Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у зв'язку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сім'ю. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю і пояснила, що не підтримує з відповідачем подружніх відносин, не має спільного господарства та бюджету з вересня 2014 року. На примирення з метою зберегти сім'ю категорично не погоджується, оскільки це буде суперечити її інтересам, оскільки відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім'ї, проявляє до неї неповагу, в ході сварок, що виникають між ними з приводу вирішення питань побутового характеру, застосовує до неї фізичне насильство. Спору про місце проживання й утримання дітей, які проживають з нею, не має. Спір про поділ спільного сумісного майна подружжя буде вирішувати в судовому порядку шляхом подання окремої позовної заяви. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Поривай». Відповідач позов визнав у повному обсязі, на примирення з позивачкою не погоджується та пояснив, що проживав окремо від позивачки з вересня до середини листопада 2014 року, пізніше повернувся і проживає разом з сім'єю, але подружніх відносин з позивачкою не підтримує, спільного господарства з позивачкою не ведуть з 2012 року, спільного бюджету не мають з вересня 2014 року, а тому можливість зберегти сім'ю з позивачкою вичерпано. Спору про спільне сумісне майно подружжя та утримання й місце проживання неповнолітніх дітей не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. 09.02.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Ковалевській сільській раді Котелевського району Полтавської області за №1. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] (а.с.5). Сторони мають двох неповнолітніх дітей, дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом з сторонами по справі (а.с.6-8). Спору щодо місця проживання й утримання неповнолітніх дітей та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони на час розгляду справи у суді не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка та відповідач не підтримують подружніх відносин, не мають спільного сімейного бюджету з вересня 2014 року, та не ведуть спільне господарство з 2012 року, не бажають примиритися і зберегти сім'ю, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у зв'язку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1). На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, ст.ст.212, 214 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved