Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її матері. У заяві вказує на те, що [INFO] в амбулаторії первинної допомоги м. Сніжне Донецької області від атеросклеротичного склерозу з гіпертензією померла її мати, [PERSON], 1940 року народження. 17 червня 2015 року їй було видано оригінал лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER]. Зазначила, що для отримання Свідоцтва про смерть і видачі трупа вона надала оригінал лікарського свідоцтва про смерть в РАЦС м. Сніжне Донецької області (окупована територія). Вказала, що 08.07.2015 року вона звернулася до УПФУ у Гребінківському районі для отримання допомоги на поховання, оскільки пенсійна справа її матері [PERSON] знаходиться в УПФУ у Гребінківському районі, на що їй в усній формі було відмовлено у видачі допомоги і повідомлено про необхідність звернення до відділу ДРАЦС РС Гребінківського РУЮ у Полтавській області для державної перереєстрації смерті. 21.07.2015 року на її запит відділом ДРАЦС РС Гребінківського РУЮ у Полтавській області було надано письмову відповідь із відмовою у державній перереєстрації смерті [PERSON] у зв'язку із відсутністю оригіналу чи належним чином завіреного дублікату лікарського свідоцтва про смерть. З метою отримання дублікату лікарського свідоцтва про смерть вона звернулася в амбулаторію первинної допомоги м. Сніжне Донецької області де їй було роз'яснено, що видача дублікатів лікарського свідоцтва не проводиться. У зв'язку із обставинами, що склалися вона позбавлена права на отримання допомоги на поховання, яка передбачена законодавством України, тому просить суд встановити факт смерті її матері [PERSON] В судове засідання [PERSON]. не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила заяву задовольнити та встановити факт смерть її матері, представники заінтересованих осіб також в судове засідання не з'явилися, згідно заяви не заперечували проти задоволення заяви, просили розглядати справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного. Як вбачається із копії Лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого амбулаторією первинної допомоги в м. Сніжне Донецької області від 17 червня 2015 року, [INFO] від атеросклеротичного склерозу з гіпертензією померла [PERSON], [INFO] (а.с. 07). На підставі вищевказаного Лікарського свідоцтва про смерть Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сніжнянського управління юстиції у Донецькій області було видано Свідоцтва про смерть [NUMBER], актовий запис №567, на ім'я [PERSON] (а.с.08). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] дійсно була матір'ю заявниці. Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про народження заявниці [NUMBER] від 19 січня1960 року, де у графі мати вказано «[PERSON]», Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження шлюбного прізвища №00014733150 та №00014744140, відповідно до яких прізвище заявниці змінювалося із «[PERSON] на [PERSON]» та із «[PERSON] на [PERSON]», відповідно до Свідоцтва про одруження заявниці [NUMBER] від 22 жовтня 2008 року - прізвище змінено із «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 10-13). Із письмової відповіді №/228/02-03-04-35 від 21.07.2015 року наданої Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області вбачається, що заявниці було відмовлено у реєстрації смерті матері за відсутності підстав для її реєстрації та роз'яснено право для звернення до суду із встановленням факту смерті. Пунктом 5 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №1154/5 від 22.11.2007 року, з наступними змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. 07 листопада 2014 року своїм Розпорядженням № 1085 Кабінет Міністрів України затвердив переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до даного Переліку до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відноситься і м. Сніжне Донецької області на території якого померла мати заявниці, [PERSON] Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 9 Закону України № 1207-VII від 15.04.2014року «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом РАЦС зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи. Датою смерті у цих випадках є встановлена судом у рішенні дата фактичної смерті. За ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниця просить про встановлення факту, що має юридичне значення, вказаний факт у позасудовому порядку встановити не можливо, відповідний факт доводиться матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Виходячи із викладеного, на підставі ч.ч.1-3 ст. 9 Закону України № 1207-VII від 15.04.2014року «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №1154/5 від 22.11.2007 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07 листопада 2014 року,

Outcome: approved