від 24.12.1993 р.№17 та зареєстроване і Золотоніському відділку ЧООБТІ за №7329 що стверджує право власності померлого [PERSON] на спадкове майно - втрачений. В звязку з відсутністю даного правовстановлючого документа нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва на дане спадкове майно. А тому позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не зявилася, але надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач представник Золотоніської міської ради в судове засідання не з'явився, але міська рада направила до суду листа в якому просить розглядати справу без участі їх представника та прийняти законне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступних підстав: - з даних свідоцтва про смерть серії 1СР № 243232 вбачається, що [PERSON] помер 12.04.2004 р., про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 136; - згідно заповіту від 15.11.1995 р. посвідченого державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр №2093 [PERSON] заповів належні йому 2/25 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Золотоноша вул.. Шевченка, 120, 118-а [PERSON]; - згідно свідоцтва про шлюб серія 1-СР № 051366 від 17.03.2009 р. [PERSON] одружилася з [PERSON], їй присвоєно прізвище [PERSON]; - згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-СР № 047235 від 23.01.2010 р. [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб; - згідно свідоцтва про шлюб серія 1-СР № 086764 від 14.07.2012 р. [PERSON] одружилася з [PERSON], їй присвоєно прізвище [PERSON]; - відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 24.12.1993 р. на підставі розпорядження органу приватизації Золотоніської міської ради народних депутатів від 24.12.1993 р.№17 та зареєстроване і Золотоніському відділку ЧООБТІ за №7329 та копії технічного паспорту на житловий будинок [PERSON] належить на праві приватної власності 2/25 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Золотоноша вул.. Шевченка, 120, 118-а; - відповідно до довідки голови квартального комітету №17 м. Золотоноша Черкаської області [PERSON] зареєстрована та фактично проживає в [INFO]. За даною адресою вона проживала з січня 1998 року без реєстрації, з 14.01.2010 року була зареєстрована там. Вона допомагала доглядати хворого дідуся [PERSON], [INFO], який помер 12.04.2004 року; - відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.10.2015 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] на 2/25 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Золотоноша вул.. Шевченка, 120, в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа щодо належності цього майна спадкодавцю; - відповідно до оголошення в газеті «Златокрай» втрачене свідоцтво №17 від 24.12.1993 р. на право власності на квартиру №2, що знаходиться на вул.. Шевченка, 120 видане на імя [PERSON] вважати недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України однієї із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України - Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи ... Судом встановлено, що позивачка - спадкоємиця за заповітом [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник садиби помер, а позивач не може отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: approved