Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на будівлі, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2002 року вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями-спорудами, що розташовані за адресою: с. Давидівці, вул. Молодіжна, 2, Кіцманського району Чернівецької області. Земельна ділянка розміром 0,1951 га цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер №7233582800:02:001:0670, на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: с. Давидівці, вул. Молодіжна, 2, Кіцманського району Чернівецької області, належить їй на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №437343 від 03.11.2006 р. Зазначає, що з метою покращення житлових умов в 2007 році вона отримала дозвільні документи на зведення нового житлового будинку та отримала дозвіл на виконання будівельних робіт. Так, нею було збудовано житловий будинок літ. «Д», загальною площею 143,50 кв.м./ житловою площею 90,50 кв.м., літню кухню літ. «Е». Вказує, що згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій та стан інденерних мереж обстежуваного об'єкта стан оцінюється як задовільний - можлива надійна та безпечна експлуатація. Однак, вказане будівництво проводилось нею з відхиленням від проектної документації, а тому вважається самочинним будівництвом. Через неможливість отримання свідоцтва про право власності на вказані будівлі, просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не прибула, однак 01.11.2018 р. через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача в підготовче судове засідання не прибув, однак 06.11.2018 р. через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 22.02.2002 року АЕР №214563, зареєстрованого в реєстрі за №703, [PERSON] купила житловий будинок з господарськими будівлями-спорудами, що розташовані за адресою: с. Давидівці, вул. Молодіжна, 2, Кіцманського району Чернівецької області. (а.с.6) Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №437343 [PERSON] на підставі рішення 3 сесії 5 скликання Давидівсьої сільської ради №36/3 від 24.07.2006 р. є власником земельної ділянки площею 0,1951 га, що розташована в с. Давидівці Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення якої будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер №7233582800:02:001:0670. (а.с.7) Відповідно до схематичного плану земельної ділянки індивідуального житлового будинку по вул. Молодіжній, 2, в с. Давидівці Кіцманського району Чернівецької області, побудовано самовільно: житловий будинок літ. «Д», літня кухня літ. «Е». (а.с.28) Як вбачається з інформації про результати технічного обстеження обєктів: житловий будинок літ. «Д», літня кухня літ. «Е», по вул. Молодіжній, 2, в с. Давидівці Кіцманського району Чернівецької області встановлено можливість їх надійної та безпечної експлуатації. (а.с.33) Частиною 2\~ст. 373 ЦК України, передбачено, що особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Водночас згідно із частиною третьою\~статті 376 ЦК України\~право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. При цьому слід ураховувати положення ч. 1\~ст. 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу\~\~та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об'єкті нерухомості. Як передбачено статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 32 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд\~\~приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню\~\~у звязку з\~\~ визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав\~\~і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст.15, 16, 328, 392 ЦК України, ст.ст.

Outcome: approved