Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення вартості відчуженого майна В позовній заяві вказує, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.08.2019 визнано спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно: автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 2121, зеленого кольору, 1987 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] (попередній д.н.з. [NUMBER] ), № кузова [NUMBER] . Також поділено спільне майно між колишнім подружжям [PERSON] та [PERSON] наступним чином: за [PERSON] визнати право власності на автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , вартістю 115 935.00 грн.; за [PERSON] визнано право власності на автомобіль ВАЗ 2121, зеленого кольору, 1987 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] (попередній д.н.з. [NUMBER] ), № кузова [NUMBER] , вартістю 35 400, 00 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості автомобіля CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] у розмірі 40 267, 5 грн. Зазначає, що на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі від 30.08.2019 вона звернулась до сервісного центру МВС України №2141 задля проведення державної реєстрації права власності транспортного засобу CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] . Проте, відповіддю від 30 травня 2020 року №31/7/1-488 їй було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності на транспортний засіб CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] з огляду на його відсутність у її фізичному володінні, а також з огляду на відсутність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я [PERSON] . При цьому, відповідно до відомостей сервісного центру МВС України №2141 транспортний засіб CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , зареєстрований на праві власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №2143/2016/040148 від 31.08.2016. Тобто, у 2016 році відповідач розпорядився спільним сумісним майном подружжя, а саме транспортним засобом CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] без згоди другого з подружжя скориставшись тим, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу вказаний лише один співвласник. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості відчуженого майна, а саме автомобіля CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , у розмірі 115 935 грн. Не погоджуючись з позовними вимогами, представником відповідача [PERSON] подано відзив на позов, зміст якого зводиться до наступного. Зазначає, що з моменту набрання законної сили рішенням суду щодо розподілу майна подружжя таке майно втрачає статус спільної сумісної власності подружжя, а пред`явлення нового позову про інший спосіб поділу спільного сумісного майна є безпредметним, адже майно зокрема транспортний засіб CHEVROLET NIVA 1690, 2005 року випуску (чорного кольору) номер кузова [NUMBER] номерний знак [NUMBER] , право власності на який в цілому визнано за позивачем втратило статус спільного сумісного майна, а отже і не може бути знов об`єктом спільного сумісного майна та щодо якого можливий повторний розподіл шляхом втримання грошової компенсації. Також вказує, що позивач ще в лютому 2016 подала облікові карти ТЗ де сама зазначила, що транспортний засіб CHEVROLET NIVA 1690, 2005 року випуску перебуває у володінні, користуванні та повному розпорядженні третіх осіб з 2008 р. на праві генерального доручення, виданого ще в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Тобто, позивач свідомо обрала саме такий спосіб захисту своїх прав на спільне сумісне майно шляхом виділення її транспортного засобу в цілому достовірно знаючи, що транспортний засіб перебуває у третіх осіб, що не заборонено законом та відповідно усвідомлювала наслідки саме такого вирішення спору. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила такі задоволити. Відповідач не скористався правом на участь у судовому засіданні та його представник адвокат Мигальчич Л.А. просила відмовити у задоволенні позову з підстав та мотивів, викладених у відзиві. Наголосила, що у даній справі відсутній предмет спору. Заслухавши позицію позивача, доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.10.1997 року, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 березня 2013 року розірвано. В подальшому, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.08.2019 визнано спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно: автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 2121, зеленого кольору, 1987 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] (попередній д.н.з. [NUMBER] ), № кузова [NUMBER] . Поділено спільне майно між колишнім подружжям [PERSON] та [PERSON] наступним чином:за [PERSON] визнати право власності на автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , вартістю 115 935.00 грн; за [PERSON] визнати право власності на автомобіль ВАЗ 2121, зеленого кольору, 1987 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] (попередній д.н.з. [NUMBER] ), № кузова [NUMBER] , вартістю 35 400, 00 грн. Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості автомобіля CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , у розмірі 40 267, 5 гривень. Вказане рішення суду набуло законної сили 01.10.2019. Відповідно до частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Стаття 41 Конституції України та стаття 319 ЦК України зазначають, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та право власності є непорушним та кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами ст. ст. 16, 328\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 369 ЦПК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.08.2019, автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , був об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Одночасно, згідно листа РСЦ МВС в Закарпатській області №31/7-1зі від 20.01.2020 судом встановлено, що 31.08.2016 автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, № кузова [NUMBER] , був перереєстрованим із заміною номерних знаків згідно договору купівлі-продажу №2143/2016/040148 на нового власника [PERSON] . Виходячи з аналізу положення ст. 41 Конституції України, ст.ст. 369, 370, 372 ЦК України суд констатує, що співвласник має право на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні або на виділ майна в натурі. Таке право не може бути обмежено іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов`язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду справи судом. Враховуючи той факт, що спірний автомобіль, який перебував у спільній сумісній власності позивача і відповідача, був проданий останнім без згоди іншого співвласника, тобто позивача, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право на отримання компенсації вартості відчуженого рухомого майна. З огляду на викладене, суд при визначенні суми грошової компенсації за відчужений автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, державний номер реєстрації [NUMBER] , № кузова [NUMBER] в даному спорі бере до уваги його вартість, зазначену позивачем та вказану у рішенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.08.2019 у сумі 115 935,00 грн., яка відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. Суд звертає увагу на те, що відповідач з урахуванням наявних у справі доказів та пред`явлених позовних вимог не був позбавлений можливості на спростування доводів позивача в частині вартості автомобіля, самостійно надавши суду докази на спростування визначення вартості автомобіля, який вибув з його володіння. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень та такі не знайшли свого спростування доводами відповідача та його представника, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved