Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки, після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на 1/6 частину житлового будинку, загальною площею 108,8 кв.м, житловою площею 63,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON] вступив її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на 2/6 частини житлового будинку, загальною площею 108,8 кв.м, житловою площею 63,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (1/6 з яких повинна належати йому як члену колгоспного двору, а інша 1/6 частина спадкового будинку на яку він мав право після смерті своєї дружини [PERSON] ). [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивачки, після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема і на 1/6 частину житлового будинку, загальною площею 108,8 кв.м, житловою площею 63,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON] вступила його дружина [PERSON] , яка продовжує ним управляти та користуватись по сьогодні. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] та свого батька [PERSON] - [PERSON] звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори, проте нотаріусом було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрація права власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами за вищевказаною адресою. З урахуванням викладеного, позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 2/6 частини житлового будинку, загальною площею 108,8 кв.м, житловою площею 63,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; та визнати за нею право власності на 1/6 частини житлового будинку, загальною площею 108,8 кв.м, житловою площею 63,8 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 22 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Представник позивачки адвокат Оскоріп Я. М. в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить підготовче засідання та розгляд справи по суті проводити без її та позивача участі, позовні вимоги підтримала, не заперечила щодо ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, в яких просять підготовче засідання та розгляд справи по суті проводити без їх участі, позовні вимоги визнали, не заперечили щодо ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає вирішенню спору по суті. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Як слідує з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06 березня 1975 року, [PERSON] та [PERSON] одружились 21 червня 1951 року, прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - [PERSON] . [PERSON] народилася [INFO] , батьки - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим повторно 19 листопада 2020 року Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. 25 жовтня 1975 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , якій після одруження присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим 25 жовтня 1975 року Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 12 грудня 2000 року, актовий запис №17. [PERSON] , який був спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Шляхтинською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Як слідує з довідки Байковецької сільської ради № 28 від 19 серпня 2020 року, [PERSON] на день своєї смерті проживала в [ADDRESS] . Разом з померлою були зареєстровані її чоловік [PERSON] (помер [INFO] ), дочка [PERSON] (1956 року народження), зять [PERSON] (помер [INFO] ), внук [PERSON] (1976 року народження) та внук [PERSON] (1980 року народження). Відповідно до довідки № 149 від 16 жовтня 2020 року, виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON] вступив її чоловік [PERSON] , який продовжував ним користуватись та управляти до дня своєї смерті. [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 16 квітня 2004 року, актовий запис № 08. Як слідує з довідки Байковецької сільської ради № 152 від 20 жовтня 2020 року [PERSON] на день своєї смерті проживав за адресою [ADDRESS] . Разом з померлим проживали та були зареєстровані дочка [PERSON] , 1956 року народження, внук [PERSON] , 1976 року народження, внук [PERSON] , 1980 року народження. [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 18 лютого 2002 року, актовий запис № 02. Відповідно до довідки Байковецької сільської ради № 31 від 19 лютого 2020 року, [PERSON] на день своєї смерті проживав в [ADDRESS] . Разом з померлим були зареєстровані його дружина [PERSON] , тесть [PERSON] (помер [INFO] ), син [PERSON] , 1976 року народження та син [PERSON] , 1980 року народження. Згідно довідки № 148 від 16 жовтня 2020 року, виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON] вступила його дружина [PERSON] , яка продовжує ним управляти та користуватись по сьогодні. Заявами від 06 грудня 2002 року [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Постановами Державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори 1103/02-31 від 23 липня 2020 року та 1102/02-31 від 23 липня 2020 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] та батька [PERSON] , оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрація права власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . Як вбачається з виписки із погосподарської книги, виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 18 серпня 2020 року № 83, членами колгоспного двору, станом на 01 липня 1990 року, розташованого по [ADDRESS] були: голова двору - [PERSON] , її чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , внук [PERSON] , внук [PERSON] . Згідно виписки із погосподарської книги, виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 10 грудня 2010 року № 195 членами колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року, розташованого по [ADDRESS] були голова двору - [PERSON] 1919 року народження, її чоловік [PERSON] 1922 року народження, дочка [PERSON] , 1956 року народження, зять [PERSON] , 1953 року народження, внук [PERSON] , 1976 року народження, внук [PERSON] , 1980 року народження. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,2501 га. приватизована на [PERSON] 05 березня 2020 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на ім`я позивачки виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у якому вказана характеристика будинку. Згідно характеристики житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами будинковолодіння [ADDRESS] складається із: А - житловий будинок, 1970 року побудови; Цп -цокольний поверх 1970 р.п.; а - прибудова 1970 р.п.; сх. - сходи; Б - хлів, 1984 р.п.; В - хлів 1984 р.п., Г - літня кухня, 1984 р.п.; (г) Пд - підвал 1984 р.; Д - вбиральня; Пг - погріб 1949 p.; І - вимощення; 1 - огорожа; 3 - огорожа; 4 - огорожа; 5 - ворота; 6 - хвіртка; 7 - свердловина. Як вбачається із експлікації приміщень до плану житлового будинку [ADDRESS] , загальна площа житлового будинку становить 108,8 кв.м., житлова площа 63,8 кв.м. Згідно довідки № 349 від 10 березня 2020 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, вартість житлового будинку по [ADDRESS] складає 487 681 грн. Зі змісту довідки № 348 від 10 березня 2020 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як убачається із довідки № 365 від 10 березня 2020 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською радою 28 квітня 1989 року та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 97. Відповідно до довідок № 367 та № 366, виданих 10 березня 2020 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01 січня 2013 житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] відповідно в бюро не проведена. [PERSON] народилася [INFO] , батьки - [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04 серпня 1984 року. 08 листопада 2005 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - [PERSON] , як слідує з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 08 листопада 2005 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31 серпня 1964 року [PERSON] народилася у сім`ї [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу із [PERSON] їй присвоєно прізвище - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 26 лютого 1970 року. [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 вересня 1976 року. [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 серпня 1980 року. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до наступного висновку. При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, ще регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, право власності на житловий будинок по [ADDRESS] мали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/6. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Стаття 524 ЦК УРСР визначає, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відтак, у випадку спадкування після смерті [PERSON] має місце спадкування за законом. Частиною 1 статті 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У силу частини 1 статті 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Частина друга даної статті передбачає, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Змістом частини 1 статті 549 ЦК УРСР визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] її 1/6 частка житлового будинку, загальною площею 108,8 кв.м, житловою площею 63,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] успадкована шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном її чоловіком [PERSON] . Відтак, померлому [PERSON] належало 2/6 частини житлового будинку, загальною площею 108,8 кв.м, житловою площею 63,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (1/6 - як члену колгоспного двору та 1/6 - в порядку спадкування за законом після смерті дружини). [INFO] помер [PERSON] . Оскільки, спадщина відкрилася після 01 січня 2004 року, то застосуванню підлягають норми ЦК України. Відповідно до cт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. [PERSON] звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу та державної реєстрація права власності на будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . Разом з тим, згідно довідки № 152 від 20 жовтня 2020 року на момент смерті із [PERSON] з ним проживали донька [PERSON] та онуки. Таким чином, [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька, успадкувала за законом 2/6 частини житлового будинку, загальною площею 108,8 кв.м, житловою площею 63,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивачки, якому як члену колгоспного двору належала 1/6 частина житлового будинку, загальною площею 108,8 кв.м, житловою площею 63,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги, які спільно з ним проживали на час смерті, були дружина на сини. Так як сини відмовилися від спадкування шляхом написання заяв, то єдиним спадкоємцем вказаного спадкодавця є дружина [PERSON] . Відповідно до cт. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. 1 cт. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч. 2 cт. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Відтак, судом встановлено, що [PERSON] успадкувала за законом після смерті батька [PERSON] 2/6 частини житлового будинку, загальною площею 108,8 кв.м, житловою площею 63,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а після смерті чоловіка [PERSON] - 1/6 частину вказаного будинковолодіння. [PERSON] та [PERSON] , які є синами померлого [PERSON] та мають статус відповідачів по справі відмовились від прийняття спадщини після смерті батька. Інші можливі спадкоємці у виниклому між сторонами спорі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] претензій щодо спадкового майна не мають та визнають позовні вимоги. Однак, у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності на будинковолодіння за вищевказаною адресою спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] не проведена (виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), та через відсутність свідоцтва про право власності на це майно, нотаріус відмовила позивачці в оформленні спадкових прав - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, а тому спадкоємиця звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення шляхом визнання за нею права власності на 2/6 частини житлового будинку, загальною площею 108,8 кв.м, житловою площею 63,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; та визнання за нею права власності на 1/6 частини житлового будинку, загальною площею 108,8 кв.м, житловою площею 63,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується. На підставі наведеного,

Outcome: approved