overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними в серпні 2014 року шлюбу в них мається спільний малолітній син [PERSON], [INFO]; в даний час шлюб між ними не розірвано, але вона з чоловіком спільно не проживає, дитина залишилася з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього на утримання сина аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від укладеного 09 серпня 2014 року шлюбу являються батьками малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки Головеньківської сільської ради Борзнянського району №381 від 03.05.2017р. проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку й отримує щомісячну державну допомогу в сумі 860 грн., інших джерел доходів не має. Відповідач проживає окремо від сім'ї, є особою працездатного віку, але не працює, матеріальну допомогу на утримання сина виділяє нерегулярно. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними шлюбу, який розірвано в 2014 році, в них мається спільний малолітній син [PERSON], [INFO]; в даний час вона з чоловіком спільно не проживає, дитина залишилася з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього на утримання сина аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від укладеного 16 вересня 2006 року шлюбу, який розірвано рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2014 року, являються батьками малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Позивачка має постійне місце роботи і її середньомісячний заробіток складає близько 1600 грн. Відповідач проживає окремо від сім'ї, є особою працездатного віку, має постійне місце роботи і отримує стабільний доход в розмірі близько 2000 грн. на місяць, відомостей про наявність інших утриманців не надав, матеріальну допомогу на утримання дитини виділяє нерегулярно. Крім того, відповідачем всупереч положенням ст.60 ЦПК України не було надано суду жодних доказів неможливості сплати ним аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його доходу, посилаючись на те, що від шлюбу в них мається спільна неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]; у вересні місяці 2010 року шлюб між ними було розірвано, вона з відповідачем спільно не проживають, дитина залишилася з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від шлюбу, який між ними було укладено 23 листопада 2002 року та розірвано рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2010 року, являються батьками малолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Борзнянської міської ради №554 від 02.02.2017р. проживає з матір'ю. Позивачка має постійне місце роботи та отримує заробітну плату в розмірі близько 3500 грн. на місяць. Відповідач проживає окремо від сім'ї, є особою працездатного віку, має постійне місце роботи і його середньомісячний доход складає близько 5000 грн., але матеріальну допомогу на утримання дитини виділяє нерегулярно. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від незареєстрованого шлюбу в них мається спільна малолітня дочка [PERSON], [INFO]; в даний час вона з відповідачем спільно не проживають, дитина залишилася з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки надає нерегулярно, хоча спроможний це робити. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки в запропонованому позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач являються батьками малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Печівської сілької ради Борзнянського району №366 від 10.07.2014р. проживає з матір'ю. Позивачка перебуває по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку й отримує державну соціальну допомогу в розмірі 130 грн. на місяць. Відповідач проживає окремо від сім'ї, є особою працездатного віку, але не працює, матеріальну допомогу на утримання дитини виділяє нерегулярно, інших осіб, яких згідно з нормами Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати немає. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від незареєстрованого шлюбу в них мається спільна малолітня дочка [PERSON], [INFO]; в даний час вона з відповідачем спільно не проживають, дитина залишилася з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, хоча спроможний це робити. Позивачка та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали й просили їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою секретаря суду, але в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач являються батьками малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Головеньківської сільської ради Борзнянського району №66 від 02.02.2015р. проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Позивачка є особою працездатного віку, але не працює, отримує періодичний доход від ведення підсобного господарства. Відповідач проживає окремо від сім'ї, отримує щомісячний доход від пенсійного забезпечення як інвалід 3-ої групи в розмірі 979 грн., але матеріальну допомогу на утримання дитини не виділяє, інших осіб, яких згідно з нормами Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати немає. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи неподання відповідачем заперечень проти позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного в вересні 2005 року шлюбу в них мається спільна малолітня дочка [PERSON], [INFO]; в даний час шлюб між ними не розірвано, але вона з чоловіком близько двох років спільно не проживають, дитина залишилася з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що крім заробітної плати, інших джерел доходів не має. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від укладеного 01 вересня 2005 року шлюбу являються батьками малолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Шаповалівської сільської ради Борзнянського району №531 від 13.07.2015р. проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Позивачка має постійне місце роботи і її середньомісячний заробіток складає близько 4000 грн., інших джерел доходів не має. Відповідач близько двох років проживає окремо від сім'ї, є особою працездатного віку, явку в судове засідання проігнорував, відомостей про свої доходи не надав, матеріальну допомогу на утримання дитини не виділяє. Крім того, відповідачем всупереч положенням ст.60 ЦПК України не було надано суду жодних доказів неможливості сплати ним аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи неподання відповідачем заперечень проти позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними в жовтні 1995 року шлюбу в них мається спільний неповнолітній син [PERSON], [INFO]; в даний час шлюб між ними не розірвано, але вона з чоловіком спільно не проживає, дитина залишилася з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього на утримання сина аліментів в запропонованому позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від укладеного 21 жовтня 1995 року шлюбу являються батьками неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки Борзнянської міської ради №3390 від 05.08.2016р. проживає з матір'ю. Позивачка має постійне місце роботи, її середньомісячний заробіток складає близько 2900 грн. Відповідач проживає окремо від сім'ї, є особою працездатного віку, перебуває на обліку в Борзнянському районному центрі зайнятості як безробітний та отримує допомогу в розмірі близько 4500 грн. на місяць, матеріальну допомогу на утримання дитини виділяє нерегулярно. Крім того, відповідачем всупереч положенням ст.60 ЦПК України не було надано суду жодних доказів неможливості сплати ним аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними в липні 2004 року шлюбу в них мається спільний малолітній син [PERSON], [INFO]; в даний час шлюб між ними не розірвано, але вона з чоловіком спільно не проживає, дитина залишилася з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього на утримання сина аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від укладеного 14 липня 2004 року шлюбу являються батьками малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з матір'ю. Позивачка має постійне місце роботи, її середньомісячний заробіток складає близько 1600 грн. Відповідач проживає окремо від сім'ї, є особою працездатного віку, також має постійне місце роботи і його доход складає близько 7400 грн. на місяць, матеріальну допомогу на утримання дитини виділяє нерегулярно. Крім того, відповідачем всупереч положенням ст.60 ЦПК України не було надано суду жодних доказів неможливості сплати ним аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними в липні місяці 1993 року шлюбу в них мається спільна малолітня дочка [PERSON], [INFO]; в даний час шлюб між ними не розірвано, але вона з відповідачем спільно не проживають, дитина залишилися з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча спроможний це робити. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього на утримання дочки [PERSON] аліментів у запропонованому позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від укладеного 17 липня 1993 року шлюбу, який не розірвано, являються батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Борзнянської міської ради №3541 від 05.11.2014р. проживає з матір'ю. Позивачка працює і її середньомісячний заробіток складає 1218 грн. Відповідач є особою працездатного віку, також має постійне місце роботи і стабільний заробіток в сумі 1225 грн. на місяць, але матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, інших осіб, яких згідно з нормами Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати немає. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру на дитину. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved