Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на наступні обставини. 12.10.2018 року між нею та [PERSON] укладено договір позики, за яким відповідач отримав від неї грошову суму в розмірі 6000,00 (шість тисяч) доларів США та зобов`язався їх повернути до 19.10.2018 року. На підтвердження укладення договору позики позичальником була надана розписка позичальника. Вважає, що зобов`язання за договором має бути виконане в іноземній валюті. За прострочення виконання зобов`язання боржник має сплатити суму 3 % річних простроченої суми заборгованості за період з 20.10.2018 року по 17.10.2019 року, яка складає 179,01 доларів США. Свої зобов`язання по поверненню грошових коштів Відповідач не виконав. Просила стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , суму неповернутої позики в розмірі 6000,00 доларів США., відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 179,01 доларів США. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату. Час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про розгляд справи, не повідомив про причини своєї відсутності, відзиву на позов не надав. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. 12.10.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за яким позивач передала, а відповідач отримав від неї грошову суму в розмірі 6000,00 (шість тисяч) доларів США та зобов`язався їх повернути до 19.10.2018 року, що підтверджується розпискою позичальника. Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У строк, визначений договором, а саме 19.10.2018 року [PERSON] зобов`язання за договором позики не виконав. В зв`язку з чим, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума боргу за договором позики в розмірі 6000,00 доларів США. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Зобов`язання за договором позики, укладеним між [PERSON] та [PERSON] вважається простроченим з 20.10.2018 року, датою звернення до суду з позовом є 17.10.2019 року, отже період, за який здійснюється нарахування трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості становить 363 дні. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється наступним чином: 179,01 доларів США (сума трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості)= 6000,00 (сума заборгованості) : 365 (кількість днів у році) х 363 (кількість днів у році) : 100% х 3%. Великою Палатою Верховного Суду за наслідками розгляду справи у постанові від 16.01.2019 № 373/2054/16-ц висловлено правову позицію згідно якої, Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 6000,00 доларів США, а також суму трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості 179,01 доларів США. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає, також необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1534,25 гривень. На підставі статей 526, 530, 625, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved