Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

[PERSON] , звернулася\~до суду з позовом до Сульської сільської ради Сумського району про встановлення факту прийняття спадщини. На обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) у розмірі 5,57 умовних кадастрових гектари. У травні 2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Хоменко О.В. з питанням щодо прийняття спадщини, однак постановою від 22 травня 2019 року їй була вручена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки станом на день смерті, тобто на 25.10.2002 рік [PERSON] був зареєстрований один, з заявою про прийняття спадщини позивач чи інші спадкоємці у встановлений законом строк до нотаріальної контори не звертались. Але заявник зазначає, що вона хоч і проживала окремо від батька, але нею було взято майно спадкодавця, яким вона розпорядилася. А тому на даний час вона просить встановити факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засідання заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник Сульської сільської ради Сумського району голова сільської ради Крючков І.О. в судовому засіданні проти позову заперечував, підтримав пояснення викладені у відзиві, в якому просив відмовити в задоволенні заяви. Суд вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, приходить до висновку, що заява про встановлення факту прийняття спадщини не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] [PERSON] (а.с. 12), після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі й на земельну частку (пай), розміром 5,57 умовних кадастрових гектари відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 25.03.1997 року (а.с. 15). Згідно п. 2\~\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7\~\~«Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525\~ЦК Української\~РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною п`ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного\~кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Статтею 548\~ЦК Української\~РСР 1963\~року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Стаття 549 ЦК Української РСР 1963 року, передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на день смерті постійно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] , один, що підтверджується довідкою Сульської сільської ради Сумського району № 53/02/34 від 06.03.2019 року (а.с. 13). Відповідна інформація також зазначена у довідці про реєстрацію місця проживання особи, виданої за № 54/0434 від 06.03.2019 року (а.с. 14). Під час судового розгляду свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони були сусідами [PERSON] Останній проживав сам, дійсно на поховання приїхали дві його доньки, які відразу після поховання поїхали за своїм постійним місцем мешкання. Разом з тим, в суді з`ясовано, що на даний час будинок, в якому проживав [PERSON] зруйнований, земельна ділянка ані позивачкою, ані її близькими родичами не обробляється. Крім того, заявником не доведено та не надано суду будь-яких доказів того, що вона розпорядилася якими-небудь речами померлого, свідки даний факт також не підтвердили. Крім того, як було з`ясовано з відзиву на позовну заяву, що рішенням Сумського районного суду Сумської області в справі № 587/2820/14-ц від 18.02.2015 року зазначену спадщину після смерті [PERSON] було визнано відумерлою. Дане рішення набрало законної сили та оскаржено не було. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що [PERSON] , всупереч вимог 81 ЦПК України не довела ті обставини, на які посилалася як на підставу свої вимог, а тому її заява про встановлення факту прийняття спадщини не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed