Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Київського державного підприємства «Київгеоінформатика» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що наказом №113-к від 30.09.2013 року її було звільнено з посади бухгалтера за власним бажанням. При розрахунку позивачу не виплатили 6443,53 грн. 27.05.2015 року відповідач здійснив перерахунок коштів в сумі 1188,46 грн (з/п за 01.05.2013 року) і 455,70 грн (з/п за 01.08.2013 року). Враховуючи те, що відповідач порушив умови та порядок виплати заробітної плати [PERSON], була змушена звернутися до суду. В позовній заяві [PERSON] просить стягнути з відповідача суму заборгованості по заробітній платі 4799,37 грн, а також середньомісячний заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, суму індексації за травень 2013 року, серпень-вересень 2013 року в розмірі 6508,00 грн. При цьому, посилаючись на ст. ст. 117, 116 КЗпП України просить стягнути середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 30.09.2013 року по день винесення рішення по справі, що складає 437 робочих днів, в розмірі 67735,00 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги за викладеними в позові обставинами та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала та пояснила, що станом на 23.06.2015 року заборгованості перед колишнім працівником [PERSON] немає, остання сума заборгованості була виплачена 18.06.2015 року., в тому числі здійснено виплату компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 6760,19 грн. При цьому, додала, що заборгованість виплачувалася по мірі надходження грошових коштів на рахунок підприємства, оскільки КДП «Київгеоінформатика» знаходиться в скрутному фінансовому становищі. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до копії трудової книжки, 01.11.2010 року [PERSON] прийнята на Київське державне підприємство геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» на посаду провідного бухгалтера бухгалтерії АУП (а.с.5). 30.09.2013 року [PERSON] було звільнено з займаної посади на КДП «Київгеоінформатика» за власним бажанням, що підтверджується записом в трудовій книжці (а.с.5). Згідно ст. ст. 116,117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні представник відповідача стверджувала про відсутність вини підприємства щодо невчасної виплати заробітної плати позивачу, однак суд не приймає дані твердження, оскільки, представником відповідача не надано до суду належних доказів, що свідчать про відсутність вини підприємства у несвоєчасній виплаті заробітної плати при звільненні [PERSON] Відповідно до довідки №01-01/527 від 23.06.2015 року, відповідач виплатив [PERSON] заборгованість по зарплаті в сумі: 1644,16 грн, а 18.06.2015 року було виплачено: 4799,37 грн (а.с.11). Згідно довідки №562 від 09.07.2015 року виданої КДП «Київгеоінформатика», [PERSON] було перераховано компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 6760,19 грн (а.с.25). Даний факт підтверджується платіжними дорученнями: №251, 253, №254, №255, від 08.07.2015 року (а.с.26-29). В судовому засіданні позивач не заперечувала проти факту перерахування відповідачем на її користь заборгованості по заробітній платі та компенсації за час затримки розрахунку, однак наполягала на задоволенні позовних вимог. Згідно із положенням абз.3 п.2, п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати здійснюється наступним чином. В період з 01.08.2013 року по 30.09.2013 року, включно середньоденна заробітна плата розраховується з урахуванням заробітної плати за два останні місяці, що передували звільненню, що становить суму 5255,07 грн, яка повинна бути поділена на 42 робочих дні у вказаний вище період, що становить суму 125,12 грн. Враховуючи, що станом на 27 травня 2015 року позивачу погашена заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку вираховується наступним чином: 125 грн/день х 416 робочих днів (період з 01.10.2013 року - наступний день після звільнення по 26.05.2015 року - за день до здійснення виплати заборгованості по заробітній платі) = 52049,92 грн. Таким чином, враховуючи, що позивача було звільнено з займаної посади 30.09.2013 року, а заборгованість по заробітній платі виплачена станом на 27.05.2015 року, сума заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 52049,92 грн, яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо позовної вимоги про стягнення суми індексації за період за травень 2013 року та за серпент-вересень 2013 року у сумі 6508,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавстві порядку. Тобто, сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати ( індексація), є складовою частиною належною працівникові заробітної плати. Конституційний Суду України в рішенні від 15.10.2013, № 9-рп/2013 в абз.11 п.2.2. КСУ також вказав на те, що «кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги». В абз.2 п.2.3. цього ж Рішення, Конституційний Суд України дійшов до висновку про те, що «спір щодо стягнення не виплачених власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати є трудовим спором, пов'язаним з недотриманням законодавства про оплату праці». Оскільки на день розгляду справи, відповідач сплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, суд вважає не обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення суми індексації. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 520,59 грн.

Outcome: partial