Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. 04 листопада 2015 року вона, на прохання відповідача, зареєструвала останню за вищевказаною адресою, однак жодного дня [PERSON] у спірній квартирі не мешкала, своєї обіцянки щодо добровільного зняття з реєстрації відповідач не виконала. Позивач вказала, що реєстрація відповідача у зазначеній квартирі змушує її сплачувати за комунальні послуги вдвічі більше та чинить перешкоди у користуванні належним їй майном. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON], що діяв на підставі довіреності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зазначивши про обставини, викладені вище, та просили їх задовольнити. [PERSON], яка належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, до суду не з'явилась. В матеріалах справи міститься заява відповідача, нотаріально посвідчена 27 вересня 2016 року тимчасово виконуючою обов'язки нотаріуса Тверського міського нотаріального округу Тверської області Дубшан І.І., якою [PERSON] просить розглянути вказану справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За змістом ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 19 липня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М., зареєстрованого 31 липня 2001 року у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 58962, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. З 04 листопада 2015 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою б/н, наданою 15 серпня 2016 року ОСББ «Харків», та відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Харківській області від 29 серпня 2016 року. Відповідно до акту обстеження квартири щодо встановлення проживаючих осіб від 15 серпня 2016 року, у квартирі [ADDRESS] сторонніх речей та слідів проживання будь-кого, окрім власниці, не виявлено. Даних на підтвердження користування [PERSON] спірним помешканням та проживання у ньому не встановлено. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ч. 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судовим розглядом встановлено, що наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. З огляду на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та реєстрація місця проживання [PERSON] за вищевказаною адресою перешкоджає позивачу у здійсненні нею права користування і розпорядження своїм майном, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved