Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів із [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] на період її навчання посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини від шлюбу між сторонами; 11.09.2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На даний час [PERSON] навчається у Львівському національному медичному університеті імені Данила Галицького та, оскільки коштів на утримання дочки недостатньо і вона потребує додаткових витрат для життя, отримання освіти, - позивач просить присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання дочки на період навчання у розмірі 2000грн. в місяць. У судовому засіданні позивач [PERSON] у підтримання своїх вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, наполягала на присудженні аліментних зобов'язань в сумі 2000грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов по суті власних пояснень визнав частково та ствердив, що у зв'язку із наявним у нього матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти в меншому розмірі, ніж просить позивач, - згідний оплачувати 200грн. в місяць через те, що фактично його щомісячний дохід є значно нижчим, аніж вказує позивач, що проживає із іншою жінкою, несе витрати по утриманню квартири, на власне лікування та має інші видатки, про що суду подав письмове пояснення. Надалі у зв'язку із сумнівом батьківства має намір порушити в суді такий спір для припинення стягнення аліментних зобов'язань. Вислухавши пояснення сторін та з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав: Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони у цивільній справі. Згідно довідки №402, виданої 27.02.2015 року Львівським національним медичним університетом імені Данила Галицького, [PERSON] дійсно навчається на першому курсі медичного факультету №2 цього вузу, термін навчання до [INFO] У судовому засіданні під час розгляду цивільної справи встановлено, що [PERSON] частково виконував обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини. У зв'язку з цим суд надає віри позивачу [PERSON] в тому, що фактично на утримання дочки [PERSON] саме нею використовувались та затрачалися значні кошти на утримання повнолітньої дитини: на харчування, одяг, при необхідності на лікування та інші потреби, але про це документально підтвердити їй складно, оскільки фактично не збирала доказів. Із пояснень відповідача [PERSON] при з'ясуванні обставин справи установлено, що він не згідний повністю із позовом, так як фактично на руки отримує пенсію в розмірі 2164грн. щомісяця і з цих коштів достатнім для його можливостей проживати і водночас сплачувати на час навчання аліментні зобов'язання було б правильним присудити до стягнення на час навчання дочки у межах 1/3 частини, що становить у межах 700грн. щомісячно. Як установлено у судовому засіданні з пояснень позивача, що не заперечив відповідач, [PERSON] офіційно працює, має дохід, що в середньому на один місяць становить в межах 2500грн.; у неї на повному матеріальному утриманні є дочка [PERSON]. Аналізуючи наведене, пояснення сторін, ураховуючи інтереси дитини, котра навчається, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, суд прийшов до висновку в необхідності присудити стягувати аліменти в розмірі по 700 грн. з відповідача щомісячно на утримання дочки [PERSON] у користь матері [PERSON] до закінчення навчання 01.07.2020 року з часу пред'явлення такого позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. принцип 6, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові, розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За законодавством України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Тому, аналізуючи зібрані докази, пояснення сторін, слід присудити до стягнення щомісячні кошти (аліменти) з [PERSON] в користь [PERSON] на період навчання дочки [PERSON] в розмірі по 700 грн. щомісячно, роз'яснивши сторонам, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Тому при вирішенні спору суд виходить із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу пояснень позивача та відповідача, представлених ними документів. Під час судового розгляду позивач не довела суду, що саме визначений нею розмір аліментів у позовній заяві слід присудити до стягнення; відповідач по суті пояснень позов заперечував з питання оспорювання батьківства, однак наприкінці судового розгляду справи позов визнав частково. У зв'язку з таким вирішенням між сторонами спору, відповідно до встановленого порядку розподілу судових витрат такі підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в розмірі 243,6грн.

Outcome: partial