Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] , встановити над нею опіку та призначити її, [PERSON] , опікуном останньої. Свої вимоги мотивує тим, що вона є мамою [PERSON] , [INFO] , яка перебуває під наглядом та лікуванням у лікаря психіатра та є інвалідом ІІ групи з дитинства. Така не здатна повністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, у зв`язку з чим потребує стороннього догляду та нагляду. Оскільки вона має досвід та можливість виконувати обов`язки опікуна, є матеріально забезпеченою, тому просить заяву задовольнити. Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року у даній справі призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі на час її проведення зупинено. Ухвалою судді від 14 вересня 2020 року провадження у справі поновлено, призначено судове засідання. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву про визнання [PERSON] недієздатною та призначення її опікуном останньої підтримала. [PERSON] як особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, у судовому засіданні свою позицію по суті заяви висловити не змогла. У судовому засіданні представник заінтересованої особи [PERSON] проти задоволення заявлених вимог не заперечила. Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Холмківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області 01 серпня 2000 року (а. с. 8). Така на даний час зареєстрована та проживає разом з мамою [PERSON] по [ADDRESS] (а. с. 3-4, 5-6, 7). Також встановлено, що [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства (група інвалідності - друга), що стверджується довідкою серії АВ № 0927999 від 25 червня 2018 року, медичною картою амбулаторного хворого № 238 та випискою з медичної карти стаціонарного хворого на ім`я « [PERSON] » (а. с. 9-21). Крім цього встановлено, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 98 з датою проведення первинної судово-психіатричної амбулаторної експертизи 02 липня 2020 року [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки розумового недорозвитку у формі «Легкої розумової відсталості (вираженої дебільності), синдром Дауна», що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 79-82). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 40 цього Кодексу фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Отже, беручи до уваги те, що [PERSON] по своєму психічному стану позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому суд вважає, що її слід визнати недієздатною. При цьому, згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Як вбачається з висновку опікунської ради Ужгородської райдержадміністрації з питань захисту прав і законних інтересів повнолітніх осіб, які потребують опіки чи піклування, та осіб, які за станом здоров`я не можуть здійснювати свої права та виконувати обов`язки № 740/02-31 від 19 листопада 2020 року, опікунська рада прийняла рішення, що [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] , може виконувати обов`язки опікуна (а. с. 103-104). Відповідно до п. 1.1 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 цього Кодексу опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Оскільки суд ухвалює рішення про визнання [PERSON] недієздатною, тому одночасно вважає за необхідне встановити над нею опіку та, враховуючи позицію органу опіки та піклування, зокрема, що [PERSON] як мама особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, є практично здоровою, до кримінальної відповідальності не притягалася, відтак може виконувати обов`язки опікуна, а також письмову заяву самої [PERSON] , призначити останню опікуном її доньки [PERSON] . Згідно ч. 6, 7 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. Отже,

Outcome: approved