Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, стверджуючи, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаному будинку у [ADDRESS], зареєстрований [PERSON] [INFO]. У добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою відповідач не бажає. З огляду на наведене позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON], позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення в матеріалах справи. На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу надсилалися судові повістки за адресою її місця мешкання. Відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає неявку відповідача у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідача про явку до суду. Третя особа - Котовський РВ ГУДМС України в Одеській області в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання виклику до суду. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача по справі, враховуючи відсутність відповідних заперечень, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу - [PERSON], що підтверджується копією технічного паспорту від 24.02.2014 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8536853 від 04.10.2005 року. Відповідач [PERSON] [INFO], зареєстрований за адресою [ADDRESS], але за місцем реєстрації ніколи не проживає з 25.09.2011 року, що підтверджується довідкою голови квартального комітету від 25.09.2011 року, актом від 04.10.2012 року довідкою квартального комітету від 07.09.2013 року. Перепон в користуванні жилим приміщенням за ствердженням позивача, відповідачу [PERSON] ніхто не чинив, кореспонденція на його ім'я не надходила, особисті речі відповідача в будинку відсутні. Згідно довідки начальника організаційного відділу Котовської міської ради - Шалашного О.В., [PERSON] [INFO] на теперішній час знаходиться на роботі в Російській Федерації. Згідно довідки від 25.09.2011 року [PERSON] станом на 25.09.2011 року проживав у [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більш встановлених строків проводиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України вважається, що член сім'ї власника житлового приміщення втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. З урахуванням того, що відповідач не була членом сім'ї власника житлового будинку, суд вважає можливим до виниклих правовідносин, застосувати вимоги ст. 405 ЦК України, на підставі ч. 1 ст. 8 ЦК України (аналогія закону). Вищенаведене надає суду можливість зробити висновок про те, що відповідач самостійно позбавився права користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], добровільно здійснив дії, направлені на припинення права користування вказаною житловою площею. Правових підстав, які б надавали суду можливість вважати, що за відповідачем, як членом сім'ї наймача, зберігається право на користування жилим приміщенням та поважності причин його відсутності понад встановлені законом строки, судом при розгляді справи не встановлено. З огляду на вищенаведене та з урахуванням вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини, які виникли між сторонами, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні понад один рік без поважних причин. На підставі вищевикладеного та ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved