Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції України, Акціонерне товариство «Індустріально-експортний банк» про виключення з акту опису та звільнення майна з-під арешту, який мотивований тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS] з 2010 року. Після придбання квартири вона умеблювала її та завезла туди належні їй предмети повсякденного вжитку, в тому числі, і раніше придбану нею побутову техніку: пральну машину, мікрохвильову піч, декілька телевізорів. У даній квартирі вона проживала переважно влітку, а решта часу в селі. У належній їй квартирі зареєстрована та фактично проживає її дочка [PERSON]. Вона з її згоди користується меблями, посудом, побутовими приладами та предметами технічного оснащення (газовою плитою, сантехнікою, освітлювальними приладами). У квітні 2016 року їй стало відомо, що за доньчині борги на майно, що знаходиться у квартирі, Трускавецьким відділом державної виконавчої служби накладено арешт. 25 квітня 2016 року вона звернулася до Трускавецького ВДВС з заявою, у якій пояснила, що описане та арештоване майно належить їй. 06 травня 2016 року Трускавецьким ВДС їй повідомлено, що інформацію їй надано бути не може, тому що вона не є стороною виконавчого провадження. Оскільки її дочкою [PERSON] до сих пір не врегульовано ситуацію, виникла необхідність звернутися до суду. Проте частина предметів, на які накладено арешт, придбані нею за простими договорами купівлі-продажу. Просить виключити з акту опису й зняти арешт з предметів побутової техніки: телевізора SAMSUNG SLIM CW292404N, телевізора SAMSUNG SW29 (virtual), телевізора SAMSUNG ue40 h 6200ak, печі мікрохвильової SAMSUNG C100R, пральної машини Whirpool, які знаходяться в належній їй на праві власності квартирі, що знаходиться за адресою: Львівська обл., м Трускавець, вул. І.Мазепи, 22/68. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала та проти його задоволення не заперечувала. Окрім того, 31 березня 2017 року подала до суду заяву, де вказує, що майно, яке являється предметом спору, належить її матері. Ці предмети складно побутової техніки купувалися її матір'ю [PERSON] за її одноособові кошти. На даний час вони знадяться у квартирі [ADDRESS]. Зокрема, у цій квартирі знаходяться і описані та арештовані виконавчою службою речі. Це майно попало під арешт через її особисті зобовязання, оскільки вона виступила поручителем перед «ІндексБанком» за кредитними зобовязаннями її колишнього роботодавця. Так як він вчасно не повернув банку суму кредиту, банк звернувся з позовом до суду про арешт належного їй майна як поручителя. Виконавче провадження, за яким було накладено арештна неналежне їй майно, повязано з виконанням рішення суду про стягнення боргу на користь банку. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції України [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, оскільки позивачкою документально не доведено, що предмети побутового вжитку, внесені державним виконавцем до акту опису належать саме їй, а не відповідачці чи іншій третій особі. Окрім того, при описі майна відповідачка пояснила, що частина майна, яке знаходиться у квартирі, належить її матері, а частину вона придбала разом з чоловіком. Представник третьої особи Акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» у судове засідання не з'явився. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.\~10,\~11,\~60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3\~ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Відповідно до п. 11 Постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» При розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно зясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті 58, 59 ЦПК). У судовому засіданні встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції [PERSON] від 01 лютого 2016 року відкрито виконавче провадження № 49984994 за виконавчим листом від 18 червня 2010 року № 2-41/2010, виданого Трускавецьким міським судом про стягнення солідарно з фізичної особи-підприємця [PERSON] та [PERSON] в користь Акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» заборгованості за кредитним договором від 09 квітня 2008 року № 49/08-юкі, що виникла станом на 27 квітня 2010 року, в розмірі 1683256,87 грн., 1700,00 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи /арк. справи 48/. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна квартира, що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Трускавець, вул. І.Мазепи, 22/68, належить на праві приватної власності [PERSON] /арк. справи 49-50/. У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка по даній справі та боржник за виконавчим провадженням [PERSON] /арк. справи 31/. У ході виконавчого провадження 19 квітня 2016 року за виконавчим листом № 2-41/2010 від 18 червня 2010 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції [PERSON] описано і накладено арешт на таке майно: телевізор SAMSUNG SLIM CW292404N, телевізор SAMSUNG SW29 (virtual), телевізор SAMSUNG ue40 h 6200ak, піч мікрохвильова SAMSUNG C100R, пральна машина Whirpool /арк. справи 51/. На обґрунтування своїх позовних вимог про належність їй особисто арештованих предметів позивачка надала суду копію товарного чека від 10 липня 2002 року про придбання телевізора SAMSUNG SLIM CW292404N у магазині «Претиж-центр» вартістю 2750,00 грн. /арк. справи 11/, копію товарного чека від 21 квітня 2005 року про придбання печі мікрохвильової SAMSUNG C100R вартістю 1300,00 грн. та пральної машини Whirpool вартістю 3200,00 грн. у магазині «Плазма» /арк. справи 11/. На вказаних товарних чеках є відмітка про отримання зазначених одиниць техніки [PERSON] та її особистий підпис. Крім того, позивачкою долучено до матеріалів справи копію товарного чека від 12 червня 2004 року про придбання SAMSUNG SW29 (virtual) вартістю 2900,00 грн. у супермаркеті побутової техніки «Плазма» /арк. справи 11/ та копію документа про придбання телевізора SAMSUNG ue40 h 6200ak вартістю 8900,00 грн. /арк. справи 12/, однак на вказаних документах не міститься жодних ознак, що ці предмети придбані саме [PERSON], а не будь-якою іншою особою. Суд не бере до уваги долучені позивачкою копії гарантійних талонів на предмети побутової техніки /арк. справи 66-69/, інструкції по використанню /арк. справи 26-30/ в якості підтвердження належності їй цих предметів, оскільки на них немає зафіксовано будь-яким чином відомості про особу, яка їх придбала та володіє ними. Судом не може бути взято до уваги те, що на акті опису й арешту майна боржника міститься зауваження, що надійшли від [PERSON] наступного змісту: «Зі слів боржника [PERSON] власником квартири являється [PERSON] і майно, яке знаходиться за адресою: м. Трускавець, вул. Мазепи, 22/68, належить їй, особистого одягу та взуття», оскільки такі факти не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Ряд документів (копія товарного чека віл 12 червня 2004 року, копія документа про придбання телевізора SAMSUNG ue40 h 6200ak, копії гарантійних талонів та інструкції по використанню), а також письмове пояснення відповідачки [PERSON] у її заяві /арк. справи 46/ та в акті опису й арешту майна боржника не можуть бути визнані судом належними доказами, оскільки дані документи не відповідають вимогам ст.ст.\~58,\~59,\~63 ЦПК України. Згідно зі\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2\~ст. 353 ЦК України.\~\~ Частиною 1 статті 328 ЦК\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 14 ЦПК України\~судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Отже, при ухваленні рішення суд приходить до переконання, до внесення державним виконавцем до акту опису та арешту телевізора SAMSUNG SW29 (virtual) та телевізора SAMSUNG ue40 h 6200ak спрямоване на належне виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні доказі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, тому слід виключити з акту опису й арешту майна боржника від 19 квітня 2016 року телевізор SAMSUNG SLIM CW292404N, піч мікрохвильову SAMSUNG C100R та пральну машину Whirpool, скасувавши арешт на перелічене майно; в іншій частині позову щодо виключення з акту решти майна, слід відмовити у звязку з недоведеністю заявлених вимог.

Outcome: partial