Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Заявник зазначала, що починаючи з весни 1996 року вона та її чоловік [PERSON] почали на постійній основі надавати всебічну допомогу у вирішенні соціально-побутових питань подружжю [PERSON] , а саме [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , яка народилася [INFO] . Надання допомоги подружжю [PERSON] з боку її родини полягало у приготуванні їжі, пранні білизни, прибиранні будинку та впорядкуванні надвірної території за місцем проживання останніх, за адресою: [ADDRESS] на даний період часу - « [ADDRESS] . Причиною надання допомоги подружжю [PERSON] у вирішенні соціально-побутових питань з боку її родини, був похилий вік подружньої пари, слабкий стан здоров`я останніх та обставина їх проживання поряд з її родиною. Орієнтовно з лютого 1997 року, подружжя [PERSON] почало проживати разом із нею - [PERSON] , та її чоловіком - [PERSON] , в будинку [ADDRESS] на даний період часу - [ADDRESS]. З моменту початку спільного проживання її сім`ї та подружжя [PERSON] , а саме з лютого 1997 року, їхні стосунки носили саме сімейний характер, оскільки вони мали спільний бюджет та побут, виходячи з інтересів кожного з них будували плани на майбутнє, мали взаємні обов`язки по відношенню один до одного. Одночасно, їхня спільна з чоловіком донька - [PERSON] , починаючи з лютого 1997 року, почала постійно проживати в будинку [ADDRESS] на даний період часу [ADDRESS], який за життя на праві власності належав [PERSON] , оскільки остання разом зі своїм чоловіком почала проживати однією родиною із заявницею та її чоловіком. [INFO] у 75-ти річному віці [PERSON] померла, про що Гоголівською сільською радою Броварського району Київської області було зроблено відповідний актовий запис за № 79 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 08 жовтня 2001 року. Спадкоємцем за заповітом щодо майна, яке за життя належало [PERSON] , є донька заявниці - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20 березня 2004 року, виданим державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Юхтою Л.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 292. Після смерті [PERSON] , заявниця та її чоловік продовжували проживання однією сім`єю разом з [PERSON] , одночасно здійснюючи догляд за останнім, аж до моменту його смерті, а саме [INFO] . Померлому [PERSON] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 15 листопада 2002 року, належала земельна ділянка площею 2,930 га за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області. За життя, [PERSON] не було складено в установленому законодавством порядку заповіт щодо розпорядження належним йому майном (частиною майна) на користь окремої особи (осіб). Після смерті [PERSON] , органами нотаріату спадкова справа не відкривалася, оскільки щодо майна померлого були відсутні спадкоємці за законом першої-третьої черги, передбачені ст.ст. 1261-1263 ЦК України, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 52912472 від 09 серпня 2018 року. 06 березня 2019 року вона звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що за життя належало померлому [INFO] [PERSON] , оскільки проживала разом з останнім однією сім`єю протягом семи років до часу відкриття спадщини. Однак, державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. листом за вих. № 701/01-16 від 07 березня 2019 року їй було повідомлено про відмову у відкритті спадщини, оскільки нею не було надано документів, які б слугували підтвердженням належності особи до числа спадкоємців за законом, передбачених ст.ст. 1261 - 1265 ЦК України. Одночасно, в зазначеному вище листі державного нотаріуса містилася рекомендація щодо звернення нею до органів судової влади, в порядку окремого провадження, з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем в період, що становить не менше п`яти останніх років до часу відкриття спадщини. З вищевикладеного вбачається, що вона - [PERSON] , проживала однією сім`єю з [PERSON] в період з лютого 1997 року по [INFO] , тобто до моменту смерті останнього. Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в період з лютого місяця 1997 року по [INFO] . В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання заінтересована особа державний нотаріус Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В судове засідання представник заінтересованої особи Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Гоголівською сільською радою Броварського району Київської області від 27 березня 2004 року, [INFO] помер - [PERSON] (а.с.10). Померлому [PERSON] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 15 листопада 2002 року, належала земельна ділянка площею 2, 930 га за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 15 листопада 2002 року (а.с.11). За життя, [PERSON] не було складено в установленому законодавством порядку заповіт щодо розпорядження належним йому майном (частиною майна) на користь окремої особи (осіб). Після смерті [PERSON] , органами нотаріату спадкова справа не відкривалася, оскільки щодо майна померлого були відсутні спадкоємці за законом першої-третьої черги, передбачені ст.ст. 1261-1263 ЦК України, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 52912472 від 09 серпня 2018 року (а.с.12). 06 березня 2019 року [PERSON] звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що за життя належало померлому [INFO] [PERSON] , оскільки проживала разом з останнім однією сім`єю протягом семи років до часу відкриття спадщини. Однак, державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. листом за вих. № 701/01-16 від 07 березня 2019 року, їй було повідомлено про відмову у відкритті спадщини, оскільки нею не було надано документів, які б слугували підтвердженням належності особи до числа спадкоємців за законом, передбачених ст.ст. 1261 - 1265 ЦК України. Одночасно, в зазначеному вище листі державного нотаріуса містилася рекомендація щодо звернення нею до органів судової влади, в порядку окремого провадження, з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем в період, що становить не менше п`яти останніх років до часу відкриття спадщини (а.с. 3). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] до моменту його смерті. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.2 ст.1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За статтею 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Дослідивши докази в їх сукупності, враховуючи положення ст. 3 Сімейного кодексу України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки, суд дійшов висновку, що є достатньо підстав вважати, що заявниця проживала однією сім`єю більше п`яти років разом з [PERSON] в період з лютого 1997 року до дня його смерті [INFO] . За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог в повному обсязі.

Outcome: approved