Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, який уточнила і у остаточній редакції позовних вимог просить визначити, що до складу спадщини [PERSON] , померлого [INFO] , входить частка у розмірі 1/3 у праві спільної часткової власності на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] , співвласниками якого з розміром частки 1/3 у кожного є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; а також просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , право приватної власності на частку у розмірі 1/3 у праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок. Свої вимоги обгрунтовує тим, що за правовстановлюючими документами вказане майно зареєстроване як домоволодіння (квартира) з часткою у праві власності кожного співвласника по 1/6 за кожним, а право власності на іншу частину цього будинку зареєстроване за відповідачами у рівних частках як на квартиру. Зазначає, що після смерті чоловіка вона прийняла його спадщину і у Захарівській районній державній нотаріальній конторі Одеської області до майна спадкодавця була заведена спадкова справа, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо частки спадкодавця у праві власності на домоволодіння (квартиру) у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло зазначена квартира в цілому, тобто 1/1 частка, право спільної сумісної власності на яку мають три особи, а реєстрація права власності, що здійснена Фрунзівським БТІ, на цілу частку домоволодіння на 3 особи по 1/6 частці кожному, тобто спільна часткова власність. Вказує на те, що за експертним висновком житлові приміщення, співвласниками яких є сторони у справі відносяться до житлового будинку садибного типу, який може бути між ними розділений і рішенням виконкому місцевої селищної ради цим новоутвореним житловим будинкам присвоєні нові поштові адреси. Відповідачі у жовтні 2021 року звернулись до суду із зустрічним позовом, в якому просять визначити, що у їхній спільній частковій власності з розміром частки 1/3 за кожною перебуває не квартира, а житловий будинок. Свої вимоги обгрунтовують тим, що помилкове віднесення належних їм житлових приміщень до квартири за фактичної їх належності до складу окремого житлового будинку порушує їхні права, оскільки звужує об`єм їх прав на володіння, користування і розпорядження цим майном, до складу якого входить також і присадибна ділянка, яка відсутня при володінні квартирою. Ухвалою суду від 06.10.2021 року зустрічний позов був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднаний в одне провадження. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги первісного позову підтримують повністю, а також визнають вимоги зустрічного позову і не заперечують проти його задоволення. Третя особа на стороні позивачки у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнає уточнені вимоги первісного і зустрічного позовів і не заперечує проти їх задоволення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій визнають уточнені вимоги первісного позову та підтримують вимоги свого зустрічного позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,у випадку неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, а ч. 4 ст. 206 ЦПК встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши надані сторонами докази, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого на підставі запису за № 9 зробленого 07 червня 1980 року Павлівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, позивачка уклала шлюб з [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 27 травня 2004 року приватизаційною комісією Фрунзівської селищної ради Фрунзівського району Одеської області на підставі власного розпорядження від 27 травня 2004 року № 454, квартира (приміщення квартири спільного заселення, одноквартирний будинок) яка (ий) знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - квартира) дійсно належить на праві спільної (сумісної або часткової) власності гр. [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8). Згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, вказане право зареєстроване 24.06.2004 року за реєстраційним номером 6359058 як домоволодіння за вказаною у свідоцтві адресою, форма власності - приватна спільна сумісна, розмір частки кожного із співвласників - 1/6 (а.с. 7). Відповідно до технічного паспорту на садибу (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого станом на 02.04.2004 року Фрунзівським бюро технічної інвентаризації, та наявному у ньому плану земельної ділянки та розділу «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд», будинок «А» має сіни «а» та ганок «а1» і розташований на земельній ділянці площею 3082 кв.м, на якій є також город і наступні господарські будівлі та споруди: сарай «Б», вбиральня «В», огорожа № 1-3, хвіртка № 2, ворота № 3, замощення I. В експлікації до плану будинку зазначено, що до складу квартири [ADDRESS] входять наступні приміщення: коридор 2-1 площею 11,9 кв.м; кухня 2-2 площею 5,8 кв.м; житлова кімната 2-3 площею 18,1 кв.м; житлова кімната 2-4 площею 23,4 кв.м; площа в будинку: загальна - 59,2 кв.м, житлова - 41,5 кв.м. (а.с. 9-13). Згідно дублікату свідоцтва про право власності, виданого 08.06.2012 року приватизаційною комісією Фрунзівської селищної ради Фрунзівського району Одеської області на підставі власного розпорядження від 27 травня 2004 року № 455, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.06.2012 року за реєстраційним номером 36909616 за відповідачами зареєстроване право приватної спільної часткової власності з розміром частки 1/2 за кожною на квартиру [ADDRESS] (а.с. 18). Відповідно до технічного паспорту на цю квартиру, виготовленого станом на 15.06.2012 року Фрунзівським бюро технічної інвентаризації, згідно експлікації до плану будинку вказана квартира складається з наступних приміщень: сіни І площею 5,2 кв.м; коридор 1-1 площею 6,8 кв.м; кухня 1-2 площею 5,7 кв.м; житлова кімната 1-3 площею 11,9 кв.м; житлова кімната 1-4 площею 9,6 кв.м; житлова кімната 1-5 площею 15,9 кв.м; площа квартири в будинку: загальна - 55,1 кв.м, житлова - 37,4 кв.м. Згідно плану земельної ділянки та розділу «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд», будинок «А» має сіни «а» та ганок «а1» і розташований на земельній ділянці площею 3082 кв.м, на якій є також город і наступні господарські будівлі та споруди: сарай «Б», вбиральня «В» огорожа № 1-3, хвіртка № 2, ворота № 3, замощення I. За розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 21.05.2016 № 303/А-2016 «Про перейменування об`єктів топоніміки у населених пунктах Одеської області», у селищі Фрунзівка Фрунзівського району стара назва - [ADDRESS] . Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 року № 1377-VIII, в Одеській області перейменовано Фрунзівський район на Захарівський район; селище міського типу Фрунзівка Фрунзівського району на селище міського типу Захарівка. Згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 139 складеного 28 червня 2019 року Захарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області , [PERSON] (далі - спадкодавець) помер [INFO] в смт. Захарівка Захарівського району Одеської області (а.с. 14). Відповідно до свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого 22 січня 2020 року за реєстром № 64 Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області у спадковій справі № 249/2019, позивачка після смерті спадкодавця, з урахуванням відмови його трьох дітей від прийняття спадщини, як його дружина на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України успадкувала житловий будинок по [ADDRESS] (а.с. 16). Листом державного нотаріуса Романової І.С. цієї нотаріальної контори від 23.01.2020 року № 31/02-14, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище частку спадкодавця у праві власності на домоволодіння (квартиру) у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло зазначена квартира в цілому, тобто 1/1 частка, право спільної сумісної власності на яку мають три особи, а реєстрація права власності, що здійснена Фрунзівським БТІ, на цілу частку домоволодіння на 3 особи по 1/6 частці кожному, тобто спільна часткова власність (а.с. 17). Відповідно до п. 15 ч. 1 і п. 15 ч. 3 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, утворено в Одеській області Роздільнянський район (з адміністративним центром у місті Роздільна) у складі територій, зокрема, Затишанської селищної, Захарівської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, а також ліквідовано, зокрема, і Захарівський район. Висновком експерта А.І. Дзінька ТОВ «БУДЕКСПЕРТ-Т» № 979/2021 будівельно-технічного дослідження від 17.05.2021 р. було встановлено наступне: враховуючи правовстановлюючу та технічну документацію, існуючі об`ємно-планувальні та конструктивні рішення житлового будинку, склад приміщень, наявність присадибної земельної ділянки у межах садибної забудови населеного пункту житлові приміщення за адресою: [ADDRESS] , відносяться до житлового будинку садибного типу; враховуючи існуюче право власності співвласників на приміщення, запропоновано один технічно доцільний і зручний для користування варіант розподілу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , при якому співвласникам виділяються приміщення, а саме: - [PERSON] , [PERSON] - І сіни, площею 5,2 м2; 1-1 коридор, площею 6,8 м2; 1-2 кухня, площею 5,7 м2; 1-3 житлова кімната, площею 11,9 м2; 1-4 житлова кімната, площею 9,6 м2; 1-5 житлова кімната, площею 15,9 м2; площа в будинку: загальна - 55,1 м2, житлова - 37,4 м2; - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - 2-1 коридор, площею 11,9 м2; 2-2 кухня, площею 5,8 м2; 2-3 житлова кімната, площею 18,1 м2; 2-4 житлова кімната, площею 23,4 м2; площа в будинку: загальна - 59,2 м2, житлова - 41,5 м2 (19-25). Рішенням № 296 від 15 вересня 2021 року виконавчого комітету Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області було вирішено: присвоїти житловому будинку, який належить [PERSON] і [PERSON] відповідно до дублікату свідоцтва про право власності від 08.06.2012 року № 455 - 1/2 частка за кожним, наступну адресу; [ADDRESS] ; присвоїти житловому будинку, який належить [PERSON] , [PERSON] та померлому [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності від 27.05.2004 року № 454 - 1/6 частка за кожним, наступну адресу; [ADDRESS] (а.с. 135). Оцінюючи вказані обставини та правовідносини, що склалися між учасниками справи, суд виходить з наступних положень законодавства. Цивільним кодексом України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ч. 1 ст. 380); садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями (ч. 1 ст. 380); а квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання (ч. 1 ст. 382). Цим кодексом також визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 355); власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356); майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч.ч. 1 і 2 ст. 367). Податковим кодексом України визначено, що житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень (п.п. 14.1.129.1. «а» п. 14.1. ст. 14); а квартира - ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання (п.п. 14.1.129.1. «в» п. 14.1. ст. 14). Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року № 127 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року № 186), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. за № 582/5773, передбачені наступні положення: блоковані будинки - два та більше житлових (садибного типу, садові, дачні) будинків заввишки не більше чотирьох поверхів, у яких є хоча б одна спільна стіна, збудованих по межі окремих земельних ділянок за різними кадастровими номерами. Кожен блокований будинок є окремим об`єктом нерухомості і йому присвоюється окремий номер по вулиці (провулку тощо); будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень. Будинки садибного типу належать, як правило, до малоповерхової забудови; житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законами, іншими нормативно-правовими актами та нормативними документами, і призначена для постійного у ній проживання; квартира - сукупність житлових і допоміжних приміщень, які мають окремий вихід на сходову клітку, в коридор (площі загального користування) або на земельну ділянку або прилеглу територію (п. 2 розділу «I. Загальні положення»); - до будинків садибного типу належать малоповерхові житлові будинки та домоволодіння, розташовані на присадибних ділянках у межах садибної забудови населених пунктів, одноквартирні житлові будинки, котеджі, особняки, блоковані. На присадибних ділянках, крім житлових будинків, розміщуються допоміжні (господарські) будівлі (сараї, хліви, літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні тощо) та господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо) (п.п.1 і 3 розділу «3. Будинки садибного типу»); - будинок садибного типу може бути поділено на два або більше блокованих будинків шляхом реконструкції. За результатами поділу новоствореним будинкам з відповідними господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами присвоюються поштові адреси (п.п. 1 і 2 розділу «4. Особливості технічної інвентаризації будинків садибного типу в разі їх поділу на окремі об`єкти нерухомого майна»). Встановлені судом обставини, що не заперечуються учасниками справи, та наведені вище положення законодавства свідчать про те, що об`єкт нерухомого майна по [ADDRESS] є житловим будинком садибного типу, який за конструктивними рішеннями і складом приміщень, а також за порядком фактичного користування ними складається з двох окремих житлових будинків. Оскільки у свідоцтві про право власності на житло щодо позивачки та членів її сім`ї не зазначено конкретний вид (сумісна чи часткова) спільної власності, то належний співвласникам один з цих житлових будинків перебуває у спільній частковій власності позивачки, третьої особи та правонаступника спадкодавця і тому частка кожного з них буде складати 1/3. Наявність суттєвих суперечностей у технічних та правовстановлюючих документах на цей будинок позбавляє позивачку можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на успадковану нею належну спадкодавцю частку у розмірі 1/3 у спільній частковій власності, а тому для захисту майнових прав позивачки необхідно у судовому порядку визначити склад спадщини спадкодавця, а також визнати за позивачкою право на цю спадщину. У дублікаті свідоцтва про право власності та Реєстрі прав власності на нерухоме майно належні відповідачам житлові приміщення віднесені до квартири, а судом встановлено, що це не відповідає технічній документації, існуючим об`ємно-планувальним та конструктивним рішенням житлового будинку, складу його приміщень, а також наявності присадибної земельної ділянки у межах садибної забудови населеного пункту, що підтверджено висновком експерта. Виходячи з цього, суд погоджується з доводами зустрічного позову відповідачів про те, що помилкове віднесення належних їм житлових приміщень до квартири за фактичної їх належності до складу окремого житлового будинку порушує права відповідачів, оскільки звужує об`єм їх прав на володіння, користування і розпорядження цим майном, до складу якого входить також і присадибна ділянка, право користування якою відсутнє при праві власності на квартиру. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що для захисту та поновлення порушених майнових прав відповідачів необхідно змінити існуюче правовідношення та у судовому порядку визначити, що у спільній частковій власності відповідачів перебуває не квартира, а житловий будинок.

Outcome: approved