Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Придніпровський ВДВС м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ) про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивує тим, що 31.07.2019 між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 22.07.2005 №08/2005/840з254, посвідченого приватним нотаріусом Романій за №10761. 25.07.2005 09:00:01 зареєстровано запис про іпотеку: 32625989 (спеціальний розділ), за яким квартира [ADDRESS] , 1805 обтяжена іпотекою з метою виконання основного зобов`язання до 22.07.2025 в розмірі основного зобов`язання: 16200 доларів США. 31.07.2019 11:34:30 до вказаного запису про обтяження іпотекою внесено інформацію про відступлення прав іпотеки у відповідності до договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Макаровою О.П. 31.07.2019 за №668. Одночасно із цим, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змінено відомості про іпотеко держателя з ПАТ «КБ «Надра» на [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.02.2020 виданий Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . З метою реалізації свого права як іпотекодержателя, [PERSON] звернулась до нотаріуса для укладення із боржником договору про задоволення вимог іпотеко держателя. Проте, нотаріусом було відмовлено у вчиненні будь-яких дій відносно квартири [ADDRESS] , мотивуючи це наявністю запису про арешт, що накладений Придніпровським ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.05.2016 15:25:43 зареєстровано запис про обтяження: 14449779 (спеціальний розділ), відповідно до якого державним виконавцем Придніпровського ВДВС у м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Покришка В.М. накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.05.2016. Запис про обтяження вчинено на підстав рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29544639 від 10.05.2016 15:28:08. З метою вирішення питання про зняття вказаного вище арешту, позивач звернулась із письмовою заявою до Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ), який листом від 16.02.2021 №7453 відмовив у знятті арешту з майна та повідомив, що усі виконавчі провадження відносно [PERSON] знищенні. Водночас, із інформацією із Автоматизованої системи виконавчого провадження було встановлено, що 10.05.2016 відкрито виконавче провадження №51025109 з примусового виконання виконавчого листа виданого 30.03.2016 у справі №711/9944/15 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра». Позивач вказує, що дата відкриття виконавчого провадження співпадає із датою накладення арешту, постановою від 10.05.2016 та записом про обтяження №14449779 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, позивач вважає, що обтяження було встановлено з метою забезпечення виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси віл 03.03.2016 у справі №711/9944/15-ц (провадження №2/711/330/16), за яким було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» борг у сумі 301736,75грн. на підставі кредитного договору від 22.07.2005р. №08/2005/840к254. Саме за яким, позивач набула право вимоги до відповідача. Таким чином, позивач вказує, що фактично постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.05.2016 прийнята державним виконавцем з метою забезпечення виконання зобов`язання по якому наразі вона є стороною кредитором. І вказане обтяження було вчинено і наразі існує в її інтересах. Водночас, з огляду на бажання врегулювати правовідносини із боржником у позасудовому порядку, забезпечувальна суть обтяження майна арештом вже є неактуальною, не є доцільною та ефективною, не захищає її права як кредитора, а навпаки їх порушує, оскільки вона не може здійснити оформлення права власності у нотаріуса. Тому позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд зняти арешт з предмету іпотеки: квартири [ADDRESS] , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.05.2016 державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Покришка Віліною Миколаївною. Припинити запис про обтяження №14449779 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: 10.05.2016 15:25:43, що зареєстрований на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29544639 від 10.05.2016 15:28:08. Ухвалою суду від 06 липня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. 10.08.2021 від відповідача [PERSON] надійшла заява,в якій він зазначив, що на підставі п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України заявляє про визнання позову в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилась. Проте 13.10.2021 на електронну адресу суду надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд даної справи без її участі. На позовних вимогах викладених у позовній заяві наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились. Причину неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до положень ст.. 223 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності осіб належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду даної справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, 31.07.2019 між [PERSON] та ПАТ «КБ «Надра» укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 22.07.2005 №08/2005/840з254, посвідченого приватним нотаріусом Романій за №10761 (а.с. 21-24). 25.07.2005 09:00:01 зареєстровано запис про іпотеку: 32625989 (спеціальний розділ), за яким квартира [ADDRESS] обтяжена іпотекою з метою виконання основного зобов`язання до 22.07.2025 в розмірі основного зобов`язання: 16200 доларів США (а.с. 36-42) 31.07.2019 11:34:30 до вказаного запису про обтяження іпотекою внесено інформацію про відступлення прав іпотеки у відповідності до договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Макаровою О.П. 31.07.2019 за №668. Одночасно із цим, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змінено відомості про іпотеко держателя з ПАТ «КБ «Надра» на [PERSON] (а.с. 35). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.02.2020 виданий Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с. 58). Таким чином, [PERSON] є новим кредитором та іпотеко держателем за кредитним договором від 22.07.2005р. №08/2005/840к254 та Іпотечним договором від 22.07.2005р. №08/2005/840з254. З метою реалізації свого права як іпотекодержателя, [PERSON] звернулась до нотаріуса для укладення із боржником договору про задоволення вимог іпотеко держателя. Проте, нотаріусом було відмовлено у вчиненні будь-яких дій відносно квартири [ADDRESS] , мотивуючи це наявністю запису про арешт, що накладений Придніпровським ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.05.2016 15:25:43 зареєстровано запис про обтяження: 14449779 (спеціальний розділ), відповідно до якого державним виконавцем Придніпровського ВДВС у м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Покришка В.М. накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.05.2016. Запис про обтяження вчинено на підстав рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29544639 від 10.05.2016 15:28:08. Як вбачається з листа від 16.02.2021 №7453 Придніпровського ВДВС у м. Черкаси Центрального МУ МЮ (м. Київ), усі виконавчі провадження відносно [PERSON] знищенні та відмовлено у знятті арешту з майна (а.с. 43-45). Отже, на даний час, як зазначає в позовній заяві позивач, оскільки накладення арешту на майно, на підставі постанови про арешт майна боржника від 10.05.2016, що видана Придніпровським відділом державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції, має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то таким арештом порушується її право, як іпотекодержателя, в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Як зазначено в п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого сулу України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту» у матеріалах справи залежно від предмета та підстави позову мають бути належним чином завірені копії акта опису та арешту, постанови про арешт коштів чи майна боржника, вироку, рішення суду або іншого органу, на виконання яких проводився опис і арешт, матеріали, що є в кримінальній справі щодо належності описаного майна і джерел коштів на його придбання, документи про право власності на майно, кредитні зобов`язання, реєстраційні посвідчення, паспорти та інші документи, що видаються на це майно. Крім того, в п. 11 вищезгаданої постанови роз`яснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна\~судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті\~77,\~78 ЦПК України). У разі виникнення у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, труднощів у витребуванні доказів суд з урахуванням положення частини п`ятої\~статті 12 ЦПК\~сприяє їм у цьому за наявності відповідного клопотання. У статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копію постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частин четвертої та п`ятої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Позивач звернувся до суду з цим позовом як іпотекодержатель нерухомого майна, на яке накладено арешт постановою виданою 10.05.2016 Придніпровським відділом ДВС ГТУЮ у Черкаській області. Разом з тим, Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України). Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Зокрема, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. При цьому за змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. З аналізу змісту статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.328, 335, 376, 392 ЦК України вбачається, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Під час реалізації свого права як іпотекодержателя, позасудовим способом захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, а саме шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, нотаріусом було відмовлено у вчиненні будь-яких нотаріальних дій відносно предмета іпотеки, оскільки наявний запис про арешт. Виходячи з системного тлумачення статей 16, 572, 589 ЦК України, статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», статті 1 Закону України «Про іпотеку» і роз`яснень, що надані судом у пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). З урахуванням наведеного та з огляду на те, що обтяження у вигляді арешту, накладене на предмет іпотеки на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження виданої 10.05.2016 Придніпровським відділом державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, перешкоджає іпотекодержателю [PERSON] , реалізувати свої права шляхом укладення із боржником договору про задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки - позовні вимоги підлягають задоволенню. До подібних за змістом правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові 12.02.2020 р. у справі № 813/1341/15 (провадження № 11-38апп19). Такий правовий висновок урахований Верховним Судом, зокрема і у постанові від 22.05.2019 р. по справі №310/5737/17-ц (провадження № 61-49120св18). На підставі наведеного,

Outcome: approved