Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини, у якому вказує, що з 22.12.2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З 11.09.2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені через аморальну поведінку відповідача, який зловживав спиртними напоями, і однією сім'єю вони не проживають, спільне господарство сторонами також не ведеться. Дитина проживає разом з матір'ю за її місцем реєстрації Позивачка вважає, що агресивна поведінка відповідача щодо неї, його неврівноваженість, вчинення скандалів і сварок у присутності дитини негативно впиває на розвиток та психіку дитини. Позивачка просить суд визначити місце проживання з нею, т.я. вона, як мати, забезпечить дитині турботу та материнську ласку, належний рівень виховання та розвитку дитини. Позивачка має постійне місце роботи і стабільний дохід, місце проживання, а тому взмозі забезпечити належний рівень матеріального забезпечення дитині, побуту та харчування. Позивачка та її адвокат заявлені позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Крім того, позивачка звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність Відповідач заявлені позовні вимоги визнав, і не заперечує проти того, що дитина проживатиме разом з матір'ю/ У своїй заяві до суду просить про розгляд справи у його відсутність Дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, а також враховуючи пояснення учасників процесу попередніх судових засіданнях, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови №16 від 12.06.2008 «Про застосування судами деяких норм про шлюб та сім'ю», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те з ким із них залишиться дитина, суд виходячи з рівності прав та обов'язків батька та матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке б відповідало інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто із батьків приділяє більш уваги і турботи дитині, вік дитини і схильність кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов проживання. Так, судом установлено, що сторони у справі з 22.12.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З 11.09.2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені через аморальну поведінку відповідача, який зловживав спиртними напоями, і однією сім'єю вони не проживають, спільне господарство сторонами також не ведеться. Через конфліктну ситуацію, яка виникла між сторонами позивачка переїхала проживати за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] Дитина проживає разом з матір'ю за її місцем реєстрації, хоча зареєстрована за місцем проживання батька за адресою [ADDRESS]. Позивачка вважає, що агресивна поведінка відповідача щодо неї, його неврівноваженість, вчинення скандалів і сварок у присутності дитини негативно впиває на розвиток та психіку дитини. Разом з тим,в ході судового розгляду не встановлено прикладів аморальної поведінки відповідача, позивачем суду також не надано належних і допустимих доказів цьому. Кожен з батьків, як мати та і батько, мають постійне місце проживання та роботи, стабільний дохід. Кожен з батьків докладає зусиль щодо навчання і виховання дитини, її матеріального забезпечення, духовного і фізичного розвитку, фізичних і мистецьких здібностей,проявляють турботу про дитину. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, - малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. В ході розгляду даної справи судом не встановлено, виключних обставин, які б дали суду підстави розлучити матір і дитину, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивачки з відповідача необхідно стягнути з понесені нею судові витрати на оплату судового збору у сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved