Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема, право на земельну частку (пай) розміром 5,49 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували у колективній власності колишнього КСП «Червоний Партизан», згідно сертифіката серії [NUMBER] . [PERSON] за життя склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] у [PERSON] на зберіганні залишилися всі документи спадкодавця, перші роки після смерті спадкодавця [PERSON] приїздила у с. Козари Носівського району Чернігівської області, доглядала за житловим будинком [ADDRESS] та присадибною земельною ділянкою, а тому в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вона ( [PERSON] ) вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняла, але отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та було успадковане [PERSON] після її смерті, не має можливості у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , а також через те, що відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] після її смерті. [PERSON] просила: - встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 5,49 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належало [PERSON] та було успадковане [PERSON] після її смерті. У судове засіданні позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позов [PERSON] , просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 5,49 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП «Червоний Партизан», 30 березня 1996 року на її ім`я на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації № 155 від 1 липня 1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 624 від 30 березня 2004 року, що підтверджується копією сертифікату (а.с. 16-17) та довідкою відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 22 жовтня 2018 року (а.с. 18). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що 11 грудня 1996 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 19). Таким чином, в силу ст. 534 ЦК УРСР [PERSON] , як особа, визначена у заповіті, має право на спадкоємство після смерті [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленнями Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 2013/01-17 від 4 квітня 2019 року (а.с. 29) та Носівської районної державної нотаріальної контори № 501/01-16 від 8 квітня 2019 року (а.с. 30). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Абзацом 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. У судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] у [PERSON] на зберіганні залишилися всі її документи, в тому числі і сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . Перші роки після смерті [PERSON] . [PERSON] приїздила у с. Козари Носівського району Чернігівської області, доглядала за житловим будинком [ADDRESS] та присадибною земельною ділянкою, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві. Таким чином, [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка - [PERSON] , [INFO] на її ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що підтверджується копією спадкової справи № 19/2014 до майна померлої [PERSON] (а.с. 38-121). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та було успадковане [PERSON] після її смерті, у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , а також через те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] після її смерті. 6 грудня 2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Науменко М.Г. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що підтверджується її копією (а.с. 21). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволить їй успадкувати право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] та було успадковане [PERSON] після її смерті, у порядку спадкування після смерті [PERSON] . За таких обставин позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що є законні підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке належало померлій [PERSON] та було успадковане [PERSON] після її смерті, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved