Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 0221118 право на земельну частку (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, які перебували у колективній власності колишнього КСП ім. Мічурінець. [PERSON] за життя склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] при житті [PERSON] здійснював за нею догляд, допомагав по господарству,\~ приносив продукти, ліки тощо, а після смерті організовував поховання і поминальні обіди, а тому в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняла, але отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221118 та було успадковане [PERSON] після її смерті, не має можливості у зв`язку з тим,\~ що останній не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а також відсутні документи, які б підтверджували факт вступу в управління та володіння спадковим майном померлої. Заявник просила встановити факт, що: - [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання заявник та її представник адвокат Яцун В.М. не з`явилися, представник подав заяву, в якій зазначив, що вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі. У судове засідання представник заінтересованої особи Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. У зв`язку із неявкою 27 листопада 2020 року в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У судовому засіданні, яке проводилося 9 вересня 2020 року свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що [PERSON] проживала без родини, її доглядав [PERSON] із своєю дружиною, допомагали по господарству, приносили продукти, ліки, обробляли земельну ділянку, організовували поховання [PERSON] та поминальні обіди. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи (а.с. 7) вбачається, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 4,07 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель, які перебували у колективній власності колишнього КСП ім. Мічурінець, 20 серпня 1996 року на її ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221118. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що 10 грудня 1996 року [PERSON] склала заповіт, яким свій будинок з надвірними будівлями і все майно, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 6). Таким чином, в силу ст. 534 ЦК УРСР [PERSON] , як особа, визначена у заповіті, має право на спадкоємство після смерті [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 2376/01-17 від 19 травня 2020 року (а.с. 29). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] доглядав за [PERSON] , допомагав по господарству, приносив продукти, ліки, обробляв земельну ділянку, організовував поховання [PERSON] та поминальні обіди, що підтверджується показаннями свідків. Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 163/2010 до майна померлого [PERSON] (а.с. 32-35). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Докази по справі суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують те, що [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв спадщину після смерті [PERSON] яка померла [INFO] . Встановлення цього факту має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволить їй успадкувати право на земельну частку (пай), яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221118 належало [PERSON] та було успадковане після її смерті [PERSON] , у порядку спадкування після смерті [PERSON] [PERSON] позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначений факт. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved