Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй Державного [PERSON] на право приватної власності на землю серії ХР 25-67-14850 від 31 жовтня 1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області за № 52 на імя «Яхно Наталії Валентинівни» посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] народних депутатів Харківського району Харківської області № 144 від 10 березня 1993 року заявниці у приватну власність, для обслуговування та будівництва житлового будинку, була передана земельна ділянка площею 0,14га., розташована на території [PERSON] селищної [PERSON] народних депутатів, за адресою смт.Кулиничі, вул.Центральна,20. На підставі вказаного рішення селищної ради заявниця отримала [PERSON] на право приватної власності на землю серії ХР 25-67-14850 від 31 жовтня 1994 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 52. При отриманні Державного [PERSON] [PERSON] одразу не звернула увагу на те, що її імя в ньому записано «Наталія», а в паспорті громадянина України її імя записано «Наталя». Рішенням 34 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.08.2014 року № 1599/14 Про зміну та впорядкування адрес земельних ділянок, у звязку зі зміною та встановленням меж міста Харкова, адреса належної заявниці земельної ділянки змінилася з «смт.Кулиничі, вул.Центральна,20» на «м.Харків, вул.Берзиня,22 (Фрунзенський район)». У звязку із введенням єдиних державних реєстрів, у [PERSON] виникла необхідність державної реєстрації її права власності на земельну ділянку в єдиному реєстрі. Після звернення заявниці до управління Держгеокадастру у м.Харкові Харківської області зясувалося, що її імя як власника земельної ділянки, записане в [PERSON] акті - «Наталія», відрізняється від її імені, записаному в паспорті громадянина України «Наталя». У звязку зі змінами в діючому законодавстві виправити помилку в досудовому порядку [PERSON] не має можливості, що ї стало приводом її звернення до суду. Заявниця у судове засідання не зявилася надала суду заяву, в якій підтримала вимоги заяви повністю, просила суд розглядати справу без її присутності. Представник зацікавленої особи Управління Держгеокадастру у м.Харкові Харківської області у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] народних депутатів Харківського району Харківської області № 144 від 10 березня 1993 року [PERSON] у приватну власність, для обслуговування та будівництва житлового будинку, була передана земельна ділянка площею 0,14га., розташована на території [PERSON] селищної [PERSON] народних депутатів за адресою - смт.Кулиничі, вул.Центральна,20. На підставі зазначеного рішення селищної ради був виданий [PERSON] на право приватної власності на землю серії ХР 25-67-14850 від 31 жовтня 1994 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 52. Рішенням 34 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.08.2014 року № 1599/14 Про зміну та впорядкування адрес земельних ділянок, у звязку зі зміною та встановленням меж міста Харкова, адреса належної [PERSON] земельної ділянки змінилася з «смт.Кулиничі, вул.Центральна,20» на «м.Харків, вул.Берзиня,22 (Фрунзенський район)». З рішення державного кадастрового реєстратора № РВ-6300527342015 від 09.12.2015р. вбачається, що заявниці відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у звязку з тим, що «імя власника ділянки в державному акті дещо відрізняється від імені в документах, що посвідчують особу». З відповіді з [PERSON] селищної ради від 12 січня 2016 року на імя [PERSON] вбачається, що при заповненні Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР 25-67-14850 від 31 жовтня 1994 року була допущена орфографічна помилка в графі (прізвище, імя, по-батькові), а саме: [PERSON], вірно [PERSON]. З копії свідоцтва про укладання шлюбу [PERSON] вбачається її імя «Наталя». З копії паспорта громадянина України вбачається імя імя заявниці як «Наталя». Помилка в написанні імені заявниці в державному аті є перешкодою для оформлення мною державної реєстрації прав та їх обтяжень, зазначена перешкода може бути усунена шляхом встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа - державного [PERSON] на право приватної власності на землю серії ХР 25-67-14850 від 31 жовтня 1994 року. Відповідно до ст.256 ч.1 п.1; п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа\~\~\~ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~-\~ відповідно до п.6 ч.1\~\~\~ст.256 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Outcome: approved