Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: Харківська область, [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 11.11.2005 року до 02.04.2012 року, від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Починаючи з першої половини 2009 року відповідач переїхав на постійне місце проживання у м. Харків та з сином, який проживає з позивачем не спілкувався, не приймав участі у його вихованні, не допомагав матеріально, не цікавився його здоров'ям та фізичним, духовним і моральним розвитком. Відповідач самоусунувся від виховання дитини, не приймає участі у вихованні сина, не сплачує аліменти. Позивач [PERSON] у судове засіданні не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Управління, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Цей факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 11.03.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції. 02 квітня 2012 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова шлюб, який був зареєстрований 11.11.2005 року між позивачем та відповідачем був розірваний. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на «[PERSON]». Також, судом встановлено, що [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] у житловому приміщенні за адресою: Харківська область, [ADDRESS], що підтверджується довідкою №1414 від 26.11.2014 року ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Куп'янськ». Згідно розрахунку заборгованості по виплаті аліментів станом на 01.12.2014 року з [PERSON] - боржника за виконавчим листом №2-2056 від 26.01.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частини всіх видів доходу, починаючи з 01.09.2014 року, боржнику було нараховано заборгованість у розмірі 40291,00 грн. Згідно довідки №01-18/860, виданої 17.11.2014 року директором Куп'янської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 12 Куп'янської міської ради - Синюшко Г.О., вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в 3-Б класі в Куп'янській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 12 Куп'янської міської ради Харківської області з 01 вересня 2012 року і знаходиться на утримання і вихованні матері [PERSON]. Мати постійно контролює навчання сина, підтримує педагогічно доцільні стосунки з вчителем. [PERSON] добросовісно ставиться до навчання, має достатній рівень навчальних досягнень, вихований, скромний, доброзичливий у стосунках з однокласниками. Батько [PERSON], який проживає у м. Харкові, жодного разу школу не відвідував, на батьківські збори не з'являвся, навчанням та поведінкою сина не цікавиться. Як вбачається з матеріалів позовної заяви та наданих документів [PERSON] самоусунувся від виховання свого сина не цікавиться, свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до неї, не піклується про стан здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не допомагає матеріально та не сплачує аліменти. Згідно висновку № 150 від 10.03.2015 року, наданого Службою у справах дітей Куп'янської міської ради Харківської області, який діє від імені органу опіки та піклування в інтересах дитини, управління вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно ст. 164 СК України батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п 16 ППВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання ними своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд вважає що [PERSON] свідомо нехтує своїми обов'язками стосовно своєї дитини та ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved