Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в обґрунтування якого вказує, що 22 вересня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. У своєму позові позивач посилається на те, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися. Спільне проживання між та ведення спільного господарства між сторонами припинено, наміру зберегти сім`ю позивач не має. Просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 22.09.2015 року Кам`янець-Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №821. В судове засідання [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають у шлюбі з 22 вересня 2015 року, який зареєстрований 22.09.2015 року Кам`янець-Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №821. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Як вказує позивач у своєму позові, на даний час шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинилися повністю. На примирення позивач не згодна, наполягає на розірвані шлюбу, вважає, що подальше збереження сім`ї є неможливим, оскільки це суперечить її та відповідача інтересам. Фактично шлюбні стосунки припинилися з початку 2021 року та сторони з того часу проживають окремо. Відповідно до ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень п. 10 5 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Судом встановлено, що сторони припинили спільні шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Згідно ст.. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved