Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй на підставі державного акту серії ЧН № 173650 земельну ділянку площею 6,8511 га, кадастровий номер 7423886500:02:002:0828, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку в зв`язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документа. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач та її представник - адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги [PERSON] , не заперечує проти їх задоволення, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за життя набула право власності на земельну ділянку площею 6,8511 га, кадастровий номер 7423886500:02:002:0828, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території колишньої Тертишницької сільської ради Носівського району Чернігівської області, на її ім`я був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 173650, який 14 листопада 2003 року був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 517, що підтверджується копією відповідного державного акта (а.с. 11). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 20 грудня 2016 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 10). Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 27 травня 2019 року (а.с. 33), а тому спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за цим заповітом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України [PERSON] , як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] . З копії спадкової справи № 296/2018 до майна померлої [PERSON] (а.с. 29-31) вбачається, що спадщину після її смерті прийняла [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку у зв`язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1670/02-31 від 4 грудня 2018 року (а.с. 13). З матеріалів справи вбачається, що оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 173650 втрачено, що підтверджується оголошеннями про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 14). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved