Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 67\~700 грн. та 35\~912,53 грн. процентів за користування чужими коштами. В обґрунтування позову вказує, що у період з лютого по вересень 2012 року позивачем було перераховано на належний відповідачу [PERSON] банківський рахунок № 29240060000021 у ПАТ КБ «Надра» грошові кошти на загальну суму 67700 грн. Дана сума перераховувалась відповідачеві як часткове повернення коштів відповідно до договору позики від 20.02.2012 року. Незважаючи на отримання вказаної суми на свій рахунок, [PERSON] в подальшому звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в повному обсязі. 06 жовтня 2015 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області ухвалено рішення у справі № 686/1932/14-ц, згідно з яким судом вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики у сумі 150000 грн., три відсотка річних в розмірі 10351,00 грн., 84300,00 грн. інфляційних втрат, 15000 грн. неустойки та судові витрати. Під час розгляду зазначеної справи [PERSON] у судовому засіданні визнав факт отримання від позивача грошових коштів на загальну суму 67700 грн., однак заявив, що ці гроші начебто мале інше призначення, оскільки між ним та [PERSON] існували «підприємницькі відносини». Хоча доказів своїм твердженням [PERSON] не надав, судом дані кошти не були враховані при визначенні розміру заборгованості [PERSON] за договором позики. Квитанції, які підтверджують факт перерахування коштів на банківський рахунок [PERSON], в графі «призначення платежу» містять інформацію «внесення готівки без введення ПІН-коду № 80720635, власник рахунку - [PERSON]», а у графі «№ рахунку» «кредит» - вказано рахунок № 29240060000021. Оскільки [PERSON] не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності то і не міг мати з [PERSON] підприємницьких відносин. Тому отримані відповідачем кошти у сумі 67700 грн. є безпідставно набутим майном. Після збільшення позовних вимог позивач просив суд також стягнути з відповідача 35\~912,53 грн. процентів за користування чужими коштами за період з 04.09.2012р. по 16.05.2016р. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися. У попередніх судових засіданнях проти позову заперечили. Відповідач пояснив, що він самостійно перераховував на свій картковий рахунок певну суму коштів, що і підтверджується квитанціями, де в графі «платник» зазначено прізвище [PERSON]. Тому дані квитанції не можуть підтверджувати факт перерахування коштів позивачем. Крім того, відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 жовтня 2015 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області ухвалено рішення у справі № 686/1932/14-ц, згідно з яким судом вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики у сумі 150000 грн., три відсотка річних в розмірі 10351,00 грн., 84300,00 грн. інфляційних втрат, 15000 грн. неустойки та судові витрати. Судом не були враховані кошти у розмірі 67700 грн. при визначенні розміру заборгованості [PERSON] за договором позики, оскільки, як пояснив [PERSON], ці кошти мали інше призначення і перераховувалися по інших грошових відносинах. Тому, позивач вважає ці кошти безпідставно набутими відповідачем. Згідно\~ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Згідно із ч. 1\~ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Судом критично оцінюються надані позивачем квитанції на суму 67700 грн., оскільки в графі «платник» вказано [PERSON], в графі «призначення платежу» вказано «внесення готівки без введення ПІН-коду № 80720635, власник рахунку - [PERSON]». При розгляді справи про стягнення боргу за розпискою судом взято до уваги пояснення сторін та не встановлювалися обставини внесення даних коштів на рахунок [PERSON] Також [PERSON] не допитувався як свідок. Таким чином, позивачем всупереч вимог ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України\~не надано і матеріали цивільної справи не містять жодних належних і допустимих доказів у підтвердження тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed