Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до виконкому Тернівської районної у місті ради про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 31.12.1950 р. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, в період шлюбу ними був побудований будинок №41 по вул.Набережній (рішенням від Криворізького міськвиконкому №545 від 23.11.1967 вулицю переіменовано на Річну, 57) в м.Кривому Розі, а право власності зареєстровано на [PERSON] Домоволодіння №57 по вул. Річна складається з житлового будинку А-1 загальною площею 38,3 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м., господарчих споруд : погребу В, уборної Г, басейну І, водо колонки ІІ, забору №1,2, літньої кухні Б, душу Д. 30.10.1971 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] забрав речі та пішов з дому, з того часу позивачка мешкає одна у спірному будинку. Спадкоємців після смерті [PERSON] немає, ніхто з заявами про прийняття спадщини не звертався. Оскільки позивачка постійно мешкає в домоволодінні № 57 по вул. Річна в м.Кривому Розі, відкрито та безперервно більше 10 років, а тому просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давністі. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі і про відсутність заперечень щодо позову . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення Криворізького міського БТІ, акта звірки та експлікації власником житлового будинку за адресою м.Кривий Ріг, вул. Річна, 57, є чоловік позивача [PERSON], а.с. 4,5,6. 30.10.1971 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, а.с. 7. Актом від 30.11.2016 р., а.с. 8, відміткою в паспорті про реєстрацію місця проживання, а.с. 3., встановлено, що [PERSON] з 1971 року мешкає за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Річна, 57, та несе витрати на сплату комунальних платежів, а.с. 54-59. 20.10.1985 [PERSON] помер, а.с. 7. Після його смерті заповіти не посвідчувались, з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався та свідоцтво про право на спадщину не видавалось, а.с.88-93. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно п. 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~правила\~ст. 344 ЦК України\~про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Згідно ч. 4\~ст. 344 ЦК України\~право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Окрім цього, відповідно до ч. 2\~ст. 344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якою цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Оскільки починаючи з листопада 1971 року по теперішній час позивач фактично добросовісно, відкрито безперервно володів та користувався нерухомим майном, а саме спірним житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями і спорудами, утримував його, власник його відсутній, то суд приходить до висновку про те, що позивач набув права власності на вказаний будинок на підставі\~ст. 344 ЦК України, та, з урахуванням визнання відповідачем позову, позов слід задовольнити. На підставі викладеного, ст. 344 ЦК України,\~

Outcome: approved