Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою та просить ухвалити рішення, яким надати їй право на укладення шлюбу. Заяву мотивує тим, що в листопаді 2020 року вона познайомилася із [PERSON] та внаслідок близьких стосунків із останнім завагітніла; вагітність становить 7 тижнів. [PERSON] та [PERSON] мають намір зареєструвати шлюб, разом піклуватись та виховувати дитину, проте через недосягнення заявником шлюбного віку цього не можуть зробити; її батьки не заперечують проти одруження дочки, тому заявник просить суд надати їй право на шлюб. У судовому засіданні [PERSON] вимоги своєї заяви підтримала та пояснила, що має намір укласти шлюб із [PERSON] , так як вона від нього вагітна та хоче, щоб їх дитина виховувалася в повноцінній сім`ї; цьому не заперечують їхні батьки. Відтак, наполягала на задоволенні заяви про надання права на шлюб. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримали; просили позитивно вирішити звернення [PERSON] до місцевого суду. [PERSON] до суду не з`явилась. Представник заінтересованої особи Самбірського РВ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на виклик у судове засідання також не з`явився і подав заяву, в якій не заперечив проти задоволення заяви. Суд, дослідивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення виходячи з наступного: Згідно зі ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Судом установлено, що відповідно до паспорта громадянина України № [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , таким чином є неповнолітньою особою та на момент звернення до суду із вказаною заявою їй виповнилося 16 років. Відповідно до фотокопії УЗД раннього терміну вагітності, амбулаторної карти пацієнта №9955, виданого лікарем Созоник А.В. , [PERSON] , [INFO] є дійсно вагітна сім тижнів. Батько заявника не заперечує проти шлюбу його неповнолітньої доньки, оскільки на його переконання шлюб дійсно відповідає її інтересам; [PERSON] у судовому засіданні фактично підтвердив своє бажання зареєструвати шлюб із заявником, створити сім`ю та виховувати їх спільну дитину. За таких обставин, враховуючи стан заявника, спільне бажання її та особи, з якою має бути укладений шлюб створити сім`ю, що укладення шлюбу буде відповідати їх інтересам та інтересам їх майбутньої сім`ї, суд прийшов до переконання, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved