Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа - [PERSON] , яким просить визначити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори/нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , терміном в два місяця з часу набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що з 27 січня 1962 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . З січня 1983 року подружжя проживало в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . У 2016 році стан здоров`я [PERSON] значно погіршився та він почав потребувати сторонньої допомоги, а також постійного перебування а свіжому повітрі. Враховуючи вказані обставини, [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] дійшли спільного рішення про те, що з метою покращення стану здоров`я останнього, він буде проживати в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . З жовтня 2016 року місце проживання [PERSON] було зареєстровано в будинку, розташованому за вищевказаною адресою. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з належного на час його смерті майна. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач, а також за правом представлення її онука - [PERSON] , оскільки єдина спільна донька [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Позивач зазначає, що [PERSON] з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не зверталася, у зв`язку з чим, вважається такою, що не прийняла її. [PERSON] від спадщини не відмовлялася та мала намір звернутися до нотаріальної контори у встановлений шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Разом з тим, позивач дуже тяжко перенесла смерть чоловіка, довго хворіла та внаслідок поганого фізичного самопочуття, вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не змогла. Позивач зазначає, що у зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я, 03 лютого 2020 року вона була направлена в стаціонар та перебувала у лікарні до 12 лютого 2020 року, під час останнього лікування [PERSON] було діагностовано цукровий діабет. З 13 лютого 2020 року, після виписки з лікарні, позивач продовжувала лікування вдома згідно рекомендацій, встановлених лікарями, потребувала стороннього догляду, який здійснювала за нею онука. У зв`язку з поганим самопочуттям позивач не змогла доїхати до нотаріальної контори. [PERSON] розуміла, що після смерті чоловіка їй необхідно оформити спадщину, однак після закінчення лікування та покращення стану здоров`я, перешкодою для звернення позивача до нотаріуса стало те, що відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS - CoV - 2, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV - 2» з 12 березня 2020 року на території України установлено карантин, вжито карантинні заходи, дія карантину продовжена до 22 червня 2020 року. З метою убезпечити населення України від поширення гострих респіраторних захворювань, в тому числі, спричиненої коронавірусом SARS - CoV - 2, який віднесено до особливо - небезпечних, введено ряд обмежень, в тому числі обмеження пересування громадян та перебування їх у громадських місцях, обмежена робота державних установ, в тому числі і нотаріальних контор. Крім того, на території України були обмежені пасажирські перевезення, введена заборона залізничного, авіа та автобусного міжміських та міжобласних пасажирських перевезень. З 22 травня 2020 року в місті Харків розпочався адаптивний карантин, з 25 травня 2020 року почав працювати метрополітен, відновлено сполучення між містами області. На початку червня 2020 року позивач в усній формі звернулася до відокремленого підрозділу Харківської районної державної нотаріальної контори, де їй було повідомлено про надання документів, необхідних для прийняття спадщини. 17 червня 2020 року [PERSON] до відокремленого підрозділу Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, постановою нотаріуса від 18 червня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не було подано до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини та жодного документа про прийняття спадщини. [PERSON] вважає, що нею пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, зокрема у зв`язку зі станом здоров`я та дією карантинних обмежень на території України. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 липня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, в матеріалах справи мається її заява про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області - Тягнибок І.В., який діє на підставі довіреності, в підготовче засідання не з`явився, 21 січня 2020 року до суду надійшла заява за підписом останнього, в якій він зазначив, що Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області позов [PERSON] визнає повністю, крім того, просив провести розгляд справи за його відсутністю. Третя особа - [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення підготовчого засідання була повідомлена своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Враховуючи, що в підготовче засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. З 27 січня 1962 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 27 січня 1962 року. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 січня 1962 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31 січня 1962 року. [INFO] у сел. Рай-Оленівка Харківського району Харківської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20 серпня 2019 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області. Відповідно до змісту довідки №2516, виданої 12 червня 2020 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, [PERSON] на момент смерті значився єдиною зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , особою. Як вбачається з виписки із медичної картки стаціонарного хворого №557, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Міська студентська лікарня» Харківської міської ради, [PERSON] , [INFO] , з 03 лютого 2020 року по 12 лютого 2020 року знаходилася на стаціонарному лікуванні у ІІ неврологічному відділенні вказаного закладу з діагнозом: гіпертонічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІст.; лікворно - венозна дистензія; вести було- атактичний діабет, вперше виявлений; аутоімунний тиреоідит; еутиреоз; інсулінорезистентність; дефіцит вітаміну Д3. 17 червня 2020 року [PERSON] до відокремленого підрозділу Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області подано заяву про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території Печенізької селищної ради Печенізького району Харківської області (за межами населеного пункту), цільовим призначенням для ведення садівництва, після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Вказана заява 17 червня 2020 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №271, в цей же день заведено спадкову справу №93П/2020. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. Разом з тим, постановою державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Радіонової Т. від 18 червня 2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що нею до нотаріальної контори не було надано заяви про прийняття спадщини та жодного документу, підтверджуючого факт прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1,3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1статті 1270 ЦК України). За змістом частини 1 та 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини,необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18. Судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка сплинув 17 лютого 2020 року, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач лише 17 червня 2020 року. Отже, судом встановлено, що позивачем був пропущений шестимісячний строк для на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , при цьому суд погоджується з доводами позивача про те, що такий строк нею був пропущений з поважних причин. Так, позивачем надані достатні докази про те, що у період з 03 лютого 2020 року по 12 лютого 2020 року [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у ІІ неврологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Міська студентська лікарня» Харківської міської ради з діагнозом: гіпертонічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІст.; лікворно - венозна дистензія; вести було- атактичний діабет, вперше виявлений; аутоімунний тиреоідит; еутиреоз; інсулінорезистентність; дефіцит вітаміну Д3, після чого деякий час перебувала на амбулаторному лікуванні. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року за №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України був запроваджений карантин з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року. Постановами Кабінету Міністрів України №255 від 02 квітня 2020 року, № 291 від 22 квітня 2020 року, №343 від 04 травня 2020 року та №392 від 20 травня 2020 року період дії карантину неодноразово продовжувався. Наявність обмежувальних заходів під час дії карантинних заходів, встановлених вказаними постановами, в тому числі заборона регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, у період часу з 11 березня 2020 року по 22 травня 2020 року, також вплинуло на можливість позивача звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлені законом строки. Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у неї були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, суд також враховує ту обставину, що пропущений [PERSON] строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд також враховує те, що відомостей щодо звернення до нотаріуса інших спадкоємців після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини матеріали справи не містять. Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області із заявою про визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою до суду також не зверталась, позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що [PERSON] наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved