Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Лука-Мелешківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями в порядку спадкування за законом. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Лука-Мелешківської сільської ради, [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, та визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, земельну ділянку та майновий пай в порядку спадкування за заповітом. Позовні заяви об»єднані в одне провадження. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Лука -Мелешківської сільської ради про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її двоюрідний брат [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді будинку з погосподарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS]. Факт родинних відносин, а саме те що померлий [PERSON] та вона, позивачка по справі були двоюрідними братом та сестрою було встановлено рішенням Вінницького районного суду в 2011 році. Як вказує позивачка в своїй заяві, вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті брата , інші спадкоємці перших чотирьох черг за законом після його смерті відсутні, оскільки брат проживав сам, не мав рідних дітей , на час смерті не перебував в шлюбі, його рідних не має в живих, крім неї, позивачки по справі , так як він народився в 1915 році а вона в 1921 році. Тому, як зазначає позивачка, спадщину після смерті брата [PERSON] прийняла лише вона, вступивши в оперативне управління спадковим майном, а саме доглядала будинок, утримувала його в належному стані, та обробляла город , провела поховання брата та проводила поминальні дні після його смерті , на власний розсуд розпорядилася предметами домашнього вжитку. Однак отримати свідоцтво про право власності на спадковий будинок позивачка не має можливості так як спадкодавець за життя не отримав правовстановлюючий документ на дане будинковолодіння, в зв'язку з чим позивачка змушена була змушена звернутися до суду з відповідним позовом . Позивач [PERSON] в своєму позові зазначив, що [INFO] померла [PERSON] в с.Тютьки, Вінницького району та області. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на будинковолодіння за [ADDRESS]. Згідно погосподарських книг Лука-Мелешківської сільської ради з 1961 р. по 2001р. единими членом робочого двору даного будинковолодіння була [PERSON], однак за життя свідоцтво про право власності на дане будинковолодіння [PERSON] отримати не встигла. 29.07.1998р. [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно заповіла [PERSON] Таким чином, позивач набув право власності на вказане будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] в оперативне управління, а саме, периодично проживав у будинку, зробив ремонт - пофарбував вікна, двері,відремонтував огорожу,розпорядився особистими речами померлої і таким чином є таким, що прийняв спадщину. В зв»язку з наявністю спору за вказане будинковолодіння позивач звернувся до суду і за збільшенням позовних вимог, просить також визнати за ним право власності в порядку спакування за заповітом на земельну частку (пай), та майновий пай. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов [PERSON] підтримав, позов [PERSON] не визнав. Суду представник показав, що у 1984р. помер її двоюрідний брат [PERSON] Рішенням суду у 2011р. було визнано факт родинних відносин між позивачкою та [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS], який [PERSON] побудував з дружиною і жив там до своєї смерті сам. [PERSON] ніколи на законних підставах до [PERSON] не заселялася, право власності на будинок [PERSON] не отримала. За життя шлюбу іншого він не укладав, і право власності на [PERSON] на будинок не переводив. У спадщину шляхом вступу в оперативне управління вступила лише [PERSON], як його єдна спадкоємиця, так як дітей у [PERSON] не було, а дружина та батьки померли. [PERSON] права на передачу даного будинку у спадщину не мала, а тому [PERSON] як двоєрідна сестра спадкодавця єдина має право на вказану спадщину, тому позов [PERSON] представник просить задоволити, а у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Позивач [PERSON] свій позов в суді підтримав, позов [PERSON] не визнав. Суду позивач показав, що [PERSON] мала у власності житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, по [ADDRESS]. Своєї сім»ї вона не мала, будинок її згорв і вона заселилася в будинок по [ADDRESS] і була единим членом даного робочого двору з 1961 по 2001р.р. За життя [PERSON] уклала заповіт за яким все своє майно заповіла [PERSON] До спадкового майна належить вищевказане будиковолодіння, а також земельна частка (пай) та мановий пай. Після смерті [PERSON] він вступив у спадщину, так як проводив ремонті роботи, обробляв земельну ділянку, поставив паркан, тому є таким, що прийняв спадщину в оперативне управляння, тому просить його позов задоволити, а позов [PERSON] залишити без задоволення. Відповідач Лука-Мелешківська сільська рада надала суду заяву за якою просить слухати справу у відсутність їх представника. У вирішенні позову покладаються на думку суду. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне: [INFO] помер [PERSON], який за життя проживав у будинку по [ADDRESS]. В даному будинку також, згідно оглянутих у судовому засіданні погосподарських книг проживала дружина [PERSON], [PERSON] яка померла раніш [PERSON], [INFO] (а.с.8). Дане будинковолодіння належало до робочих дворів (а.с.8,9). Після смерті дружини до [PERSON] заселилася [PERSON] Шлюб між [PERSON] та [PERSON] не укладався. [PERSON] в шлюбі не перебувала та дітей, також не мала. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01.10.2001р. (а.с.98). За життя [PERSON] уклала заповіт від 29.07.1989 р. за яким все своє майно де б воно не перебувало і з чого б не складалося, в тому числі жилий будинок, який знаходиться в с.Тютьки, Вінницького району та області, заповіла [PERSON] (а.с.99) без зазначення вулиці та номеру. Визначаючись щодо складу майна, що належало на праві власності [PERSON], суд враховує, що у відповідності до копії державного акту серії ІV-ВН №012992 [PERSON] належала земельна частка (пай) розміром 1,9751 га на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району та області, а також майновий пай серії ВІ №004593від 5.09.2001р. в розмірі 1021 грн. в майні СТОВ « 1 Травня». Дане майно є власністю [PERSON] та у відповідності до заповіту є таким, що перейшло у право власності в порядку спадкування за заповітом к [PERSON] Факт прийняття даної спадщини [PERSON] є суду доведеним спадкоємцем наявністю у його розпорядженні даних правоустановчих актів. Щодо визнання права власності у вигляді будинковолодння по [ADDRESS], суд враховує, що на дане майно [PERSON] претендує в порядку спадкування за законом, а [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Судом будо встановлено, що і [PERSON] і [PERSON] мали власні будинки в селі Тютьки, Вінницького району та області. Однак, як було встановлено з порівняння записів погосподарських книг, огляду даного будинку на місцевості під час виїзду суду, а також показів свідків [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] - [PERSON] володів будинковолодіння по вул.Миру, а [PERSON] по вул.Карпівській, (на теперішній час вул.Вінницька). Будинковолодіння по [ADDRESS] належало до робочого двору і [PERSON] заселилася туди зі згоди власника [PERSON] після знищення її будинку в наслідок пожежи і проживала у будинку по вул. Миру і після смерті [PERSON] Однак, право проживання та реєстрації не створює право власності на робочий двір, тому суд вважає, що доказу наявності у [PERSON] права власності на будинковолодіння по [ADDRESS] суду [PERSON] не надано та належними доказами не доведено. Тому, позовна вимога [PERSON] щодо визнання за ним права власності на дане будинковолодіння в порядку заповіту до задоволення не підлягає. Щодо вимоги [PERSON] щодо щодо визнання за нею права власності на дане будинковолодіння в порядку спадкування за законом, суд враховує, що [PERSON] помер у 1984р. На час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс України в редакції 1964р. і дане законодавство підлягає до застосування при вирішенні зазначених спірних правовідносин, а саме, нормативні положення ст.ст.527, 530 ЦК України. За ст. 527 ЦК України (в ред. 1964р.) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ст. 530 ЦК України зазначеної редакціїї у разі відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). За ст.531 ЦК України до числа спадкоємців за законом також належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Тому,виходячи з вищевказаних нормативних положень в склад спадкоємців, які мають право на спадкування за законом після смерті [PERSON] [PERSON], що є двоєрідною сестрою померлого не входить. Таким чином, право на спадкування [PERSON] за [PERSON] є суду не доведеним, тому позов [PERSON] до задоволення також не підлягає.

Outcome: dismissed