Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй на підставі державних актів серії ЯЗ № 272259 та ЯЗ № 272260 земельні ділянки площами 2,5037 га, кадастровий номер 7423887000:02:001:2868, та 0,6182 га, кадастровий номер 7423887000:02:001:0823, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території колишньої Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки у зв`язку із допущеною розбіжністю між площею земельних ділянок, яка зазначена у державних актах, та інформацією, яка внесена до Державного земельного кадастру про земельну ділянку. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7423887000:02:001:2868 та 7423887000:02:001:0823, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території колишньої Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, на її ім`я 4 листопада 2008 року були видані державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 272259 та ЯЗ № 272260, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15-16). З матеріалів справи (а.с. 15-26) вбачається, що площа зазначених земельних ділянок відповідно до державних актів становить 2,50 га та 0,62 га, а відповідно до інформації, яка міститься в Державному земельному кадастрі 2,5037 га та 0,6182 га. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 155/2020 до майна померлої [PERSON] (а.с. 43-46). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належні їй на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 272259 та ЯЗ № 272260 земельні ділянки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначені спадкові земельні ділянки в зв`язку із наявною розбіжністю між площею цих земельних ділянок, яка зазначена у державних актах, та інформацією, яка внесена до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 667/02-31 від 25 червня 2021 року (а.с. 29). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Таким чином, при визнанні за позивачем права власності на вищезазначені земельні ділянки підлягає зазначенню їх площа відповідно до інформації, яка міститься у Державному земельному кадастрі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved