Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі - ПАТ «Перший український міжнародний банк»), приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. про стягнення суми. Зазначала, що 15.11.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 10854, відповідно до якого стягнуто з неї на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 12846, 91 грн. 03.12.2018 на підставі заяви стягувача та вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57824002. В рахунок стягнення боргу з неї було стягнуто суму в розмірі 8608,73 грн. та 956,53 грн. основної винагороди. Відповідно до заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 визнано виконавчий напис від 15.11.2018 № 10854, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., щодо звернення стягнення заборгованості за кредитним договором № GP-6704443 від 26.08.2014, укладеного між [PERSON] та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк» на суму 12846,91 грн., таким, шо не підлягає виконанню. Посилаючись на безпідставність отримання коштів відповідачами, відповідно до ст. 1212 ЦК України позивач просила стягнути з ПАТ «Перший український міжнародний банк» на її користь безпідставно стягнуту суму в розмірі 8608,73 грн. та стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. на її користь безпідставно стягнуту суму в розмірі 956,53 грн. Заперечуючи проти позову, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. у відзиві на позов вказала на те, що відсутні правові підстави для застосування статті 1212 ЦК України до вказаних спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним, на думку позивача стягненням грошових коштів, оскільки сума, стягнута за виконавчим написом нотаріуса не є безпідставно набутими коштами у розумінні статті 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження та основною винагородою приватного виконавця. До того ж, питання про повернення боржнику винагороди приватного виконавця у розмірі 956,53 грн. має вирішуватися не в порядку стягнення безпідставно набутих коштів, постанова приватного виконавця про стягнення винагороди у встановленому порядку не оскаржувалася, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову в частині позовних вимог до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. Посилаючись на зазаначені обставини, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. просила відмовити у задоволенні позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача. Представник ПАТ «Перший український міжнародний банк», приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника ПАТ «Перший український міжнародний банк», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. Суд, вивчивши позов, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 15.11.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 10854, відповідно до якого стягнуто з позивача на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 12846, 91 грн. (а.с. 5). 03.12.2018 на підставі заяви стягувача та вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57824002. Відповідно до заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 визнано виконавчий напис від 15.11.2018 № 10854, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., щодо звернення стягнення за кредитним договором № GP-6704443 від 26.08.2014, укладеного між [PERSON] та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк» на суму 12846,91 грн., таким, шо не підлягає виконанню. Згідно з листом Управління з питань виплати пенсій відділу з питань виплати пенсій № 19 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Пенсійного фонду України з пенсії [PERSON] проводяться утримання відповідно до постанови ВП № 57824002 від 03.12.2018 року, винесеної на підставі виконавчого напису № 10854, виданого 15.11.2018 року, про стягнення з пенсії [PERSON] боргу у сумі 13276,91 грн. на користь AT «ПУМБ», основної винагороди у сумі 1327,69 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 350,00 грн. на користь приватного виконавця Павелків (Вольф) Т.Л. В січні місяці 2019 року на підставі вищезазначеної постанови з пенсії [PERSON] було стягнуто витрати на проведення виконавчих дій у сумі 350,00 грн. З 01.02.2019 проводяться стягнення боргу у розмірі 18% від розміру пенсії та виконавчого збору у розмірі 2% від розміру пенсії. Стягнуто та перераховано боргу в сумі 8608,73 грн., основної винагороди в сумі 956,53 грн. 16.09.2020 року надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження на користь [PERSON] з 01.10.2020 року утримання з пенсії пенсіонера припинено. Залишок не відшкодованої суми боргу на користь AT «ПУМБ» становить 4668,18 грн., залишок не відшкодованої суми основної винагороди на користь приватного виконавця Павелків (Вольф) Т.Л. становить 371,16 грн. (а.с. 13). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зі змісту ст. 1212 ЦК України вбачається те, що зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Отже, сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Ураховуючи те, що згідно з листом Управління з питань виплати пенсій відділу з питань виплати пенсій № 19 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Пенсійного фонду України з [PERSON] було стягнуто 8608,73 грн. відповідно до постанови ВП № 57824002 від 03.12.2018 року, винесеної на підставі виконавчого напису № 10854 від 15.11.2018 (а.с. 13), суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення на підставі ст. 1212 ЦК України з ПАТ «Перший український міжнародний банк» на користь позивача 8608,73 грн. Разом з тим, позов частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. винагороди приватного виконавця в розмірі 956,53 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби передбачено Розділом X Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Ураховуючи те, що чинним законодавством передбачений інший порядок оскарження дій приватного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку зі стягненням винагороди приватного виконавця в розмірі 956,53 грн., а тому позов в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. винагороди приватного виконавця в розмірі 956,53 грн. задоволенню не підлягає. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягають стягненню з ПАТ «Перший український міжнародний банк» на користь позивача.

Outcome: partial