Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою і повідомила, що вона та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами та на даний час проживають [INFO]. До того як вони приїхали до м. Ладижин Вінницької області, вони проживали [INFO] в Кіровському районі в м. Донецьк Донецької області. 12.06.2017 року у них в м. Донецьк Донецької області народилася донька [PERSON]. Місто Донецьк Донецької області є тимчасово окупованою територією у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та постанови ВРУ від 17.03.2015 року № 254 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Тому, для можливості забезпечення прав та інтересів дитини, оскільки будь-які документи, що отримані в так званій ДНР не визнаються в Україні, зокрема і медичне свідоцтво про народження від 28.12.2017 року ДНР № 977, просила встановити факт народження [PERSON], 12.06.2017 року, у місті Донецьк Донецької області, батьками якої є [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, а вимоги, викладені в заяві про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території задовольнити. [PERSON] в судове засідання не зявився, однак йому повідомлено по телефону про розгляд справи за заявою [PERSON]В, який в телефонному режимі не заперечував що є батьком дитини. Представник Ладижинського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області у судове засідання не зявився, однак начальником відділу [PERSON] подано на адресу суду заяву, в якій зазначено, що відділ просить розглянути дану справу за відсутності представника, у вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року. Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Пунктом 2 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до ч. 1 ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їх згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 146 СК України, ім'я дитини визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 147 СК України, по батькові дитина визначається за іменем батька. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася 12.06.2017 року в м. Донецьк Донецької області. Її батьками є [PERSON] та [PERSON], які є внутрішньо переміщеними особами та на даний час проживають [INFO]. Місто Донецьк Донецької області є тимчасово окупованою територією у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території Україні» та постанови ВРУ від 17.03.2015 року № 254 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості. Із обмінної карти № 91/42 пологового будинку, пологового відділення лікарні, виданого ЦГКБ №24 видно, що у [PERSON] та [PERSON] 12.06.2017 року народилася дочка. Із медичного свідоцтва про народження № 977 від 28.12.2017 року видно, що у [PERSON] 12.06.2017 року народилася дівчинка. Із довідки № 233 від 13.02.2018 року, виданої Ладижинською МТМО, видно, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: вул. Будівельників, б. 67, кв. 811, місто Ладижин Вінницька обл. та знаходиться на обліку первинної медико санітарної допомоги м. Ладижин. Із довідок № [NUMBER] та № [NUMBER] від 23.01.2018 року видно, що [PERSON] та [PERSON] взято на облік внутрішньо переміщеної особи, їх зареєстроване місце перебування: вул. Будівельників, б. 67, кв. 811, місто Ладижин, Вінницька обл., зареєстроване місце проживання: пр-т Ленінський, б. 79, кв. 2, м. Донецьк, Кіровський р-н, Донецька обл. Із довідки № [NUMBER] від 23.01.2018 року видно, що [PERSON] взято на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання/ перебування: вул. Будівельників, б. 67, кв. 811, місто Ладижин, Вінницька обл., зареєстроване місце проживання: пр-т Ленінський, б. 79, кв. 2, м. Донецьк, Кіровський р-н, Донецька обл. Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники та їх дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість громадянами України отримати свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України. На підставі ст.ст.89, 95, 258, 259, 263-265, 317, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 145-147 СК України,

Outcome: approved