Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу позики. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 20 червня 2013 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджено письмовою розпискою від 20.06.2013 року, написаною відповідачем в момент передачі грошей. Позикодавець надала позичальнику строкову позику в розмірі 10 000 доларів США. Згідно умов договору позики, термін повернення позики - 01 січня 2015 року. Зважаючи на дату повернення відповідач порушив взяті на себе зобовязання щодо своєчасного повернення отриманих в позику коштів. На момент подання даної позовної заяви відповідач не повернув позичених коштів в сумі 10 000 доларів США, що становить 220\~395,00 гривень. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача суму отриманої та неповернутої позики в розмірі 220 395,00 грн. та судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій позовну заяву підтримала, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій позовну заяву визнав, заперечень щодо задоволення позову не має, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: 1)\~договори та інші правочини; 2)\~створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3)\~завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4)\~інші юридичні факти. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом при розгляді справи встановлено, що 20 червня 2013 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики. Позикодавець надала позичальнику строкову позику в розмірі 10 000 доларів США. Згідно умов договору позики, термін повернення позики - 01 січня 2015 року. Факт отримання грошей стверджується письмовою розпискою, написаною відповідачем в момент передачі грошей (а.с. 6). Зважаючи на дату повернення відповідач порушив взяті на себе зобовязання щодо своєчасного повернення отриманих в позику коштів. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, між позивачем та відповідачем 20 червня 2013 року укладений договір позики. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк повернення у договорі безпроцентної позики визначений 01 січня 2015року. Проте 01.01.2015 року, як це було передбачено договором позики, ні на час звернення до суду, відповідач свого зобовязання не виконав, позичених грошей не повернув. Станом на час розгляду справи судом позика в сумі 10 000 доларів США, що становить 220\~395,00 гривень не повернута. Згідно ч.1 п.3 ст. 3 Цивільного кодексу України за субєктом цивільного права зберігається можливість укладати договір і визначати його зміст, на свій розсуд, відповідно до домовленості, що і було зроблено в даному випадку між позивачем та відповідачем. Крім того, оскільки оригінал договору позики знаходиться у позивача, то дане зобовязання вважається не виконаним боржником як зазначено ст. 545 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приймаючи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики в розмірі 220\~395,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2203,95 гривні.

Outcome: approved