Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, вказавши наступне: із 23.12.2007 р. по 23.10.2014 р. вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Під час шлюбу, а саме у серпні 2009 р. нею з відповідачем за договором купівлі-продажу був придбаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Незалежності, 21 у с.Кошляки Підволочиського району, який був оформлений на чоловіка. Таким чином, будинковолодіння являється спільним майном подружжя. На даний час відповідач не допускає її до будинку і позивач, посилаючись на ст. ст.60, 61, 68-72 Сімейного кодексу України, просить суд визнати за нею право власності на ? частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Представник позивача [PERSON] в суд не з'явився, подав заяву з проханням справу розглянути без його участі, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в суд не з'явився повторно, подав заяву з проханням справу розглядом відкласти по причині перебування його у відрядженні за кордоном. З аналогічною заявою [PERSON] звертався 22.01.2016р., жодного разу він не давав доказу поважності його неявки у судове засідання, а тому суд вважає причину його неявки неповажною і відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній доказів і постановити заочне рішення. Ознайомившись із заявами, матеріалами справи, суд встановив факти: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.12.2007 р., 23.10.2014 р. шлюб розірвано згідно рішення суду, при реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. 21.08.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір, згідно якого [PERSON] купив житловий будинок №21 загальною площею 62, 0 кв.м., жилою 39, 3 кв.м., розташований по вул. Незалежності у с. Кошляки Підволочиського району Тернопільської області. Придбання цього житлового будинку вчинилося за письмовою згодою дружини [PERSON] [PERSON], у якій вона послалася на дії чоловіка, як вчинені в інтересах сім'ї. Договір засвідчено приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу [PERSON] Відповідно до вимог ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини, самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Проаналізувавши наведене, суд прийшов до висновку, що спірне будинковолодіння являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до технічного опису об'єкта нерухомого майна, складеного Бюро технічної інвентаризації Підволочиського району, у спірне будинковолодіння входять житловий будинок загальною площею 62, 0 кв.м., житловою площею 39, 3 кв.м., прибудова, хлів, огорожа, ворота з хвірткою. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі вищевикладеного, оскільки судом не встановлено, що між сторонами визначена домовленість або шлюбним договором можливість поділу спільного майна у домовлених ними частках, то суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити і визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача у користь позивача слід стягнути понесені судові витрати: 487, 20 грн сплаченого нею судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved