Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON], звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], [PERSON], про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що [INFO] помер її дідусь [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з приватизованої земельної ділянки. На вищезазначену спадщину, окрім неї, має право претендувати син померлого - [PERSON], та дружина померлого - [PERSON], які з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, з померлим на день його смерті постійно не проживали, отже, спадщину не прийняли. Окрім того, відповідачі на спадкове майно не претендують. Позивач, як онука [PERSON], є єдиною спадкоємицею після смерті свого дідуся, яка прийняла спадщину. Після смерті свого дідуся вона звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з огляду на відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку. Позивач надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідачі надали заяви про слухання справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], народилась [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 22 січня 1982 року (а.с. 8). ЇЇ батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON]. 30 серпня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 30 серпня 2003 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 8). Батьками її батька, [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 06 квітня 1959 року (а.с. 9). Таким чином, [PERSON] є рідним дідом позивача. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Іванівською сільською радою Чугуївського району Харківської області 21 липня 2011 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №11 (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина яка складається з приватизованої земельної ділянки площею 6,11 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Іванівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 27 грудня 2002 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 23 грудня 2002 року №257, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №309 (а.с. 11). Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. На вищезазначену спадщину, окрім позивача, має право претендувати син померлого - її батько, [PERSON], та дружина померлого - [PERSON], які з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, з померлим на день його смерті постійно не проживали, отже, спадщину не прийняли. Окрім того, відповідачі на спадкове майно не претендують. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. На момент смерті [PERSON] [PERSON], хоч і не була зареєстрована за адресою проживання свого дідуся, проте постійно з ним проживала за адресою: [ADDRESS], крім того, вона не заявляла про відмову від спадщини. Отже, [PERSON], як онука [PERSON], є єдиною спадкоємицею після смерті свого дідуся, яка прийняла спадщину. Після смерті дідуся позивач звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з огляду на відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку. Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті мого дідуся до нотаріальної контори не звертались. Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved