Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що на підставі ордеру [NUMBER], виданого рішенням виконкому Залізничної районної Ради м.Львова від 24.08.1971 року її чоловіку - [PERSON] надано в користування зазначену квартиру. [INFO] [PERSON] помер. На даний час в квартирі, окрім неї, зареєстровані [PERSON] - донька та [PERSON]., а також [PERSON] - донька, [PERSON] та [PERSON] - онуки. Зазначила, що відповідачі з 1995 року не проживають в даній квартирі, виїхали в Росію, обов'язків по утриманню квартири та оплаті комунальних послуг не несуть, особистих речей в квартирі не має. При цьому наголосила, що відповідачам ніхто не чинив перешкод у користуванні квартирою. Зазначила, що реєстрація відповідачів в даній квартирі порушує її права, на підставі чого просить визнати відповідачів таким, що втратив право користування вказаною квартирою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 23.06.2015 року позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, та доповнив, що його довірителька неодноразово просила відповідачів зняти з реєстрації в даній квартирі, оскільки вона, та її донька [PERSON] змушені сплачувати за комунальні послуги значну суму. Зазначив, що відповідачі з 1995 року по даний час не проживають у квартирі без поважних причин, будь-які перешкоди у користуванні спірною квартирою їм ніхто і ніколи не чинив, жодних їхніх речей у квартирі немає та витрат на утримання такої вони не несуть. Просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подали, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, наслідки неявки, що стверджується оголошенням, опублікованим в газеті «Львівська пошта». За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності Львівській міській раді, що підтверджується довідкою ЛКП «Левандівка» № 117 від 16.03.2015 року /а.с.6/ та на підставі ордеру [NUMBER], виданого рішенням виконкому Залізничної районної Ради м.Львова від 24.08.1971 року передана в користування чоловіку позивача - [PERSON] /свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 29.07.1963 року/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.01.2003 року, [PERSON] помер [INFO] /а.с.7/. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку, виданої ЛКП «Левандівка» № 117 від 16.03.2015 року /а.с.6/, в квартирі [ADDRESS] зареєстровано шестеро осіб: позивач [PERSON]., [PERSON] - донька, [PERSON]. - онук, а також [PERSON] - донька, [PERSON] та [PERSON] - онуки. Також встановлено, що відповідачі - [PERSON] є донькою, а [PERSON] та [PERSON] онуками позивача, разом проживали з позивачем в квартирі [ADDRESS], а з 1995 року по даний час у вказаній квартирі не проживають, жодних їхніх речей у квартирі немає. Наведене стверджується поясненнями представника позивача, а також актами ЛКП «Левандівка» від 20.10.2014 року, 26.11.2014 року, та від 23.03.2015 року /а.с.9, 10, 11/. Судом також безспірно встановлений той факт, що відповідачам позивач не чинила перешкоди у користуванні спірним жилим приміщенням, однак, такі не користується ним та не приймають участі в утриманні такого протягом вказаного періоду часу. З даних роз'яснень, які містяться у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідачі відсутні за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] і не проживають в цьому житлі понад шість місяців, в судовому засіданні не встановлено поважності причини їхньої відсутності чи наявність домовленості між ними і позивачем щодо порядку користування квартирою, тому [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування житлом - квартирою [ADDRESS] Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із відповідачів слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

Outcome: approved