Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем більше ніж п`ять років, встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на день смерті останнього, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що [INFO] помер співмешканець позивачки [PERSON] Померлий постійно проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] , який належав матері спадкодавця [PERSON] . [PERSON] залишила заповіт посвідчений Великоолександрівською нотаріальною конторою 15.04.1987р., яким заповідала [PERSON] вказаний житловий будинок. [PERSON] спадщину після смерті матері прийняв в установлений законом 6-ти місячний строк, так як фактично вступив в управління та володіння майном, однак не переоформив свої права на нього. Позивачка [PERSON] з померлим у зареєстрованому шлюбі не перебувала, але з 28.10.2000р. по 09.06.2011р. постійно проживала однією сім`єю з [PERSON] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, доглядали за будинком, сплачували комунальні послуги, жили як чоловік та дружина. Потреби у реєстрації шлюбу не вбачали. У житловому будинку за адресою [ADDRESS] позивачка проживає по сьогоднішній день. [PERSON] здійснила поховання [PERSON] та розпорядилася майном, деякі речі забрала собі інші розпродала та роздала, фактично вступила в володіння спадковим майном. 23.01.19р. позивачка звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових справ на майно померлого [PERSON] , однак отримала письмову відмову з роз`ясненням права звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на вказаний житловий будинок у судовому порядку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в межах і з підстав, викладених у них. Представник Великоолександрівської селищної ради Херсонської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] проживала з [PERSON] з 2000р. Житловий будинок належить [PERSON] За час спільного проживання побудували веранду, провели газ. Після смерті [PERSON] позивачка поховала його. Син [PERSON] вживав наркотики, сидів у тюрмі, помер у 2018р. Він ніде не працював, [PERSON] утримувала його із своєї пенсії, лікувала. У неї нікого у В.Олександрівці немає, немає ні житла, ні рідні. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживала по-сусідськи з [PERSON] Позивачка [PERSON] у 2000р. почала з ним проживати. Вона утримувала його, доглядала його, бо за два роки до смерті, він був прикутий до ліжка. [PERSON] і газ провела, веранду добудувала, утримувала сина [PERSON] , який вживав наркотики. Ховала як чоловіка так і його сина. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено у судовому засіданні відповідно до довідки Великоолександрівської селищної ради Херсонської області за № 689 від 05.03.19р. [PERSON] протягом тривалого часу дійсно проживає за адресою [ADDRESS] . Житловий будинок за даною адресою належний [PERSON] , яка померла [INFO] р. За життя вона заповідала даний будинок [PERSON] , своєму сину, що підтверджується заповітом від 15.04.1988р. [PERSON] помер [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Позивач проживала однією сім`єю з 2000р., що підтверджено у судовому засіданні показами свідків [PERSON] та [PERSON] За період спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Син [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] помер [INFO] р. Інших спадкоємців 1-3 черги немає. [PERSON] продовжує проживати в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , здійснює виплату житлово-комунальних послуг, що підтверджується квитанціями про сплату платежів. Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі і факт постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем протягом п`яти років. Як роз`яснено в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Оскільки встановлення факту постійного проживання породжує для позивача юридичні наслідки, а саме необхідно йому для оформлення спадщини, та встановити даний факт іншим шляхом, а ніж звернутися до суду за судовим захистом є неможливим, суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про встановлення факту постійного проживання. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або з законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У відповідності до ч.4 ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р., якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів. Враховуючи наведене та вимоги чинного законодавства суд вважає, що оскільки позивачка з 28.10.2000р. по 09.06.2011р. постійно проживала за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] однією сім`єю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, доглядала його до смерті, оскільки [PERSON] потребував стороннього догляду та допомоги, які позивачка надавала йому, здійснила поховання його так і його сина, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, тому позивачка, як спадкоємиця четвертої черги за законом, після смерті [PERSON] спадщину прийняла в порядку ст. 1268 ЦК України. До складу спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на що їй 31.01.19р. за № 109/01-16 було надано роз`яснення щодо вирішення даного спору у судовому порядку. Проаналізувавши вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved