Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, зазначивши, що [INFO] року в м. Донецьк, Донецької області, помер її вітчим - [PERSON], який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Про смерть [PERSON] свідчить лікарське свідоцтво про смерть, але його смерть не зареєстрована у встановленому законом порядку, що позбавляє можливості реалізувати в подальшому права, пов'язані із спадкуванням. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, заяву підтримала, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану у судове засідання не з'явився, також надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, покладався на розсуд суду. Суд, дослідивши докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно довідки про причину смерті № 1134 від 26.03.2018 року видана «Республіканським бюро судово-медичної експертизи» [PERSON] [INFO], помер [INFO] року у м. Донецьк, Донецької області. Заявник [PERSON] є падчеркою померлого [PERSON], Згідно копії паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Листом Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за вих. № 77/15.2-108 від 29.03.2018 року [PERSON] відмовлено у реєстрації смерті вітчима [PERSON], у зв'язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть останнього та довідка про причину смерті не відповідають формі, визначеній Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У відповідності до частин 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об'єктивні перешкоди, у зв'язку з чим, з метою захисту прав заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, встановивши факт того, що [PERSON], [INFO], який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]., помер [INFO] року у Донецькій області, м. Донецьк. Враховуючи викладене,

Outcome: approved