Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» про захист прав споживачів, стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, відшкодування збитків та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 жовтня 2013 року між нею та Публічним акціонерним товариством Комерційним Банком «Фінансова ініціатива» був укладений договір банківського вкладу №021/17-в/09/235625 (Вклад «ПЕНСІЙНИЙ+») (надалі - договір вкладу), відповідно до п..1.1. якого Банк приймає від Вкладника грошові кошти в сумі, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Розділу 2 на дату укладення Договору вкладу сума вкладу становить 200000,00 (двісті тисяч) гривень; процентна ставка складає 22,5% річних. На ім'я Вкладника було відкрито депозитний рахунок [NUMBER]; дата повернення вкладу - 19 жовтня 2014 року. 26 вересня 2014 року позивачка подала до Банку заяву про повернення суми вкладу в дату повернення - 19 жовтня 2014 року, яка зареєстрована в Банку за вх.. №1262. Позивачка посилалась на те, що Банк відмовився повертати суму вкладу в дату повернення - 19 жовтня 2014 року, яка зареєстрована в Банку за вх.. №1262 та почав нав'язувати власні невигідні умови, за якими вона змушена була погодитися укласти новий договір вкладу на тих умовах, які пропонує Банк. Так, 20 жовтня 2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційним Банком «Фінансова ініціатива» був укладений договір банківського вкладу №020/17-в/09/356079 (Вклад «ПАРТНЕРСЬКИЙ ДЕПОЗИТНИЙ»). Відповідно до Розділу 2 на дату укладення договору вкладу сума вкладу становить 200000,00 (двісті тисяч) гривень; процентна ставка складає 23% річних. На ім'я Вкладника було відкрито депозитний рахунок [NUMBER]; дата повернення вкладу - 28 січня 2015 року. 20 січня 2015 року позивачка подала до Банку заяву про повернення суми вкладу в повному розмірі в дату повернення, яка зареєстрована в Банку за вх. №143. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що внаслідок незаконного нав'язування Банком власних послуг, вимагання здійснити переоформлення вкладу, невидачу коштів у день повернення вкладу, її права як споживача послуги були порушені та потягли за собою погіршення стану її здоров'я. За таких обставин, [PERSON] просила суд стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» на її користь суму неповерненого вкладу в розмірі 197787,93 гривень; упущену вигоду/проценти за користування чужими коштами в сумі 30320,00 гривень з моменту закінчення 28 січня 2015 року строку дії договору вкладу; грошову компенсацію за моральну шкоду у розмірі 20000 гривень. 20 квітня 2015 року від позивачки надійшла заява про збільшення позовних вимог, де вона просила суд стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» на її користь суму неповерненого вкладу в розмірі 197787,93 гривень; пеню за порушення терміну виплати страхового відшкодування у розмірі 17516,09 грн.; упущену вигоду/проценти за користування чужими коштами в сумі 30320,00 грн.; грошову компенсацію за моральну шкоду у розмірі 20000 гривень; три проценти річних з простроченої суми страхового відшкодування у розмірі 1333,03 грн.; інфляційні нарахування у розмірі 39557,59 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених вище, просила задоволити позов в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, мотивуючи тим, що Банк здійснює обслуговування позивачки відповідно до чинного законодавства України, що стосується банківської діяльності та умов Договору та Правил, тому позовні вимоги позивача є повністю безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 20 жовтня 2014 року між відповідачем та позивачем був укладений договір банківського вкладу № 020/17-в/09/356079. На депозитний рахунок [NUMBER] позивач вніс вклад в сумі 200000,00 грн. на умовах повернення вкладу 21 січня 2015 року. За умовами п. 3.1.4. договору Банк зобов'язався повернути повністю вклад та нараховані проценти у «Дату повернення» зазначену у п. 2 цього договору, шляхом перерахування на власний поточний рахунок позивача [NUMBER] з використанням спеціального платіжного засобу («СПЗ» «картка»), відкритого у Банку на підставі письмової заяви Вкладника, підтвердивши повернення вкладу. Умови повернення вкладу сторони Договору узгодили в розділі 4 Договору. Так, у п.4.2. Договору Банк і Вкладник дійшли згоди про те, що остаточний розрахунок Банку з Вкладником «повернення суми вкладу» у «Дату повернення» здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування на власний поточний рахунок позивача [NUMBER] з використанням спеціального платіжного засобу. У випадку дострокового розірвання цього Договору остаточний розрахунок Банку з Вкладником «повернення суми вкладу» здійснюється у день дострокового розірвання цього Договору у готівковій формі через касу Банку. При достроковому поверненні Вкладу Банк здійснює перерахунок суми нарахованих процентів відповідно до п. 2 цього Договору та утримує з Вкладу суму надмірно сплачених процентів. Випискою по поточному рахунку позивача [NUMBER] підтверджуються наступні суттєві обставини справи, а саме: 28 січня 2015 року Банк припинив дію Договору і повернув позивачу суму вкладу з нарахованими процентами на його поточний рахунок [NUMBER]; Банк нараховує і сплачує проценти на залишок коштів на поточному рахунку позивача [NUMBER] згідно умов договору про відкриття поточного рахунку та обслуговування спеціального платіжного засобу. Крім цього, підписуючи Договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку [NUMBER], позивач ознайомився та погодився з викладеною пропозицією Банку щодо обслуговування вкладу на умовах, встановлених цим Договором та Правилами користування електронними платіжними засобами ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» та погодився з ними. Позивачка своїм підписом підтвердила, що сторони досягли згоди з усіма істотними умовами, які викладені в цьому Договорі та Правилах. З заявою про повернення коштів з поточного рахунку позивачка до відповідача не зверталась. Банк і позивачка у п. 5.6. Договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку [NUMBER] дійшли згоди про те, що Банк має право встановлювати спеціальні ліміти на використання коштів по картрахунку, а саме регламентувати кількість операцій та суму однієї та усіх операцій за добу, що здійснюються в підприємствах торгівлі, банкоматах, установах банків за визначений період та в односторонньому порядку змінювати їх. Крім того, для задоволення позову про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди позивачка має довести за допомогою документів розмір завданих збитків, причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та неотриманими доходами, зазначити на заходи, обґрунтувати з яких міркувань вона виходила при визначенні розміру упущеної вигоди. Будь-яких доказів на підтвердження вищезазначених обставин позивачем не надано. Також, позивачкою у позовній заяві не наведено жодного аргументу, щодо заподіяння їй моральної шкоди відповідачем, відсутні будь-які обґрунтування своїх вимог як щодо наявності такої шкоди, взагалі. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Таким чином з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки 28.01.2015 року позивачці були повернуті грошові кошти, згідно умов договору, шляхом переведення на її поточний рахунок [NUMBER]. Банк свої зобов'язання по договору виконав та ці кошти обслуговуються відповідно до договору про відкриття та обслуговування поточного рахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1-3 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Відповідно до ч. 1, 2 с. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Також, згідно ч. 3 ст. 1068 ЦК України Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Таким чином, позивачкою не доведено обставини щодо протиправності дій Банку щодо невиконання умов договору банківського вкладу та договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Однак, згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] потрібно відмовити.

Outcome: dismissed