Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2009 року, від якого мають двох малолітніх синів [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] . З самого початку спільне життя з відповідачем складалося, проте з вересня 2019 року між ними почали виникати непорозуміння у сімейних відносинах, почалися сварки, скандали. З відповідачем вони не проживають разом, між ними припинені всі відносини як чоловіка та дружини. Спільне господарство вони не ведуть, у них відсутній спільний бюджет. Спору щодо поділу майна між ними на теперішній час не має. Між ними також не має спору щодо місця проживання їхніх дітей. За спільною домовленістю діти проживають та будуть в подальшому проживати з позивачкою. Судові витрати, понесені нею у вигляді оплати судового збору, позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь. У зв`язку з цим [PERSON] просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Про місце, дату і час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просить задовольнити її позов, розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] також надав до суду письмову заяву, в якій визнав позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути без його участі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 03 жовтня 2009 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Тарасівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03 жовтня 2009 року. Сторони є батьками двох малолітніх синів [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією повторно виданого 11 червня 2021 року свідоцтва про народження серії [NUMBER] , і [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 вересня 2012 року. Суд, беручи до уваги наполягання позивачки на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивачка на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви та заяв сторін вбачається, що вони не виявили бажання зберегти сім`ю, тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом з`ясовано, що волевиявлення позивачки, яка наполягає на задоволенні позову, і відповідача, який позов визнав, є їх свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також їх малолітніх дітей, що має суттєве значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved