Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що її рідна сестра [PERSON] , має дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В актовому записі про народження дітей інформація про батька записана зі слів матері. З 26 жовтня 2020 року діти проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Всі питання щодо їх виховання вирішуються нею, без участі та підтримки з боку відповідача. [PERSON] ніде не працює і не виявляє бажання працевлаштовуватись. Волонтери, які її підтримують, пропонували допомогу у працевлаштуванні. Однак, остання категорично відмовилась. Власного житла відповідачка не має. Більш того, місце перебування [PERSON] постійно змінює. В 2015 році тимчасово проживала в Центрі реінтеграції бездомних осіб, за адресою якого зареєстрована на даний час. З 15 лютого 2021 року з моменту виписки з пологового будинку [PERSON] перебуває в МКУ «Центр матері та дитини» м.Суми. [PERSON] вживає алкогольні напої, палить. Вказані шкідливі звички не залишала, навіть в період вагітності. Єдиним джерелом доходу [PERSON] є соціальні виплати та матеріальна допомога, яку надають волонтери. Гроші, які [PERSON] просить у волонтерів, нібито для лікування дітей, витрачає на власні потреби. Речі та дитячий одяг, які вона отримує від них як благодійну допомогу, остання продає, а грошові кошти витрачає на алкогольні напої та тютюнові вироби для себе та співмешканця, з яким проживає. Як результат, коштів не вистачає на оренду житла, нормальне харчування, забезпечення сприятливих умов для життя та відповідного розвитку дітей. Неодноразово, при відвідуванні сестри вона та [PERSON] спостерігали ситуації, коли діти були голодні, недоглянуті, а [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, дітьми не займалась. В її та [PERSON] присутності співмешканець, допускав факти фізичного насилля щодо малолітніх дітей. За період проживання дітей в її сім`ї, незважаючи на те, що [PERSON] продовжує отримувати соціальні виплати, в матеріальному забезпеченні дітей участі не приймає. Дітьми не цікавиться, їм не телефонує. Діти знаходяться на повному її утриманні. Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов її сім`ї, нею створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дітей. Відтак, [PERSON] жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує. Ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє зацікавленості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. 11 листопада 2020 року Сумською місцевою прокуратурою внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42020201010000323 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України, з приводу злісного невиконання [PERSON] обов`язків щодо своїх малолітніх дітей. Вважає, що є всі підстави відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дітей. Нею були подані заяви до Сумської міської ради, як органу опіки та піклування щодо прийняття рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей та до Управління «Служба у справах дітей» - щодо надання відповідного висновку. З наданих відповідей вбачається, що на даний час місце проживання [PERSON] невідоме. Не виключається можливість існування загрози життю та здоров`ю дітей при поверненні їх матері. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженку с.Гриціївка Срібнянського району Чернігівської області батьківських прав відносно малолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] , та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з зазначених в позові підстав та просили їх задовольнити, зазначили, що діти проживають в гарних умовах, забезпечені всім необхідним. За час проживання дітей в с.Поділ в її сім`ї з 26.10.2020 року відповідачка провідувала дітей два рази, останній раз була 01.06.2021 року. До неї та дітей відповідачка майже не телефонує, відносно дітей не проявляє турботи та піклування. На цей час молодший син відповідачки [PERSON] відвідує дитячий садочок, старший син [PERSON] ходить до 1-го класу школи. Діти задоволені, бажають проживати в її сім`ї. Її рідна сестра [PERSON] не бажає працювати, кошти, які отримує від держави, на дітей не витрачає, схильна до вживання алкогольних напоїв. Оскільки вони жили в багатодітній родині, вона та сестри намагалися допомагати [PERSON] , змінити її ставлення до дітей, але таких змін в поведінці сестри, її ставленні до дітей не відбулося. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Чуяшенко Д.О. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, заперечував проти задоволення позову, надав відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому зазначив, що відповідачка саме з підстав наявності вагітності та потреби допомоги родичів тимчасово до пологів попросила допомогти свою сестру (позивача у цій справі) у вихованні дітей. Так дійсно у відповідачки сталася складна життєва ситуація, в неї не має свого власного житла, вона не працює, бо доглядає малолітню дитину, але відсутність коштів та житла не може бути головною причиною відібрання у неї рідних дітей. Порушення кримінальної справи стосовно відповідача не означає, що вона є винною, належного вироку суду стосовно неї наразі не має. В судовому засідання позивач підтвердила, що відповідач приїздила до дітей, перебувала та спілкувалась з дітьми, забрати їх до себе в м.Суми позивач не дозволила, хоча діти дуже прив`язані до відповідачки. Відповідач не перебуває на відповідних обліках (наркологічному та психоневрологічному диспансерах), не є особою яка притягалась до кримінальної чи адміністративної відповідальності з підстав насильства в родині, особа тимчасово проживає в будинку матері та дитини та шукає відповідне житло для проживання всієї родини з усіма дітьми разом. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо неї: необізнаність, відсутність матеріальних коштів для утримання дітей, відсутність підтримки рідних та належного супроводу соціальних служб. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі справа №753/2025/19 вказав, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Просить в задоволенні позову відмовити. Відповідачка [PERSON] , яка повідомлена про час і місце розгляду справи, приймала участь в підготовчих засіданнях, в судові засідання не з`являлася. За повідомленням її представника, відповідачка з малолітньою дитиною, 2021 року народження, та співмешканцем [PERSON] виїхала до м.Ромни, де їй обіцяли надати житло для проживання. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради - Максименко О.А. в судовому засіданні пояснила, що за період роботи з родиною [PERSON] їй тричі надавалася послуга соціального супроводу, в ході роботи з матір`ю систематично проводилися бесіди щодо сумлінного виконання батьківських обов`язків. Складні життєві обставини [PERSON] не вирішувалися, оскільки відповідачка не вбачала жодних проблем. Крім дітей [PERSON] та [PERSON] , відповідачка нещодавно народила третю дитину - [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком якої є [PERSON] , який має алкогольну та наркотичну залежність. Відповідачка постійно змінює місце проживання, не створює необхідних умов для навчання та розвитку дітей. Відповідачка не бажає працевлаштуватись, витрачає не за цільовим призначенням кошти, які надаються державою. Надали до суду висновок, в якому зазначають про можливість позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи Служби у справах дітей Срібнянської селищної ради - Соловей С.І., в судовому засіданні пояснила, що з жовтня 2020 року діти проживають з позивачкою [PERSON] , дітям створені всі необхідні умови для проживання та розвитку. Ухвалою суду від 12.05.2021 року залучено до участі в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Сумська міська рада, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, про позбавлення батьківських прав, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Службу у справах дітей Срібнянської селищної ради. Ухвалою суду від 27.08.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , представника третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Максименко О.А., представника третьої особи Служба у справах дітей Срібнянської селищної ради - Соловей С.І., показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с.9,10). В актовому записі про народження дітей інформація про батька записана зі слів матері. Статтею 150 Сімейного кодексу України, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. [PERSON] ніде не працює і не виявляє бажання працевлаштовуватись. Власного житла не має, місце перебування постійно змінює. В 2015 році тимчасово проживала в Центрі реінтеграції бездомних осіб. З 15 лютого 2021 року, з моменту виписки з пологового будинку [PERSON] перебувала в МКУ «Центрі матері та дитини» м.Суми з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . [PERSON] вживає алкогольні напої. Єдиним джерелом доходу [PERSON] є соціальні виплати від держави та матеріальна допомога, яку надають волонтери. Під час розгляду справи відповідачка виїхала зі співмешканцем [PERSON] та сином [PERSON] , 2021 року народження, до м.Ромни, місце проживання не повідомила. З характеристики Комунальної установи «Центр матері та дитини» Сумської міської ради від 06.05.2021 року вбачається, що [PERSON] неодноразово була клієнткою та тимчасово проживала у комунальній установі «Центр матері та дитини» зі старшими дітьми: [PERSON] [INFO] , у період з 02.03.2015 року до 02.11.2015 року та з [PERSON] , [INFO] , з 27.10.2017 року до 13.11.2017 року. За вищезазначений період [PERSON] зарекомендувала себе як безвідповідальна мати, правил внутрішнього розпорядку не дотримувалася, рекомендацій фахівців не виконувала. Єдиним джерелом доходу [PERSON] були державні соціальні виплати. З 15.02.2021 року [PERSON] проживала в цій установі з сином - [PERSON] , [INFO] , за направленням Сумського міського центру соціальних служб, як така, що немає житла та засобів до існування. Вона має намір повернути старших дітей, при цьому реальні плани на життя відсутні, материнська відповідальність несформована. Періодично її відвідує батько третього сина [PERSON] . Він алко- та наркозалежний, власного житла та постійного місця роботи (доходу) не має (а.с.62). Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки. Так, свідок [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та є сестрою співмешканця відповідачки [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що відповідачку знає з 2018 року. Для [PERSON] діти - це засоби для доходу. Їжу вона дітям не готувала, не купувала нічого дітям, грошей на їх утримання в неї постійно не має. В кінці вересня 2021 року [PERSON] разом зі співмешканцем, її братом, повиносили все з квартири її батька та поїхали проживати до м. Ромни. З вересня 2021 року вона нічого не знає про свого брата та [PERSON] . Знає, що будинок в якому вони проживають, їм дала якась благодійна організація. [PERSON] змінювала місце свого проживання кожних два-три місяці. Коли вона приходила до відповідачки в гості, то в приміщенні було завжди не прибрано, ліжок для дітей не було. Відповідач ніде не працювала, та проживала за рахунок коштів, які вона отримувала на дітей від держави. Однак, кошти, які відповідач отримувала на дітей, вона витрачала протягом двох-трьох днів, оскільки вживала алкогольні напої. Діти садочок відвідували лише декілька днів. З відповідачкою вона останній раз спілкувалася у вересні 2021 року. Свідок [PERSON] , яка проживає в м.Боярка Київської області, та є сестрою позивачки [PERSON] та відповідачки [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що під час проживання з відповідачкою діти були постійно голодні, брудні. Дитячий садок діти не відвідували. Сестра [PERSON] постійно питає про гроші, в неї їх завжди немає. Відповідачка зі співмешканцем постійно вживали алкогольні напої. З 23.03.2020 року до кінця літа 2020 року вона сама готувала їжу для малолітніх [PERSON] та [PERSON] , приносила їм, діти накидалися на їжу, оскільки були дуже голодні. Вона носила продукти їм додому. Їх спільна сестра, яка проживає в Німеччині, постійно висилала кошти [PERSON] для дітей, але ці кошти йшли не на дітей. Відповідачка працювати не хотіла, відмовлялася. Дітей [PERSON] карала ні за що, діти їй постійно скаржилися, що мама їх карає. Позивач [PERSON] приїхала та забрала дітей - племінників до себе, оскільки у [PERSON] були нестерпні умови для проживання дітей. Вона не знає, де зараз проживає її сестра, їй лише відомо, що вона виїхала до м. Ромни. З 26 жовтня 2020 року діти проживають разом з сестрою [PERSON] , позивачем по справі [PERSON] в с.Поділ Срібнянського району Чернігівської області. Всі питання щодо їх виховання вирішуються позивачем, без участі та підтримки зі сторони відповідачки. Діти знаходяться на повному утриманні [PERSON] . Позивачка [PERSON] , піклуючись про долю своїх племінників, зверталася з заявами щодо неналежного виконання батьківських обов`язків її сестрою [PERSON] до Сумської міської ради, Уповноваженого Президента України з прав дитини (а.с.15-17,25). З довідки виданої старостою Подільського старостинського округу №101 від 15.12.2020 року вбачається, що з 26 жовтня 2020 року по даний час разом з [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] , проживають її племінники: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Подільський ЗДО «Віночок» Срібнянської селищної ради надав інформацію, що [PERSON] влаштувала дітей до дитячого садочку, піклується про них, матір дітей дітьми не цікавиться (а.с.12). Відповідно до акту обстеження умов проживання дітей в [ADDRESS] діти [PERSON] , [PERSON] мають належні умови проживання, забезпечені всім необхідним, взаємовідносини в сім`ї [PERSON] гарні (а.с.13). Згідно з висновком Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради за період роботи з родиною [PERSON] їй тричі надавалася послуга соціального супроводу, але [PERSON] не вбачала наявність у своїй родині будь-яких проблем. Єдине джерело доходу [PERSON] складала державна соціальна допомога на дітей, яка витрачалася не за призначенням. [PERSON] легко підпадає під негативний вплив сумнівних компаній та схильна до проявів асоціальної поведінки. За час проживання дітей у родині рідної тітки [PERSON] та за результатами заходів щодо належного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків з виховання дітей, забезпечення необхідними умовами для їх проживання та навчання, позитивних змін у сім`ї [PERSON] не відбулося. Вважають за можливе позбавити відповідачку батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.97-98). Відтак, [PERSON] жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує. Ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє зацікавленості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачки від виховання дитини, свідоме нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність належного ставлення до своїх батьківських обов`язків. Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини . Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться їх життям, навчанням, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають відповідачки належно ставитися до виконання батьківських обов`язків, суду не надано. Доводи представника відповідачки, що у [PERSON] склалися складні життєві обставини, не має її вини в такому ставленні до дітей, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідачка не бажає працевлаштуватись, вона отримувала соціальні виплати для утримання дітей, які б при її працевлаштуванні, були б необхідною допомогою для утримання дітей. Вона мала місце проживання з дітьми в Центрі матері та дитини, їй надавався соціальний супровід, була допомога від волонтерів. Сестри відповідачки намагалися підтримати її та її дітей, допомагали [PERSON] , оскільки вони виросли в багатодітній родині. Всі заходи, які вживалися Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, Сумським міським центром соціальних служб, сестрами відповідачки протягом останніх шести років для зміни [PERSON] свого ставлення до виконання батьківських обов`язків, не дали позитивного результату. Тому, суд не вбачає підстав для попередження відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. Така поведінка відповідачки [PERSON] свідчить про її свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а заходи попередження не будуть мати жодного впливу на відповідачку, тому згідно з ст.164 СК України суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2, ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідачка дітей не утримує, є особою працездатного віку, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця. Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 908грн. судового збору (за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав) та на користь держави 908грн. судового збору (за стягнення аліментів).

Outcome: approved