Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири, мотивуючи тим, що 22.05.2015 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Селявіною С.В. був посвідчений договір дарування житлового будинку та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також земельної ділянки площею 0,0744 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстр. № [NUMBER], згідно якого дарувальник [PERSON], безоплатно передала у власність відповідача - [PERSON], обдарованого, а відповідач прийняв у дар на праві власності вищезгадані житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований. Позивачка вважає, що вищезгаданий правочин повинен бути визнаний недійсним у зв'язку з тим, що у момент його здійснення не були дотримані вимоги актів цивільного законодавства, а саме: відчужений житловий будинок належав їй на підставі Договору довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчуком С.А., 13.07.2002 року, за реєстровим № 5120. Право власності на будинок було зареєстровано за № [NUMBER] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.10.2013 року. Договір довічного утримання був укладений між позивачкою і її матір'ю [PERSON], за якою явона доглядала до дня її смерті. 07.10.1997 року між позивачкою і [PERSON] було укладено шлюб, [INFO] останній помер. Поскільки майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), тобто предмет дарування, на день вчинення оспорюваного правочину, являвся спільним майном подружжя. Оскільки позивачка постійно проживала в будинку та не розуміла, що необхідно нотаріально оформити прийняття спадщини, тобто через об'єктивні обставини не здійснювала заходів щодо оформлення прийняття спадщини. Крім зазначеного, позивачка вказує, що договір від 22.05.2015 року, насправді вона мала на меті укладення договору довічного утримання (напередодні саме про це йшла мова із відповідачем). Між тим, оскільки в силу похилого віку та за станом здоров'я вона потребує сторонньої допомоги, не розуміла правової природи й змісту правочину. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги змінили, просили визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.0744 га., по [ADDRESS], а іншу 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки залишити за відповідачем. Зміну позовних вимог позивачка та її представник мотивують тим, що [PERSON] на даний час втратила паспорт, а його відновлення потребує додаткового часу та витрат коштів, крім того представник відповідача та відповідач зазначають, що відповідач постійно проживає за кордоном і часу для здійснення нотаріальних дій щодо переоформлення житлового будинку у нього немає. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2015 року приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Селявіною С.В. був посвідчений договір дарування житлового будинку та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0744 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстр. № [NUMBER], відповідно до котрого позивчка, як дарувальник, безоплатно передала у власність відповідача - [PERSON], обдарованого, а відповідач прийняв у дар на праві власності вищезгадані житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований. В силу ч. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 328 ЦК України право власносі набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги [PERSON] є законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved