Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, зазначивши, що [INFO] в Донецьк Донецької області, помер її чоловік [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Про смерть\~ [PERSON] свідчить\~ лікарське свідоцтво про\~ смерть, довідка про причини смерті, але його смерть не зареєстрована у встановленому законом порядку,\~ що\~ позбавляє можливості\~ реалізувати в подальшому\~ права, пов`язані з отриманням грошової компенсації.\~\~\~\~\~\~ Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, заяву просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у судове засідання не з`явився, також надав суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутності, покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Згідно свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті № 1399 від 24.03.2020 року виданих бюро судово-медичних експертиз, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м.Донецьк Донецької області. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , [PERSON] був зареєстрований\~\~ за адресою:\~ [ADDRESS] . Листом Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) за вих. № 20.5-17-848 від 29.09.2020 року [PERSON] відмовлено у реєстрації смерті чоловіка [PERSON] у зв`язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть останньої та довідка про причину смерті не відповідають формі, визначеній\~Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: У відповідності до\~ст. 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до абзацу першого п. 13 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно ч.ч. 2 та 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою. Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки можливості збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об`єктивні перешкоди, у зв`язку з чим, з метою захисту прав заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, встановивши факт того, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м.Донецьк Донецької області, Україна.

Outcome: approved