Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Спец-Агропром» про розірвання договорів оренди у звязку з їх невиконанням та стягнення заборгованості по орендній платі. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві власності належать земельні ділянки площею 7,3948 га та 2,3578 га, що розташовані на території Холодіївської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області. 23 квітня 2013 року між нею та відповідачем укладено договори оренди землі, згідно яких вона передала відповідачеві у строкове плате користування вказані земельні ділянки строком на 10 років. Відповідно до умов договорів орендар зобовязувався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме у розмірі 4102,61грн. за одним договором та 1308,10 грн. відповідно до іншого. Проте взяті на себе зобовязання відповідач не виконав, орендну плату за 2013 рік, 2014 рік, 2015 рік та 2016 рік вона не отримала. У звязку з вищевикладеним, просить розірвати укладені між ними договори оренди у звязку з систематичним їх невиконання та стягнути з ТОВ «Спец-Агропром» заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 38061,96 грн. за період з 2013 року по 2016 рік. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та на підставах викладених в позовній заяві. Крім того, позивач в судовому засіданні пояснила, що з 2013 року по 2016 рік орендну плату за договорами оренди вона не отримувала. З головою ТОВ «Спец-Агропром» [PERSON] вона перебувала у дружніх стосунках, тому довіряла останній. Коли зверталась до ТОВ «Спец-Агропром» з проханням виплатити їй орендну плату, отримувала відмову, з посиланням на те, що з нарахованої їй орендної плати відрахувуються кошти витрачені ТОВ «Спец-Агропром» на оформлення Державних актів на належні їй земельні ділянки, а тому орендну плату їй не платитимуть. Представник відповідача ТОВ «Спец-Агропром» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що між позивачем [PERSON] та її довірителем у 2013 році було укладено договори оренди земельних ділянок. Належні позивачці земельні ділянки дійсно ТОВ «Спец-Агропром» засіювались та оброблялись, проте врожай з них збирала сама позивачка, у звязку з чим орендна плата їй і не виплачувалась. Що стосується орендної плати за 2016 рік, то ТОВ «Спец-Агропром» повідомляло [PERSON] про можливість отримати орендну плати за місцем розташування товариства у м. Камянське, однак позивач до них не зверталася. Вважає, що умови договору ТОВ «Спец-Агропром» виконані в повному обсязі, боргу по орендній плати у товариства перед позивачем не має, у звязку з чим у задоволенні позову просила відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він з 2013 року працює трактористом в ТОВ «Спец-Агропром», здійснює обробку земельних ділянок. У 2013 році здійснював обробку земельних ділянок [PERSON]. Хто збирав врожай на земельних ділянках [PERSON] йому невідомо. Вважає, що врожай на земельних ділянка збирала сама позивачка, оскільки з 2013 по 2016 роки на її земельніих ділянках була засіяна кукурудза, а товариство не має спецтехніки для збору даної культури. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює землевпорядником у Холодіївській сільській раді Пятихатського району Дніпропетровської області, хто обробляє паї [PERSON] вона не знає. Що стосується сплати податку на землю, то в її обовязки не входить контроль за тим хто сплачує податки, однак за її інформацією за одну земельну ділянку податок сплачує сама [PERSON], а за іншу - ТОВ «Спец-Агропом». Однак вона не знає, які саме ділянка обробляються ТОВ «Спец-Агропром» та за яку вони сплачують податок. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є рідним братом позивчки, проживає з 2003 року у Кіровоградскій області, до сестри приїджає рідко. Із слів самої сестри йому відомо, що вона в 2013 році уклала договори оренди земельних ділянок з ТОВ «Спец-Агропом». Оренду плату сестра не отримувала, так як збирала врожай самостійно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він неофіційно працює керуючим у фермерському господарстві [PERSON] У користуванні їх господарства знаходится 65 гектрів землі, розташованих на території Холодіївської сільської ради Пятихатського району Дніпопетровської області. Одна із земельних ділянок, які обробляються ТОВ «Спец-Агропом» та належить [PERSON] з усіх сторін межує з їхніми полями. У 2014 році директор ТОВ «Спец-Агропром» [PERSON] зверталася до них з прохання обміняти земельну ділянку [PERSON] на іншу, оскільки її складно обробляти. Врожай на земельній ділянці [PERSON] збирало ТОВ «Спец-Агропром», [PERSON] він на даній ділянці не бачив. Вислухавши строни, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи позивачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 7,3948 га, що розташована на території Холодіївської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на землю серії ЯМ № 378043/а.с.13/ та земельна ділянка площею 2.3578 га, що розташована на території Холодіївської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на землю серії ЯМ №378044/а.с.14/. 23 квітня 2013 року між [PERSON] та ТОВ «Спец-Агропром» в письмовій формі укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого [PERSON] передала ТОВ «Спец-Агропром» в строкове платне користування належну їй земельну ділянку площею 7,3948 строком на 10 років/а.с.6-8/. Даний договір пройшов відповідну державну реєстрацію та є зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, індексний номер 2856676 від 04.06.2013 року що підтверджується копією інформаційної довідки/а.с.17-18/. На виконання вказаного договору орендар ТОВ «Спец-Агропром» взяло на себе зобовязання протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати орендну плату у грошовій формі у розмірі 4102,61 грн. за рік, що становить 3 % від нормативної грошової оцінки землі (п. 9 Договору). 23 квітня 2013 року між [PERSON] та ТОВ «Спец-Агропром» в письмовій формі укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого [PERSON] передала ТОВ «Спец-Агропром» в строкове платне користування належну їй земельну ділянку площею 2,3578 строком на 10 років /а.с.9-12/. Даний договір пройшов відповідну державну реєстрацію та є зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна індексний номер 2214742 від 13.05.2013 року, що підтверджується копією інформаційної довідки/а.с. 15-16. На виконання вказаного договору орендар ТОВ «Спец-Агропром» взяло на себе зобовязання протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати орендну плату у грошовій формі у розмірі 1308,10 грн. за рік, що становить 3 % від нормативної грошової оцінки землі(п. 9 Договору). Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору. Відповідно до ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом (ч. 8 ст. 93 ЗК України). Таким спеціальним законом, що регулює орендні земельні відносини та підлягає застосуванню до спірних правовідносин є Закон України від 2 жовтня 2003 року «Про оренду землі». Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Він підлягає державній реєстрації і після цього набирає чинності (ст.ст. 14, 18, 20 Закону). Відповідно до ст. 13 Закону за договором оренди землі орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 Закону орендна плата, її розмір, форма платежу, строк і порядок виплати є суттєвими умовами договору оренди землі. Статтями 24, 25 Закону передбачені права та обов'язки орендодавця та орендаря, зокрема, орендодавець зобов'язаний своєчасно вносити орендну плату в розмірі та строки обумовлені договором. За змістом ст. 32 Закону договір оренди землі на вимогу однієї із сторін може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24, 25 Закону та умовами договору, зокрема, й щодо несплати орендної плати. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс12, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст.59 ЦК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст.60 ЦПК України). Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч. 1 ст.61 ЦК України). Позивач [PERSON] зазначила, що орендну плату з 2013 по 2016 рік вона не отримувала, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів виплати позивачу орендної плати. Так, суд не бере до уваги посилання представника відповідача [PERSON] та пояснення свідків про те, що позивач [PERSON] самостійно збирала врожай на земельних ділянках, що знаходились в оренді ТОВ «Спец-Агропром» оскільки це суперечить п. 9 укладених між сторонами договорів оренди, якими передбачено, що орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату через касу орендаря у розмірі згідно цього пункту. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт систематичного неналежного виконання відповідачем умов договору, а тому вимоги позивача щодо розірвання договорів оренди є законними та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в розмірі 38061,96 грн. суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до п. 43 Договорів оренди цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Пунктом 11 вказаних договорів передбачено, що орендна плата вноситься у строк до 31 грудня поточного року. На час укладення договору оренди земельної ділянки площею 7,3948 га нормативно грошова оцінка землі складала 136753,63 грн./п. 5 Договору/, відповідно розмір орендної плати згідно умов договору становив 4102,61 грн. Також на час укладення договору оренди земельної ділянки площею 2,3578 га нормативно грошова оцінка землі складала 43603,29 грн./п.5 Договору/, відповідно розмір орендної плати згідно умов договору становив 1308,10 грн. Посилаючись на наявність заборгованості по орендній платі позивач зазначала, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 7,39548 га складала 240501 грн., а грошова оцінка земельної ділянки площею 2,3578 га складала 76682 грн. у звязку з чим вважає, що розмір орендної плати на рік становив 7215,03 грн. для земельної ділянки площею 7,39548 га та 2300,46 грн. для земельної ділянки площею 2,3578 га. Отже з розрахунку позивача заборгованість по орендній платі за чотири роки для земельної ділянки площею 7,39548 га становить 28860,12 грн. ( 7215,03 грн. х 4 = 28860,12 грн) та для земельної ділянки площею 2,3578 га 9201,84 грн. (2300,46 х 4 = 9201,84 грн.). Загальна сума заборгованості за чотири роки складає 38061,96 грн. (28860,12 + 9201,84 грн. = 38061,96 грн.). Вважає, що розмір орендної плати повинен був автоматично змінюватися відповідачем в залежності від нової грошової оцінки земельної ділянки. Між тим, відповідно до п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коєфіціентів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами (п. 13 Договору). Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємно згодою сторін ( п. 36). Тобто, умовами зазначеного договорору оренди земельної ділянки передбачено обчислення орендної плати за землю з тієї нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка зазначена у договорі. Позивачка [PERSON]І не зверталась до відповідача з проханням внести зміни в умови договору щодо розміру орендної плати у бік її збільшення, а тому посилання [PERSON] на те, що відповідачем неправильно обраховується розмір орендної плати є безпідставними, у звязку з чим вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по орендній платі підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 21642,84 грн. ((1308,10 х 4 = 5232,40 грн. за ділянку площею 2,3578 га ) + (4102.61 х 4 = 16410,44 грн. за ділянку площею 7,39548 га ) = 21642,84 грн.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сплачений судовий збір за вимогами майнового характеру в розмірі 1920 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial