Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Довжанської сільської ради Тернопільського району про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 0,0659 га для ведення садівництва, кадастровий номер 6125282500:01:001:0981, яка розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], який помер 25 квітня 2017 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що її сину [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,0659 га для ведення садівництва, кадастровий номер 6125282500:01:001:0981, яка розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. 25 квітня 2017 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно. Вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку через відсутність оригіналу державного акту. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримала, зіславшись на доводи викладені у позові. Щодо проведення заочного розгляду справи не заперечила. Представник Довжанківської сільської ради у судове засідання не зявився, з невідомої суду на те причини, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позов та заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІУ-УР №2273302, виданим Тернопільським міськ-бюро ЗАГСу від 26 вересня 1962 року та матеріалами спадкової справи за №721/2017 року. З витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ -6104113902017 від 15.11.2017 року встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,0659 га для ведення садівництва, кадастровий номер 6125282500:01:001:0981, яка розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на підстав державного акту від 21.12.1994 року ТР № 06214. Факт належності спірної земельної ділянки [PERSON] підтверджується копію державного акту на право приватної власності на землю серії ТР № 06214, виданого Довжанською сільською радою від 21.12.1994 року. 25 квітня 2017 року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №221793, виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції від 28.04.2017 року, про що зроблено актовий запис за №630. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку площею 0,0659 га для ведення садівництва, кадастровий номер 6125282500:01:001:0981, яка розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та належала спадкодавцю на підставі державного акту від 21.12.1994 року ТР № 06214. Єдиним спадкоємцем за законом майна [PERSON] є його мати [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину . 26 вересня 2017 року [PERSON] подала у Першу Тернопільську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до інформаційної довідки із спадкового реєстру від 26.05.2017 року та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 26.09.2017 року, сформованих державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори встановлено, що 26.05.2017 року після смерті [PERSON] була відрита та зареєстрована спадкова справа. Інших спадкоємці за законом, які б прийняли спадщину не має. Вказаний факт також підтверджується матеріалами спадкової справи, з яких вбачається, що із заявою про прийняття спадщини крім позивача ніхто не звертався. З довідки ДП «Авторитет» за № 1-116 від 02.03.2018року вбачається, що на день смерті [PERSON] за місцем його проживання, разом з ним проживали та були зареєстровані сестра [PERSON] та її син [PERSON] Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. 27 жовтня 2017 року [PERSON] подала до державного нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0659 га для ведення садівництва, кадастровий номер 6125282500:01:001:0981, яка розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району. Постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 27 жовтня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Однак. оформити у нотконторі спадкових прав після смерті [PERSON] на спірну земельну ділянку не може, через відсутність оригіналу державного акту. В матеріалах справи наявні копія державного акту на право приватної власності на землю серії ТР № 06214, виданого Довжанською сільською радою від 21.12.1994 року та витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ -6104113902017 від 15.11.2017 року, яким підтверджується факт належності [PERSON] на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,0659 га для ведення садівництва, кадастровий номер 6125282500:01:001:0981, яка розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області . Згідно з вимогами ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Одним із способі захисту цивільних прав, встановлених ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України є визнання права. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до розяснень викладених у п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0,0659 га для ведення садівництва, кадастровий номер 6125282500:01:001:0981, яка розташована на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту серії ТР№06214 від 21.12.1994 року, у порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], який помер 25 квітня 2017 року.

Outcome: approved