Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу [PERSON], в якому просила визнати дії відповідача в частині заведення спадкової справи за заявою племінниці померлої [PERSON], яка надала докази фактичного прийняття спадщини після померлої тітки [PERSON] неправомірними. Вимогу мотивує тим, що 01.04.1999 року померла її тітка [PERSON], [INFO] Після її смерті спадкоємцем за законом залишилась рідна сестра покійної [PERSON], яка є матірю позивача. За життя [PERSON] не встигла оформити спадщину після смерті сестри [PERSON] та 20.07.2013 року померла. В липні 2017 року їй стало відомо, що її рідна сестра [PERSON] подала заяву до приватного нотаріуса [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки [PERSON] 20.07.2017 року позивач також звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку після смерті тітки [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на час відкриття спадщини вона постійно із спадкодавицею [PERSON] не проживала та не подала протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавиці заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, доказів фактичного прийняття спадщини не надала. Щодо майна померлої [PERSON] 17.07.2017 року заведена спадкова справа за №155/2017 за заявою племінниці померлої [PERSON], яка надала докази фактичного прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] З такими діями відповідача позивач не погоджується, оскільки відповідач повинна була при прийнятті документів від [PERSON] врахувати вимоги законодавства, які діяли на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] Після смерті [PERSON] всі її документи залишались в її сестри [PERSON], яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивач вважає, що єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] була її рідна сестра [PERSON] Племінниця померлої [PERSON], [PERSON], не може бути спадкоємицею майна тітки за законом, а тому саме вона є спадкоємицею ? частки майна за законом, яке належало матері [PERSON] на день смерті та прав на ? частку майна, яке належало рідній сестрі її матері, [PERSON], спадкоємицею якою була [PERSON], яка спадщину після смерті сестри прийняла, оскільки ощадні книжки померлої тітки були у її матері, а не в її сестри [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав і померла. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засіданні не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Також відповідач надала до суду заперечення проти позовної заяви, в якому просила відмовити в задоволенні позовної заяви [PERSON], мотивуючи тим, що заведення нею спадкової справи щодо майна померлої 01.04.1999 року [PERSON] за заявою [PERSON] цілком відповідає вимогам законодавства. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] та [PERSON] і їй відомо, що [PERSON] проживала одна та лише допомагала нянчити дітей. Після смерті [PERSON] її документи, на її думку, були у [PERSON], яка не могла оформити спадок, оскільки в неї не було коштів. Поховання проводили всі разом. Свідок [PERSON] суду показала, що проживала по сусідству з [PERSON] та [PERSON], а тому їй відомо, що будинок побудував батько [PERSON] та [PERSON] Григорій і вони проживали по своїх частинах будинку. [PERSON] нянчила сина [PERSON] Олексія. До дня смерті [PERSON] з нею ніхто не проживав, вона проживала одна. [PERSON] працювала лікарем на «Швидкій допомозі» допомагала [PERSON], лікувала її. За документи їй нічого не відомо, хто їх забрав не знає. Свідок [PERSON] суду показав, що він є сусідом, знав [PERSON] і як він думає проживала вона одна в своїй половині будинку. Про документи йому нічого не відомо. Після смерті [PERSON] в її частині будинку ніхто не проживав. Свідок [PERSON] суду показав, що позивач є його дружиною і він знає, що [PERSON] та [PERSON] проживали по окремих квартирах та вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] ніхто не проживав в її частині будинку. Документи були в його тещі в шкафу. Документи на земельний пай дружина забрала, а де інші документи йому не відомо. Тітку хоронили всі разом. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] є її матір'ю і що вона в 2014 році переселилася з Луганської області та почала проживати в частині будинку, в якому проживала [PERSON] На даний час вони вже закінчили ремонт. До цього ремонт ніхто не робив. Документи на будинок залишились у її матері. За життя [PERSON] заповідала свою частину будинку її брату Олексію. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є подругою [PERSON] і разом з нею почала робити ремонт в тій частині будинку де проживала [PERSON] На той час ще була живою її мати. [PERSON] вона не знала. Свідок [PERSON] суду показав, що він одружений з дочкою [PERSON] і до травня 2014 року вони проживали в Луганській області, однак в травні він відправив сім'ю в смт. Ємільчине, а осінню того ж року приїхав сам. Коли приїхав одразу почав робити ремонт в квартирі № 2 тому, що там були не належні умови для проживання. Знав він лише [PERSON], оскільки до того як одружитись декілька разів приїздив у гості. [PERSON] він не знав. Оцінюючі наявні у справі письмові докази, пояснення свідків, пояснення позивача та третьої особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню. Так судом встановлено, що рідні сестри [PERSON] та [PERSON] проживали в будинку, який розділений на дві квартири за адресою: [ADDRESS] та кв.2 відповідно. 01 квітня 1999 року померла [PERSON], яка проживала у [INFO]. 20 липня 2013 року померла [PERSON], яка проживала в квартирі №1 вказаного будинку. За життя [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] не зверталась. 14.07.2017 року племінниця [PERSON] - [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] після смерті її тітки [PERSON] На підтвердження місця відкриття спадщини [PERSON] надала довідку Ємільчинської селищної ради від 13.07.2017 року про місце реєстрації проживання померлої [PERSON] на час смерті 01.04.1999 року. На підтвердження факту смерті [PERSON] надала свідоцтво про смерть І-ТП № 110139, видане 02.04.1999 року ВРАЦС Ємільчинського району, також [PERSON] надала копії документів щодо її родинних стосунків зі спадкодавцем та ощадну книжку померлої [PERSON], що свідчить про прийняття нею спадщини. Тоді ж приватним нотаріусом [PERSON] було перевірено відсутність заведеної спадкової справи іншим нотаріусом за даними Спадкового реєстру, витяг №48408560 (а.с.31) та заведено спадкову справу №155/2017. Згідно зі ст.549 ЦК України (1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини. Виходячи зі змісту наведеної норми закону, прийняття спадщини може підтверджуватись діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління чи володіння спадковим майном. Факт прийняття спадщини [PERSON] підтверджується знаходженням у неї ощадної книжки померлої [PERSON] та інших документів останньої, які вона отримала відразу після відкриття спадщини до спливу шестимісячного терміну. (а.с.88-103). Відповідно до п.2.1. гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Виходячи з вищевикладеного та інших положень Порядку нотаріус при надходженні першої заяви від будь-якої особи, яка вважає, що має спадкові права щодо померлої особи, повинен встановити місце відкриття спадщини та перевірити чи не заведена спадкова справа іншим нотаріусом за даними зі Спадкового реєстру. При відповідності місця відкриття спадщини місцю відкриттю спадкової справи і відсутності заведеної справи у іншого нотаріуса нотаріус зобов'язаний завести спадкову справу за заявою громадянина, що звернувся за реалізацією своїх спадкових прав. Процедура заведення спадкової справи є початком нотаріального провадження. І вже в процесі нотаріального провадження нотаріус має перевірити наявність підстав для закликання до спадкування осіб, які подали заяви про видачу свідоцтв - п.4.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: «При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Таким чином вже після заведення спадкової справи нотаріус перевіряє підстави до закликання до спадкування особи, за заявою якої заведена спадкова справа - родинні стосунки з померлою особою, факт прийняття спадщини, склад спадкового майна тощо, для чого може робити запити і витребувати необхідні документи від осіб і організацій. Якщо за зібраними в спадковій справі документами нотаріус прийде до висновку, що особа, за заявою якої заведена спадкова справа, не має права на спадкування за померлою особою, він може відмовити їй у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, про що виносить відповідну постанову. Отже, дії приватного нотаріуса [PERSON] чітко відповідають вимогам п.2.1. гл.10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, а також положенням ст.549 ЦК України (1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини), а тому позовні вимоги про визнання дій нотаріуса неправомірними в частині заведення спадкової справи є безпідставними.

Outcome: dismissed