Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ганнівської сільської ради Братського району Миколаївської області, третя особа - [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON], яка за життя була власником земельної ділянки площею 8,735 га, та яка згідно заповіту від 07.05.2002 року була заповідана позивачу та її померлій сестрі [PERSON] У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що заповідано було частку (пай), а спадщина відкрилася у вигляді земельної ділянки. Ухвалою суду від 09 липня 2018 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилася, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ( ч. 1 ст. 3 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 07 травня 2002 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала своє право на земельну частку (пай) у власність [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO]. 23 квітня 2003 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на землю площею 8,735 га, в межах території Ганнівської сільської ради Братського району миколаївської області. Відповідно до витягу ДЗК площа вказаної земельної ділянки становить 8,7772 га, кадастровий номер [NUMBER]. [INFO] померла [PERSON], якій за життя належала на праві власності земельна ділянка площею 8,735 га. Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа за заявою [PERSON], яка прийняла спадщину за заповітом, також із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся [PERSON] Постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з посиланням на те, що спадщина відкрилася в вигляді земельної ділянки, а заповідано право на земельну частку (пай). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст.ст. 1216, 1217 ЦК України). Так, відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи те, що спадкодавець визначив коло спадкоємців на випадок своєї смерті, другий спадкоємець помер до відкриття спадщини, іншого спадкоємця, відповідно до ч. 1 ст. 1244 ЦК України призначено не було, позивач є також спадкоємцем першої черги, [PERSON] до кола спадкоємців не належить, так як є чоловіком померлої [PERSON], суд приходить до висновку що позовні вимоги є обргунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved