Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,056 га, розташовану на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті рідної сестри [PERSON] Такі вимоги обґрунтовувала тим, що є спадкоємцем другої черги за законом після смерті сестри. У додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 11.09.2017, прийняла спадщину та нотаріусом заведена спадкова справа № 368/2017 від 26.10.2017, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку нотаріусом відмовлено з причини відсутності правовстановлюючого документу на неї, який втрачено власником за життя. Посилаючись на зазначені обставини, просила позов задовольнити. У зв'язку зі смертю позивача ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 09.01.2018 провадження у вказаній справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивача. Ухвалою судді від 14.08.2018 провадження у даній справі було поновлено, залучено до участі у справі в якості позивача правонаступника [PERSON] - [PERSON], а також залучено в якості відповідача правонаступника Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області - Новослобідську сільську раду Путивльського району Сумської області. Крім того, цією ж ухвалою витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Сумській області інформацію щодо отримання [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю по Бунякинській сільській раді Путивльського району Сумської області. Позивач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позов визнав і просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на матеріали справи, [INFO] в с. Бруски Путивльського району Сумської області померла [PERSON], рідна сестра [PERSON], матері позивача, після смерті якої відкрилася спадщина. До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) із землі ЗСАПТ «Соцтруд» на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області. [PERSON], будучи спадкоємцем другої черги за законом після смерті рідної сестри, у додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 11.09.2017, прийняла спадщину та приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 368/2017 від 26.10.2017. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну частку (пай) нотаріусом було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї. У той же час, як вбачається з «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам закритого сільськогосподарського акціонерного товариства «Соцтруд», за № 409 в ній мається запис про отримання [PERSON] сертифікату серії [NUMBER] від 16.09.1996 на право на земельну частку (пай) із землі зазначеного товариства, який вилучено, а натомість видано державний акт від 22.08.2001. Крім того, згідно «Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області» за № 260 в ній значиться запис про отримання [PERSON] державного акту серії [NUMBER] від 22.08.2001 на право приватної власності на земельну ділянку площею 4,056 га в межах плану, розташовану на території Бунякинскьої сільської ради Путивльського району Сумської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] в с. Бруски Путивльського району Сумської області померла [PERSON], матір позивача. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, прийняв спадщину після її смерті (спадкова справа № 52/2018 від 07.02.2018), отримав свідоцтво про право на спадщину на окреме спадкове майно, але оформити вказану земельну ділянку у нотаріуса не може у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу на неї. Отримання нового державного акту замість втраченого у порядку, визначеному п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, позивач не може у зв'язку з втратою нею чинності. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ч.1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Таким чином, беручи до уваги наведені положення закону та те, що відновлення правовстановлюючого документа на землю в позасудовому порядку є неможливим, суд вважає, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому може бути прийняте. Судові витрати не розподіляються за відповідним клопотанням позивача. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved