Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - [PERSON] , Білозерська державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Бєлозерської районної державної адміністрації про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, визнання права спільної сумісної власності на придбане майно, поділ та виключення майна зі спадкової маси, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з 1992 року проживала з [PERSON] однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Крім того, між ними були усталені відносини, що притаманні подружжю: мали спільнпй бюджет та побут, піклувалися один про одного, спільно несли витрати, повізанні з ремонтом та утриманням житла, а також придбання побутової техніки, меблів та інші витрати, підтримували шлюбні відносини. Ними було подано заяву про реєстрацію шлюбу. В період спільного проживання за спільні кошти ними було придбано рухоме та не рухоме майно. У 2009 році нежитлові приміщення із літ.П - загальною площею 575,4 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS] . Разом зробили реконструкцію та ремонт у вказаних приміщеннях задля облаштування в них пекарні. Також було придбано та встановлено обладнання: дві печі для випікання хлібу, три чани, два розділювача тіста, три каталки для тіста з палетами, дві машини для нарізки хліба. В пекарні вони працювали разом. У 2010 році магазин продовольчих товарів з відділом промислових товарів, розташований за адресою: [ADDRESS] . В 2011 році двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Право власності на вказне вище нерухоме майно було зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно На підставі викладеного, норм ст.ст.3,74 СК України, ст.368 ЦК України просила: 1.встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 09 лютого 2007 року; 2.визнати право спільної сумісної власності на майно, придбане [PERSON] та [PERSON] за час спільного проживання однією, а саме: нежитлові приміщення літ. «П» загальною площею 575,4 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS] ; магазин продовольчих товарів з відділом промислових товарів, розташований за адресою: [ADDRESS] ; двокімнатну квартиру [ADDRESS] ; 3.визнати, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на вказане вище нерухоме майно становить Ѕ частину; 4. визнати на нею право власності на Ѕ частину: нежитлових приміщеннь літ. «П» загальною площею 575,4 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS] ; магазину продовольчих товарів з відділом промислових товарів, розташований за адресою: [ADDRESS] ; двокімнатної квартири [ADDRESS] ; 5.виключити Ѕ частину нежитлових приміщеннь літ. «П» загальною площею 575,4 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS] ; магазину продовольчих товарів з відділом промислових товарів, розташований за адресою: [ADDRESS] ; двокімнатної квартири [ADDRESS] з об`єктів спадкового майна; 6.поділити між нею та відповідачем рухоме майно: визнавши за нею право власності на багатоярусну хлібопекарню РАNTER-180, зав. № 1927 - 1 шт., вартістю 798000грн; машину для різання тіста МР-2100, зав. № 010709 - 1 шт., вартістю 133000 грн.; спіральний змішувач тіста НYМ-100 зав. № 09165 - 1 шт., вартістю 133000 грн.; машину для скруглення тіста СМ-3000, зав. № б/н - 1шт., вартістю 266000 грн.; спіральний візок для палета, зав. № б/н - 2 шт., разом з спіральними палетами для тіста, зав. № б/н - 40 шт., вартістю 80000грн. (за набір 1 спіральний візок з 20 спіральними палетами для тіста), всього 160 000 грн. (80000х2 набори), шпільки-візки для лотків з хлібом, зав. № б/н - 12 шт., вартістю 1000 грн./шт., а всього: 12 000 грн. (1 000 грн. х 12 шт.); лотки для хліба дерев`яні - 200 шт., вартістю 10 грн./шт., а всього: 2000 грн. (10 грн. х 200 шт.), відстійник для підходу тіста - 1 шт., вартістю 5000,00 грн., машину для нарізки хліба, зав. № б/н, - 1 шт., вартістю 53 200 грн./шт., всього на суму 1 562 200 грн.; залишити у спадковій масі рухомого майна, успадкованого відповідачем: багатоярусну хлібопекарню РАNTER-180, зав. № б/н - 1 шт., вартістю 798000грн; машину для різання тіста МР-2100, зав. № б/н - 2 шт., вартістю 133000 грн.; спіральний змішувач тіста НYМ-100 зав. № б/н - 2 шт., вартістю 133000 грн., а всього 266 000 грн (133000х2); машину для розтягування тіста LM-3000, зав. № б/н 1 шт., вартістю 160000 грн.; спіральний візок для палета, зав. № б/н - 2 шт., разом з спіральними палетами для тіста, зав. № б/н - 40 шт., вартістю 80000грн. (за набір 1 спіральний візок з 20 спіральними палетами для тіста), а всього: 160 000 грн. (80000 грн. х 2 набора); лотки для хліба дерев`яні - 200 шт., вартістю 10 грн./шт., а всього: 2000 грн. (10 грн. х 200 шт.); машину для нарізки хліба, зав. № б/н, - 1 шт., вартістю 53 200 грн./шт., всього на суму 1 439 200 грн. Стягнути з відповідача на її користь 5000 грн. за перевищення частки у спадковому майні та судові витрати. Позивач та її представник позовні вимоги підтримали з урахуванням уточнень, просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. В останнє судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку. Представники третіх осіб Білозерської державної нотаріальної контори, органу опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку. Враховуючи подані заяви та належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання суд вважає можливим розглянути справи у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] з 09 лютого 2007 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік та дружина за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, спільно несли витрати, пов`язані з ремонтом на утримання житла, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина, спільно. За час їх спільного проживання було придбано не рухоме майно. Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 01.07.2009 року було придбано нежитлові приміщення літ. «П» загальною площею 575,4 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10). Право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.07.2009 року за [PERSON] . Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 17.11.2010 року було придбано магазин продовольчих товарів з відділом промислових товарів, розташований за адресою: [ADDRESS] за 88 197,00 грн.(а.с.46-48). Право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.12.2010 року за [PERSON] (а.с.48 зворот). Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 31.08.2011 року було придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS] за 39 485,00 грн.(а.с.51). Право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 31.08.2011 року за [PERSON] (а.с.51 зворот). Крім того за період їх спільного проживання було придбано рухоме майно, а саме: багатоярусну хлібопекарню РАNTER-180, зав. № 1927 - 1 шт., вартістю 798000грн; багатоярусну хлібопекарню РАNTER-180, зав. № б/н - 1 шт., вартістю 798000грн; машину для різання тіста МР-2100, зав. № 010709 - 1 шт., вартістю 133000 грн.; машину для різання тіста МР-2100, зав. № б/н - 1 шт., вартістю 133000 грн.; спіральний змішувач тіста НYМ-100 зав. № 09165 - 1 шт., вартістю 133000 грн.; спіральний змішувач тіста НYМ-100 зав. № б/н - 2 шт., вартістю 133000 грн./шт.., а всього вартістю 266 000 грн.; машину для скруглення тіста СМ-3000, зав. № б/н - 1шт., вартістю 266000 грн.; машину для розтягування тіста LM-3000, зав. № б/н 1 шт., вартістю 160000 грн.; спіральний візок для палета, зав. № б/н - 4 шт., разом з спіральними палетами для тіста, зав. № б/н - 80 шт., вартістю 80000грн. (за набір 1 спіральний візок з 20 спіральними палетами для тіста), всього 320 000 грн. (80000х4 набори), шпільки-візки для лотків з хлібом, зав. № б/н - 12 шт., вартістю 1000 грн./шт., а всього: 12 000 грн. (1 000 грн. х 12 шт.); лотки для хліба дерев`яні - 400 шт., вартістю 10 грн./шт., а всього: 4000 грн. (10 грн. х 400 шт.), відстійник для підходу тіста - 1 шт., вартістю 5000,00 грн., машину для нарізки хліба, зав. № б/н, - 2 шт., вартістю 53 200 грн./шт., а всього: 106 400 грн. (53200 грн. х 2 шт.), всього на суму 3 134 400 грн. 08.09.2017 [PERSON] та [PERSON] подали заяву про державну реєстрацію шлюбу до виконавчого комітету Антонівської селищної ради. Реєстрацію шлюбу призначено на 19.10.2017 року о 11.00 год (а.с.11). [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкова справа №453/2017 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори за заявою [PERSON] , яка діє від імені свого малолітнього сина [PERSON] від 09.10.2017 року про прийняття спадщини. Також із заявою про прийняття спадщини звернулася 17.10.2017 року [PERSON] .. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] із [PERSON] , який помер [INFO] , факт ведення спільного господарства та спільного побуту. Аналіз поданих заявником письмових доказів у сукупності з показаннями свідків доводять суду факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 09.02.2007 року по [INFO]. Відповідно до вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, сторони зобов`язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В силу ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно п. 5 ч. 1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до положень ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст.36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Разом із тим, згідно зі ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Тобто, при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі №6-97цс11, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Також згідно з ч.4 ст.368 ЦК України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Отже, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.368 ч.3 ЦК України). За частиною 2 статті 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року у справі №6-2253цс15 та постанові Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду у справі №61-30273ск18 від 15.08.2019 року які, відповідно до ст.360-7 ЦПК України, мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, дійшов висновку про наявність правових підстав для захисту прав позивача в обраний ним спосіб. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає також стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 10 045,20 грн., з яких: 1235,20 грн.,сплачених згідно квитанції № 0.0.888131097.1 від 09.11.2017 року та 8 810 грн., сплачених згідно кивтанції 0.0.995762487.1 від 23.03.2018 року. Крім того, у відповідності до вимог ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Суд вважає, що на теперішній час відпала необхідність в застосуванні заходів забезпечення позову, а тому вони підлягають скасуванню. На підставі викладеного, ст.3,57, 60 СК України, ст.ст. 1259,1258,1261, 1264 ЦК України,

Outcome: approved