Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO]. У заяві зазначено, що [PERSON] доводиться сином заявниці та проживає разом із нею в с. Путятинці Рогатинського району Івано-Франківської області. Він визнаний інвалідом ІІ групи довічно. Тривалий час [PERSON] хворіє на психічну хворобу. Через захворювання він позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду. Просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її опікуном. \~ \~ \~ \~Представник заявниці у судовому засіданні заяву підтримала з підстав, які наведені у заяві, просила визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити заявницю йому опікуном. Представник заінтересованої особи у судове засіданні не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки в судове засідання. Суд, вислухавши доводи представника заявниці, дослідивши та перевіривши усі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [INFO]. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 0103667 [PERSON] визнаний інвалідом другої групи довічно.\~ Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 29 грудня 2017 року [PERSON] встановлено діагноз: параноїдальна шизофренія з розумовою відсталістю,безперервно-прогредієнтний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром на фоні вираженого емоційно-вольового дефекту по змішаному типу, ремісія «Д». За висновком судово-психіатричного експерта № 247/2018 від 16 жовтня 2018 року, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом параноїчною шизофренією з вираженим апато-абулічним дефектом особистості, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України підставою для визнання фізичної особи недієздатною є хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок якого вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Стаття 1 Закону України Про психіатричну допомогу визначає тяжкий (стійкий) психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, інтелекту чи памяті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан та поведінку. Статтею 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною особою встановлюється опіка. Відповідно до вимог ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження серія ІІ-НМ №279094, виданого Путятинською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 28 липня 1979 року. Судом встановлено, заявниця здійснює належний догляд, піклування, лікування, забезпечує належні умови проживання свого сина, за станом здоров'я може виконувати обов'язки опікуна. Згідно рішення виконавчого комітету Путятинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області комісія вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном [PERSON] у випадку визнання його судом недієздатним. Оцінюючи всі зібрані та перевірені по справі докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно визнати недієздатним та призначити йому опікуна [PERSON]

Outcome: approved