Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів та просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування серії ААК № 989004 належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровані, але з листопада 2010 року не проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON], у звязку з чим вона не може повною мірою реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Від позивача у судове засідання надійшла заява, згідно якої вона позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, розглядати справу у її відсутності та в разі неявки до суду належним чином повідомлених відповідачів ухвалити по справі заочне рішення (а.с.32). Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, причину неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності та заперечень проти позову не надавали, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с.27,29,36,40), оскільки відповідно до ч.5 ст.74 ЦК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності (а.с.30). Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним житловим приміщенням є квартира № 74 у будинку № 9 на вул. Рози Люксембург в м. Чугуєві Харківської області, яка згідно договору дарування серії ААК № 989004, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського нотаріального округу [PERSON] 20.02.1998 року, реєстровий № 608, зареєстрованого в Чугуївському МБТІ 05.03.1998 року за № 4392/28, належить позивачу по справі [PERSON] (а.с.9). У зазначеному будинку згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 17.06.2016 року та довідки КЖРЕП м. Чугуєва № 341 від 17.05.2016 року зареєстровані, але фактично не проживають з листопада 2010 року відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Таким чином суд вважає, що відсутність відповідачів понад рік свідчить про те, що вони добровільно залишили спірне житлове приміщення. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих позивачем доказів та відповідно до ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відсутні в спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин, і визнає їх такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, та відсутня будь-яка домовленість між сторонами з цього приводу. Згідно рішення VІІІ сесії Чугуївської міської ради VІІ скликання № 250-VІІ від 12.05.2016 року вулицю [PERSON] в місті Чугуєві Харківської області перейменовано на вулицю Музейну. На підставі викладеного та

Outcome: approved