Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у зв'язку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сім'ю. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю і пояснила, що проживає окремо від відповідача та не підтримує з ним подружніх відносин з 06.07.2014 року. На примирення з метою зберегти сім'ю категорично не погоджується через прояв неповаги до неї з боку відповідача, відсутністю взаєморозуміння у вирішенні побутових проблем сім'ї, застосування відповідачем відносно неї фізичного та психологічного насильства в сім'ї. Спору про місце проживання неповнолітніх дітей, які проживають з нею, немає. Спір про поділ спільного сумісного майна подружжя має намір вирішити у позасудовому порядку. З метою врегулювання спору щодо утримання неповнолітніх дітей вона звернулася з окремим позовом до суду. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач позов визнав у повному обсязі, на примирення з позивачкою не погоджується через відсутність згоди на це позивачки, та пояснив, що можливість зберегти сім'ю вичерпано. Спору щодо спільного сумісного майна подружжя та утримання й місце проживання неповнолітніх дітей не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 24.04.2004 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області за №2. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] (а.с.3). Сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачкою по справі (а.с.4, 5, 9). Спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Спір щодо утримання неповнолітніх дітей сторони вирішують у судовому порядку. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка та відповідач не підтримують подружніх відносин та проживають окремо з 06.07.2014 року, не бажають примиритися і зберегти сім'ю, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у зв'язку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1). На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, ст.ст.212, 214 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved