Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Вимоги мотивує тим, що з січян 2013 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , від сумісного проживання з яким, [INFO] народилася донька - [PERSON] . Вказала, що [PERSON] визнав себе батьком дитини, однак у зв`язку з різними погладами на життя, вони припинили сімейні стосунки з ним та останній поїхав на заробітки до м. Москви, а потім до м. Києва. 31.07.2014 року була проведена державна реєстрація народження доньки заявниці відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Вказала, що [INFO] [PERSON] помер, однак так і подав заяву до органу реєстрації актів цивільного стану про визнання себе батьком дитини, хоча і збирався це зробити. У зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження доньки заявниці відомості про батька вказані за її вказівкою, а факт батьківства [PERSON] відносно дочки [PERSON] необхідний їй для захисту немайнових прав дитини, тому заявник звернулася з зазначеною заявою до суду. Заявник та її представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві, підтримали у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи без його участі, вказавши на підтримку заявлених вимог. Суд, заслухавши заявника, представника заявника, свідків, дослідивши докази по справі, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. За приписами п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли ймовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Судом встановлено, що [PERSON] , який, згідно свідоцтва про смерть серіїх [NUMBER] , помер [INFO] , є батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Бердянську Запорізької області. Факт батьківства підтверджується копією домової книги для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] , відповідно до якої, у зазначеному будинку були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] з 05.07.2014 року та [PERSON] з 01.08.2014 року, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 310/2243/16 -ц від 28.04.2016 року , з якого також вбачається, що заявниця та [PERSON] дійсно проживали однією сім`єю в фактичних шлюбних відносинах. Також факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , 2014 р.н. підтвердили його батьки - [PERSON] та [PERSON] , допитані в судовому засіданні в якості свідків, а також друг родини - [PERSON] . Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для захсиут особистих немайнових прав дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Бердянську Запорізької області відносно [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Бердянську Запорізької області. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved