Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Облтеплокомуненерго» про захист прав споживачів, та, уточнивши позовні вимоги (а.с.35-39), просить визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування їй суми до оплати за надані послуги в розмірі 3753 грн. 54 коп. за опалення місць загального користування будинку за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року, зобовязати відповідача скасувати безпідставно нараховану їй заборгованість по оплаті теплової енергії за опалення місць загального користування згідно будинкового лічильника по квартирі № 14 будинок № 180а по пр-кту Миру в м. Чернігові за опалювальний період з жовтня 2016 по квітень 2017 року, шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку № 40313. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Між нею та відповідачем був укладений Договір про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання. Обєктом надання послуг є вищевказана квартира. В 2016 році був встановлений квартирний засіб обліку теплової енергії. Відповідно до змісту з п.п. 1 п. 22 Договору передбачено, що точками розподілу в яких здійснюється передача послуги з централізованого опалення у багатоквартирному будинку від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири. Вказує, що відповідач розраховує оплату МЗК, застосовуючи для споживачів одного будинку, обладнаного будинковим лічильником, різні методи нарахувань. Відповідач крім показників квартирного лічильника теплової енергії додатково нараховує оплату за опалення місць загального користування по загальнобудинковому лічильнику. Результатами перевірки Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспожив служби в Чернігівській області було встановлено, що споживачам квартир, які не мають теплових лічильників, нарахування за використану теплову енергію на опалення МЗК не проводилось , а використана теплова енергія була розподілена лише між споживачами, які мають квартирні лічильники, що є порушенням Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та Методики затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359. Крім того, вказані Правила взагалі не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення МЗК у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загально будинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнано квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Актом від 28.02.2017 затвердженим головним інженером КП «ЖЕК-13», встановлено, що опалення сходових клітин підїздів будинку 180а в м. Чернігові відключено від системи опалення будинку. Таким чином, внаслідок відсутності функціонуючої системи опалення МЗК, відповідач взагалі не має права нараховувати оплату за послугу, яка не надається та зобовязаний провести відповідний розрахунок споживачу. В судовому засіданні, яке відбулося 30.11.2017 року, суд прийняв уточнену позовну заяву позивача, відповідно до якої Інспекцію з питань захисту споживачів у Чернігівській області виключено з числа третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою суду від 03.01.2018 року було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне підприємство «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради. В судовому засіданні представник позивача уточнену позовну заяву підтримала, просила її задовольнити, посилалась на обставини, викладені в ній. Представники відповідача позовні вимоги не визнали, посилалась на письмові заперечення (а.с.48-50). Вказавши, що дії відповідача щодо визначення сум на опалення МЗК позивачу є правомірними, оскільки МЗК частково опалюються, а організація виконання дій, зумовлених узаконенням демонтажу системи опалення МЗК, знаходиться в правовій компетенції балансоутримувача. Крім того, зазначають, що позивач не вказує яким чином необхідно проводити відповідні нарахування. Представник третьої особи в судовому засіданні поклалася на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України: кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою квартири [ADDRESS]. (а.с. 9-10) Квартира [PERSON] обладнана окремим засобом обліку теплової енергії тепло обчислювач. Також, будинок № 180а по пр-ту Миру в м. Чернігові обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії. Зазначені обставини учасниками розгляду справи не оспорюються. Згідно розрахунку витрат за опалення МЗК ПАТ «Облтеплокомуненерго» в листі № 2286-Т від 07.11.2017, за надані послуги по квартирі № 14 будинок № 180а по пр-кту Миру в м. Чернігові вбачається, що за період з жовтня 2016 по квітень 2017 року за МЗК нараховано 3753 грн. 54 коп. (а.с.41-42). В листі ПАТ «Облтеплокомуненерго» від 23.12.2016 № 3273-Т зазначено, що відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач сплачує послуги згідно їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. АТ «ОТКЕ» проводить визначення та розподіл спожитої енергії відповідно до п. 12 Правил по п. 2.4 Рекомендацій, з урахуванням показників як квартирних, так і будинкового лічильників для всіх споживачів, а також витрати опалення МЗК та утрати розподільчими трубопроводами в повному обсязі. Правовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630. Відповідно до п.28 вказаних Правил, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Разом з тим, вказані положення не можуть бути застосовані при вирішенні даного спору, оскільки вони містять в собі певні умови, при цьому відповідні формули розрахунків у них відсутні. Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами, встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі Методика) п.1.2. Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно нарахована позивачу у відповідності до п.1.4., 2.2.1, 2.2.2, розділом 3 Методики, п.12 Правил, на що вказував представник відповідача і зазначено в представлених ними запереченнях. З таким розрахунком не може погодитись суд, виходячи з наступного: Відповідно до п.1.4. Методики кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні субєкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Як зясовано судом, певна кількість квартир в будинку № 180а по пр-ту Миру в м. Чернігові, в тому числі квартира позивача, обладнані приладом обліку витрат теплової енергії на опалення, а отже зазначений пункт Методики в даному випадку застосуванню не підлягає. Пункт 2.1.4. Методики вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. В той же час п.2.1.4. Методики наводить формулу за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК. Пункти 2.2.1. і 2.2.2. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку. Зазначені пункти Методики (2.1. і 2.1.4.) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку № 180а по пр-ту Миру в м. Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п.2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою. Крім того, слід врахувати, що Правилами, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, взагалі не визначено порядку оплати послуг з опалення МЗК споживачами, квартири яких обладнані засобами обліку теплової енергії. Рекомендації щодо застосування Методики, які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 22 лютого 2008 року № 47, також не визначають порядку розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення МЗК у разі обладнання багатоквартирного будинку загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії та часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку. Відповідно до пп. 9 п. 29. Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненням споживач має право на звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання. Відповідно до Положення про систему технічного обслуговування, ремонту та реконструкції житлових будинків в містах і селищах України затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 31.12.1991 року № 135 термін «місця загального користування» визначено синонімом терміну «допоміжні приміщення». Згідно ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Відповідно до акту головного інженеру КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради від 28.02.2017, опалення сходових клітин 1 та 2-го підїздах будинку № 180а по пр-ту Миру в м. Чернігові відключене від загальної системи опалення (опалення в підїздах відсутнє), сміттєкамера 1-го підїзду підключена окремо до системи опалення в підвалі, сміттєкамера 2-го підїзду відключена зовсім ( а.с. 19). Відповідно до листа № 1258 від 20.12.2017 КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради, житловий будинок № 180а по пр-ту Миру в м. Чернігові був переданий КП «ЖЕК-13» 01.02.2013 без опалення місць загального користування та без документації на підставі чого приймалось рішення про відключення ( а.с. 63). Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що система опалення місць загального користування в будинку № 180а по пр-ту Миру в м. Чернігові частково відсутня. На підставі вищевикладеного та враховуючи, що прилади опалення в місцях загального користування в будинку № 180а по пр-ту Миру в м. Чернігові демонтовані, позивач не отримує послуг з централізованого опалення місць загального користування, а Методикою не передбачено окремого розрахунку оплати споживачами втрат теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі, суд дійшов висновку про те, що дії відповідача щодо нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) є неправомірними. Доводів представників відповідача щодо не здійснення балансоутримувачем, належним чином, організації виконання дій, зумовлених приведенням у відповідність з чинним законодавством демонтаж системи опалення МЗК в будинку № 180а по пр-ту Миру в м. Чернігові, на думку суду, не можна покласти в провину позивача, а визначення правомірного способу нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення МЗК - є безпосереднім обов»язком самого відповідача. На підставі вищевикладеного, враховуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсягу. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved