Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в якому просить визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування своїх вимог пояснила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частини вищевказаного житлового будинку. [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не залишила, спадкоємців першої черги після її смерті не має, спадщина до теперішнього часу не оформлена. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правового документу, при цьому спадщину вона прийняла фактично так як вступили в управління і володіння спадковим майном. Позивачка в судове за сідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 32 ). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій проти позовних вимог не заперечував та просив суд слухати справу у його відсутність (а.с. 30). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинок від 19.05.1969 року, зареєстрованого в Чугуївському МБТІ 19.05.1969 року під реєстровим № 1036 (а.с. 9). Згідно листа Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області після смерті [PERSON] до нотаріальної контори для оформлення спадщини звернулася тільки [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 31). Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями є особи, які знаходяться в живих на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON], яка є онукою померлої, що підтверджується доданими до позову документами, фактично прийняла спадщину, як єдина спадкоємиця вступила у володіння спадковим майном, прийняла до управління та користування речі бабусі, крім того, вона не заявляла про відмову від спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно п. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. [PERSON] після смерті [PERSON] має право на спадкування у п'яту чергу, як її онука, що передбачено та відповідає вимогам ст. 1265 ЦК України - у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оцінивши наявні докази, прийнявши визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, як такий, що знайшов своє повне підтвердження. Згідно Наказу Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.

Outcome: approved