Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою та просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову та за період трьох років від дати подання позову оскільки він ухиляється від сплати аліментів. Позов обґрунтований тим, що вона з 24 січня 1998 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08 жовтня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітнюдоньку - [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають. Дитина проживає разом з нею та потребує коштів на утримання, які відповідач на теперішній час добровільно не надає, сама позивач самостійно не може утримувати доньку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотала про їх задоволення. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 14). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштове повідомлення про отримання ним особисто судової повістки 04.02.2017 (а.с. 13) та відстеження пересилання поштових відправлень (а.с. 17). Отже на підставі ст. ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим. Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 24 січня 1998 року перебували зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08 жовтня 2015 рокурішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітнюдоньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №12 (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 20 від 17.01.2017 (а.с.8). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли, про що в судовому засіданні стверджувала позивач та не спростовано відповідачем. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах утримання малолітньої дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки за період трьох років від дати подання позову оскільки він ухилявся від сплати аліментів, суд вважає необхідно відмовити, оскільки таке стягнення аліментів не передбачено діючим законодавством відповідно до якого аліменти стягуються з дати подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь держави.

Outcome: partial