Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 06.06.2009 року до 04.11.2014 року вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З часу розірвання шлюбу, тобто з 2014 року [PERSON] проживає окремо, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, не дбає про її фізичний, духовний та культурний розвиток, не надає дитині матеріальну допомогу. Відповідач у справі надав нотаріально посвідчену заяву про відмову від дитини. Викладене стало підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав нотаріальну посвідчену заяву до компетентних органів від 20.02.2017 року, згідно якої не заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, при винесенні рішення просить врахувати інтереси дитини, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2009 року до 04.11.2014 року. [PERSON] зареєстрована разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою, наданою адміністрацією КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 7» від 17.05.2017 року, де [PERSON], [INFO], перебуває на обліку, за період з 2014 року до 2017 року супровід дитини до поліклініки здійснювала мати [PERSON]. Відповідно до характеристики [PERSON], учениці 1-Д класу Харківської гімназії № 14 від 12.05.2017 року, протягом року навчання вихованням дитини займаються мати [PERSON] і бабуся [PERSON], які цілком опікують дитину, відвідують батьківські збори, приймають участь у житті класу. Батько [PERSON], [PERSON], до школи не приходив, батьківські збори не відвідував. [PERSON] надав нотаріально посвідчену заяву від 20.02.2017 року, згідно з якою він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Викладене вище також підтверджується висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 496 від 06.09.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав у відношенні своїх дітей, у випадку якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні [PERSON] відповідає вимогам ст. 165 СК України, що передбачає коло осіб, що мають право на звертання в суд з дійсними позовними вимогами. Згідно Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, приймаючи до уваги викладене, заяву відповідача, який не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина, суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved