Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишила. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] , але своєчасно вона не звернулася до нотаріальної контори, щоб розпочати процедуру спадкування, оскільки не знала, що у померлої залишилося майно, яке вона могла б успадкувати, а також у неї не було документів, які б підтверджували факт родинних відносин з померлою. Просить суд визначити їй додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Куликівська селищна рада надала відзив за підписом селищного голови Халімон Н. М., відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, не має заперечень проти їх задоволення, справу просить розглянути у відсутність представника Куликівської селищної ради. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренка Є. П. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Позовна заява надійшла до суду 24 вересня 2020 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 28 вересня 2020 року позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, підготовче засідання призначено на 29 жовтня 2020 року, судовий розгляд справи по суті призначений на 25 лютого 2021 року. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 03-22/351 від 30.09.2019 року [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). До складу спадщини входить право власності на земельні ділянки загальною площею 3,00 га, що розташовані на території Хибалівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, підтверджене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 000499 від 07 лютого 2005 року, виданим на ім`я [PERSON] (а.с.9). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2020 року було встановлено, що померла [INFO] [PERSON] є тіткою [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч.1, ч.2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. [PERSON] відноситься до спадкоємців п`ятої черги за законом майна померлої [PERSON] . Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.23)., однак, як з`ясувалося, за життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла дочкам - [PERSON] та [PERSON] . Заповіт складений 03 березня 1994 року, посвідчений виконавчим комітетом Хибалівської сільської Ради депутатів трудящих Куликівського району Чернігівської області, зареєстрований у реєстрі за № 12 (а.с. 55). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Маючи бажання прийняти спадщину за [PERSON] , позивач звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренка Є.П., але отримала від нотаріуса повідомлення, що її заява про прийняття спадщини не може бути прийнята, оскільки [PERSON] пропустила шестимісячний строк, встановлений ст.1270 ЦК України (а.с. 3). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: \~ \~ \~ \~1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; \~ \~ \~ \~2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що їй було невідомо про наявність майна у померлої [PERSON] , яке можна було б успадкувати і лише нещодавно вона дізналася, що померлій належали земельні ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН 000499 від 07 лютого 2005 року. Однак, все своє майно спадкодавець заповіла іншим особам, а саме дочкам [PERSON] та [PERSON] . Доводи позивача про те, що відсутність документів, підтверджуючих родинні відносини з померлою була перешкодою для своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд, в даному випадку, не приймає до уваги, оскільки спадкодавець померла у 2015 році, в той час, як позивач звернулася до суду для встановлення факту родинних відносин лише у 2020 році, тобто через 5 років після смерті [PERSON] . Будь-яких інших доказів, які б підтверджували перешкоди для подання заяви до нотаріуса в межах шестимісячного строку позивачем не надано. Враховуючи вищезазначені норми права та обставини справи, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем поважності пропуску шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed