Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ГТУЮ у Донецькій області про визнання права власності на грошовий вклад свого батька [PERSON], померлого [INFO] у м.Єнакієво Донецької області, в порядку спадкування за заповітом. (а.с.2-5) Під час судового провадження у справі за заявою представника позивачки [PERSON] ухвалою суду від 03.02.2016 року в якості співвідповідача було залучено Артемівську районну раду Донецької області. (а.с.65). У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, представник надав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, на позовних вимогах наполягала. Згідно позову, [INFO] у м.Єнакієво Донецької області помер батько позивачки [PERSON] - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на грошовий вклад, внесений останнім на підставі депозитного договору до ПАТ КБ «Приватбанк». За життя [PERSON] склав заповіт від 22.01.2013 року, за яким все своє майно заповідав своїй доньці [PERSON] Остання у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, у зв'язку з чим 11.06.2014 року Другою Єнакієвською держнотконторою було відкрито спадкову справу. Однак пізніше [PERSON] не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки діяльність Єнакієвської держнотконтори була припинена, а нотаріальні документи не були вивезені з тимчасово непідконтрольній Україні території міста Єнакієво Донецькій області. Позивачка [PERSON] вважає, що саме Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області не забезпечило належної роботи нотаріату на території Донецької області та збереження та вивезення спадкових справ, у зв'язку з чим вважає зазначене управління належним відповідачем у цій справі. Іншим відповідачем вважає Артемівську районну раду Донецькій області, яка, на її думку, на даний час виконує функцію органу місцевого самоврядування на території м.Єнакієво Донецької області та у випадку відумерлості спадкового майна воно може перейти на користь вказаного органу місцевого самоврядування. У судове засідання представник відповідача Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в.о.начальника управління Павлова О.В. не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.50), а також письмові заперечення проти позову (а.с.51-54), згідно яким з задоволенні позову до ГТУЮ у Донецькій області просить відмовити, оскільки управління не є належним відповідачем у даних правовідносинах. Повноваження щодо вчинення такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину, відноситься до компетенції нотаріуса згідно ст.34 Закону України «Про нотаріат», у зв'язку з чим ГТУЮ у Донецькій області не має прав на вчинення будь-яких нотаріальних дій. Друга Єнакієвська державна нотаріальна контора у зв'язку з АТО була перереєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично зазначена держнотконтора не перемістилася, нотаріальну діяльність не здійснює, її працівники були звільнені, архів нотконтори залишився у м.Єнакієво Донецької області, тобто на тимчасово непідконтрольній Україні території. Враховуючи те, що нотаріусом Другою Єнакіївської ДНК за заявою спадкоємиці [PERSON] вже була заведена спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO], то видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом ні цією держнотконторою або будь-яким іншим нотаріусом на теперішній час не представляється можливим, у зв'язку з чим визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування відноситься до компетенції суду. Однак такий позов безпідставно пред'явлений [PERSON] до ГТУЮ у Донецькій області, яке не може бути відповідачем у цих правовідносинах. З огляду на вказане представник відповідача просить в позові відмовити. У судове засідання представник відповідача Артемівської районної ради Донецької області голова цієї ради Пластун Є.Ю. не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.79), а також письмові заперечення проти позову (а.с.80), в яких зазначив, що територія міста Єнакієво Донецької області, що знаходиться у віданні Єнакієвської міської ради, ніколи не входила у склад Артемівського району в особі Артемівської районної ради Донецької області, у зв'язку з чим позивачкою [PERSON] помилково зроблений висновок, що функцію органу місцевого самоврядування на території м.Єнакієво Донецької області виконує Артемівська районна рада Донецької області. З огляду на безпідставність позовних вимог, пред'явлених саме до Артемівської районної ради Донецької області, представник відповідача в задоволенні позову просить відмовити. Суд, дослідивши позов, надані пояснення та заперечення, докази, вважає, що позов, пред'явлений саме до вищезазначених відповідачів, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ч.1 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ч.1 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом ДРАЦС Єнакіївського МУЮ у Донецькій області, актовий запис №837 від 02.06.2014 року (а.с.13) та копіями інших документів, які доводять родинний зв'язок заявниці та померлого (а.с.14-18). Згідно листа від 22.12.2015 року відділу ДРАЦС Дружківського МУЮ Донецької області (а.с.36) підтверджується наявність у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян вищевказаного запису про смерть, у зв'язку з чим зазначене свідоцтво є дійсним. На момент смерті [PERSON] проживав у м.Єнакієво Донецької області, що знайшло своє відображення у свідоцтві про смерть останнього як місце його смерті (а.с.13). За життя [PERSON] 22.01.2013 року склав заповіт, що був посвідчений Другою Єнакіївською ДНК та зареєстрований у реєстрі за №2-18, за яким все своє майно заповідав своїй доньці [PERSON] (а.с.11, 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний останньому грошовий вклад у ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі депозитного договору №SAMDNWFD0070009472100 від 21.10.2013 року (а.с.8), залишок за яким станом на 30.12.2015 року становить 58261,98 грн., заповідальне розпорядження відсутнє (а.с.38). У передбачений ст.1270 ч.1 ЦК України шестимісячний строк 11.06.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до нотаріуса Другою Єнакіївської ДНК із заявою про прийняття спадщини за заповітом, у зв'язку з чим вказаною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа щодо спадкодавця [PERSON], померлого [INFO], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.06.2014 року №37602405, виданим Другою Єнакіївською ДНК (а.с.10). Однак по закінченню шестимісячного строку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошовий вклад у банку, який залишився після смерті [PERSON], позивачка [PERSON] не змогла, у зв'язку з припиненням діяльності Другої Єнакіївської ДНК Донецької області. Так, наказом Головного управління юстиції у Донецькій області від 18.11.2014 року №69/2 «Про переміщення Головного та територіальних управлінь юстиції, відділів державної виконавчої служби, відділів державної реєстрації актів цивільного стану, державних нотаріальних контор» Друга Єнакіївська ДНК перереєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично зазначена держнотконтора не перемістилася за цією адресою та не здійснює свою діяльність; нотаріусів звільнено; архів нотконтори залишився у м.Єнакієво, тобто на тимчасово непідконтрольній Україні території, що підтверджується інформацією Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.9, 53). Відповідно до п.2.1 розділу 2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року №296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Відповідно до п.4.1 розділу 4 глави 10 зазначеного Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність відстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Тому, для з'ясування цих обставин та видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно нотаріусу необхідна вже заведена Другою Єнакіївською ДНК спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO]. У зв'язку з чим видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом Другою Єнакіївською ДНК або будь-яким іншим нотаріусом на теперішній час не представляється можливим, та визнання права власності на майно в порядку спадкування відноситься до компетенції суду. Однак позивачкою [PERSON] безпідставно пред'явлені вимоги про визнання за нею права власності на спадщину за заповітом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, оскільки даний відповідач згідно Закону України «Про нотаріат» не має права на вчинення нотаріальних дій, не є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] та на спадщину не претендує. Аналогічно безпідставно та необґрунтовано цей позов висунуто до співвідповідача - Артемівської районної ради Донецької області, яку позивачка [PERSON] помилково визначила як наступницю функцій органу місцевого самоврядування території міста Єнакієво Донецької області. Згідно постанови Верховної Ради України від 11.12.2014 року №31-VІІІ «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж Артемівського району Донецької області» змінено межі Артемівського району Донецької області за рахунок передачі земель, що знаходяться у віданні Вуглегірської міської ради, у тому числі територій міста Вуглегірськ Єнакіївської міської ради, Ольховатської та Булавинської селищних рад Єнакіївської міської ради. Померлий [PERSON] не був мешканцем цих територій, оскільки на момент смерті проживав у [ADDRESS] та помер у м.Єнакіїво Донецької області. Сама ж територія міста Єнакієво Донецької області, що знаходиться у віданні Єнакіївської міської ради, не була передана до складу Артемівського району в особі Артемівської міської ради Донецької області. Крім того, не ґрунтуються на чинному законодавстві, зокрема положеннях Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, доводи позивачки щодо можливості передачі грошового внеску, що зберігається у банку, у власність органу місцевого самоврядування як відумерлого майна. На підставі наведеного, у задоволенні позову [PERSON] до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Артемівської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на грошовий вклад, що зберігається у банківській установі та залишився після смерті [PERSON], померлого [INFO], слід відмовити, оскільки зазначені відповідачі не мають права на вчинення нотаріальних дій, не є спадкоємцями вказаного майна, на спадщину не претендують та спадщина не може бути звернена на їхню користь. Відповідно до ст.88 ЦПК України у зв'язку з прийняттям рішення про відмову в позові, судові витрати позивачці не відшкодовуються. (а.с.1).

Outcome: dismissed