Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] міської ради Запорізької області про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом на 1/3 частку квартири, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Леніна, 35Б/121, яка належить померлій 25 серпня 2015 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1993 року. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 25 серпня 2015 року в м. Токмак померла мати позивачки, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири № 121 в будинку № 35 Б по вул. Леніна в м. Токмак, яка належала померлій матері на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1993 року. Співвласниками вищевказаної квартири є позивачка та її батько [PERSON]. Після смерті [PERSON], позивачка, як спадкоємиця за законом першої черги, так як її батько відмовився від прийняття спадщини, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку квартири, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Леніна, 35Б/121 після померлої [PERSON], нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на тій підставі, що право приватної власності на квартиру не було зареєстровано спадкодавцем в установленому законом порядку. Приватизацією квартири займалося мале підприємство «Вибір», тобто на момент приватизації квартири державна реєстрація не була обовязковою. На теперішній час позивачка не має можливості провести реєстрацію права власності її матері на частину квартири, так як вона померла, що і позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, в звязку з чим, позивачка змушена була звернутися до суду. В судове засідання позивачка не зявилися, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, покладався на розсуд суду. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Судом встановлено, що 25 серпня 2015 року померла [PERSON] мати позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 328877 від 26 серпня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Токмаку реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 409. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30 грудня 1993 року, виданого генеральним директором ВО «Південдизельмаш», квартира за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Леніна, 35Б/121 належить на праві приватної спільної власності [PERSON], яка померла 25 серпня 2015 року, та членам її сімї [PERSON],[PERSON]. Право власності зареєстровано МП «Вибір», реєстраційний запис за № 2190. Таким чином, на момент видачі свідоцтва про право власності державна реєстрація права власності не вимагалася. Позивачка та [PERSON] перебували в родинних відносинах, [PERSON], яка померла 25.08.2015 року, була матірю [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖС № 08 5297 від 10 червня 2008 року. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 243/02-31 від 09 березня 2016 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Леніна, 35б/121, в звязку з тим, що спадкодавець за життя не зареєструвала право власності на квартиру в установленому законом порядку. Згідно паперових носіїв інвентаризаційної справи, що зберігається в архіві КП «Абрис» [PERSON] міської ради, станом на 01.01.2013 року, нерухоме майно, квартира за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Леніна, 35б/121 не обліковується, відповідно до довідки КП «Абрис» № 79 від 01 березня 2016 року. Відповідно до висновку про вартість майна квартири за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Леніна, 35б/121 у цінах, що діяли на дату оцінки, становить 151860 грн.. Після смерті [PERSON], яка померла 25 вересня 2015 рокубула відкрита спадкова справа № 250/2015 від 26 жовтня 2015 року, згідно відповіді [PERSON] державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 20.04.2016 року № 454-/01-16. Згідно заяви [PERSON] від 26 жовтня 2015 року, останній відмовився від спадщини на користь своєї доньки - [PERSON]. Згідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Сам факт не здійснення державної реєстрації права власності, не може вважатися відсутністю прав на відповідне майно, якщо воно правомірно отримано у власність. В даному випадку, суд вважає, що оскільки квартира [ADDRESS] Б в м. Токмак Запорізької області набута померлою правомірно, то позивачка має право отримати її у власність в порядку спадкування. Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014\~року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в звязку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved