Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON]. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], уродженцем м.Жуковський Московської області, Російська Федерація, громадянином Російської Федерації, який проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS], 99000, та проживаючи в м.Севастополь, [INFO] у пологовому будинку №2 м.Севастополь, народила дитину, хлопчика, про що їй було видане медичне свідоцтво про народження №242 від 20 квітня 2014 року, за формою №103/о, затвердженою наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м.Севастополі 8 травня 2014 року видане свідоцтво про народження [PERSON], [NUMBER], на бланку «Україна», але в той час, коли м.Севастополь вже було окуповано Російською Федерацією. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Знам'янка Знам'янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки для підтвердження факту народження дитини було пред'явлено медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а саме, пред'явлене медичне свідоцтво про народження (дублікат) [NUMBER] від 26.02.2016, але вже видане за процедурою та законодавством Російської Федерації, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації, складене на російській мові. Встановлення факту народження необхідне для реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження. Заявник у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, надала суду заяву, в якій просить задовольнити заяву у повному обсязі та розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення вимог заявника, просив суд розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], Україна, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, 20 квітня 2016 року о 10 годині 48 хвилин народила дитину, хлопчика, у пологовому будинку №2 м.Севастополь, про що свідчить копія медичного свідоцтва про народження №242 від 20 квітня 2014 року, виданого пологовим будинком №2 м.Севастополь, за формою №103/о, затвердженою наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545 (а.с.14). Відповідно до наданих копій паспортів, [PERSON], [INFO], уродженка смт.Знам'янка Друга Знам'янського району Кіровоградської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], є громадянкою України; [PERSON], [INFO], уродженець м.Жуковський Московської області, Російська Федерація, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], є громадянином Російської Федерації (а.с.6-12). Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 30 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м.Севастополі було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №982 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.13). На підставі медичного свідоцтвапро народження №242 від [INFO], виданого пологовим будинком №2 м.Севастополь, за формою №103/о, затвердженою наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м.Севастополі 8 травня 2014 року видане свідоцтво про народження [PERSON], [NUMBER] (а.с.16). Свідоцтво про народження видане на бланку «Україна», але в той час, коли м.Севастополь вже було окуповано Російською Федерацією. Зокрема, місто Севастополь Законом України від 15.04.2014 №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на час видачі такого свідоцтва, тобто, станом на 8 травня 2014 року, вже було визначено тимчасово окупованою територією. Маючи намір здійснити реєстрацію народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України, заявник отримала від медичного закладу, в якому народжувала дитину, медичне свідоцтво про народження (дублікат) [NUMBER] від 26.02.2016, але вже видане за процедурою та законодавством Російської Федерації, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації, складене на російській мові(а.с.17). Як вбачається з копії листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Знам'янка Знам'янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області за вих.№174/03/03-39 від 07.04.2016, відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м.Знам'янка Знам'янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області письмово відмовив у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.15). Таким чином, на даний час факт народження дитини не було зареєстровано у встановленому законом порядку у зв'язку з визнанням м.Севастополь тимчасово окупованою територією, що, у свою чергу, призвело до пропущення заявником на теперішній час строку реєстрації народження дитини, і, відповідно, за таких обставин, заявник не може зареєструвати народження сина. Відповідно до ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, один з батьків якої на момент її народження був громадянином України. Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року №3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 8 серпня 2006 року N545), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебуванні дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 січня 2013 року N9. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ч.1 ст.17 цього ж Закону, у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 1 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи у певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до статті 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Судом встановлено, що медичне свідоцтво про народження форми 103/о заявник отримати у медичному закладі м.Севастополь позбавлена можливості, оскільки територія Автономної Республіки Крим та м.Севастополь на даний час є тимчасово окупованою та форма цього бланку, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006, на теперішній час не використовується, а отримане медичне свідоцтво про народження за формою, затвердженою Міністерством охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації, не може бути нею використане для реєстрації дитини на території України. Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась. Встановлення факту народження дитини [PERSON] необхідне для реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження. Судом встановлено, що заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право. Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження дитини - [PERSON], місце народження м.Севастополь. Дані обставини підтверджуються доказами зібраними у справі, зокрема копією паспорту заявника, копією свідоцтва про шлюб, копіями документів, що видані окупаційною владою м.Севастополя, що не мають юридичної сили, але сприймаються судом як докази в даній справі, а саме: копією свідоцтва про народження, медичної довідки про народження. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту народження дитини має юридичне значення, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити свідоцтво про народження дитини і чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення даного юридичного факту, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність заяви про встановлення юридичного факту, а саме, факту народження дитини, на підставі чого заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.1, п.1 ст.3, ст.4, ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved