Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] 18.09.2009 року шлюб між ними було розірвано, а син проживає разом з нею. Згідно виконавчого листа №2-658/2008, виданого 22.10.2008 року Володарським районним судом Донецької області з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 20% з усіх видів заробітку. На даний час відповідач працевлаштований, а саме: з 03.12.2019 року в ТОВ «Метінвест-МРМЗ» та аліменти стягуються з заробітної плати згідно Постанови Кальміуського відділу ДВС №52914672 від 12.12.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника. Спільний син весь час проживає разом з нею, та вона самостійно займається його вихованням, піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. З огляду на вищевикладене вона вимушена звернутись до суду з даним позовом та просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений Володарським районним судом Донецької області по справі №2-658/2008, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій вказав що позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення, просить проводити розгляд справи у його відсутність. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.12.2007 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, відповідач по справі - [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Виконкомом Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області №203 від 17.04.2020 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з позивачем по справі - [PERSON] . Як вбачається з матеріальв виконавчого провадження ВП №52914672, з відповідача [PERSON] на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 20% з усіх видів заробітку але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 10.09.2008 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обов`язки батьків і дітей випливає, що відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття шляхом сплати аліментів на їх утримання у розмірі, визначеному судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи те, що на теперішній час, станом на 2020 рік, 50% прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років дорівнює 1109 грн, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, тобто змінити розмір аліментів, стягнутих за виконавчим листом №2-658/2008 з розміру 20% з усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на думку суду буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дітей. Враховуючи те, що позовні вимогу відповідають чинному законодавству, суд вважає за можливе змінити (збільшити) розмір стягуваних аліментів, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім цього, суд зазначає, що відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Приймаючи до уваги, що позивачка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позовної заяви, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved