Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 0281887 право на земельну частку (пай) розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП імені Кірова. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, стверджувала, що на день смерті [PERSON] фактично проживала разом із нею в [ADDRESS] , а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після її смерті. У зв`язку із втратою оригінала сертифіката вона (позивач) не має можливості оформити спадщину у нотаріуса. [PERSON] просила суд: - встановити факт її постійного проживання разом із [PERSON] на момент смерті останньої в [ADDRESS] ; - визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0281887 належало [PERSON] , в порядку спадкування за законом після її смерті. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що вони добре знають [PERSON] та знали покійну [PERSON] , яка була її ( [PERSON] ) матір`ю. Протягом останніх років життя [PERSON] разом із нею проживала її дочка - [PERSON] , оскільки вона ( [PERSON] ) через свій похилий вік потребувала стороннього догляду, інших осіб, які б могли здійснювати за нею догляд, не мала. Допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 24 квітня 2020 року (а.с. 28), а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9), а тому в силу ст. 1261 ЦК України має право на спадкування після її смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У судовому засіданні встановлено, що на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Протягом останніх років життя [PERSON] разом із нею за вказаною адресою проживала дочка - [PERSON] , що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, та показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері. Позивач позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначений факт. За таких обставин позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай), суд виходить з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Кірова, 3 листопада 1997 року на її ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0281887, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 167 від 3 листопада 1997 року, що підтверджується копією довідки відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 6 лютого 2020 року (а.с. 8). У судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, який прийняв спадщину після її смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0281887, виданий на ім`я [PERSON] , втрачений, що підтверджується оголошенням у газеті «Носівські вісті» (а.с. 11). Позивач позбавлена можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП імені Кірова, що на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0281887 належало [PERSON] , у зв`язку із тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0281887 виданий на ім`я [PERSON] втрачений, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 167/02-31 від 18 лютого 2020 року (а.с. 12). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай) також підлягають задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved