overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що відповідач [PERSON] вихованням дитини не займається, матеріально її не забезпечує, подав нотаріально посвідчену заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав. Просила позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав частково, заперечує проти стягнення аліментів у розмірі ? частини його доходів, вважає таку частку надвеликою, оскільки утримує також ще двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, в іншій частині позову не заперечує проти його задоволення. Вислухавши доводи осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обовязки батьків щодо виховання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд встановив, що у період шлюбу між позивачем та відповідачем позивачка 23.03.2003 року народила доньку [PERSON]. 24.04.2003р. шлюб між сторонами розірвано. 5.03.2013р. позивач уклала шлюб з іншим чоловіком. Відповідач вихованням дитини не займається, не приймає участь у її утриманні. Подав нотаріально посвідчену заяву, у якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Крім цього відповідач не працює, від іншого шлюбу має на утриманні сина [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. 29.03.2016р. органом опіки та піклування надано висновок №01-11/246 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно доньки [PERSON] (а.с.28). При таких обставинах суд вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав у відношенні дитини та стягнути з нього аліменти, розмір яких визначити у 1/6 частині усіх видів його заробітку. Судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі статей 150,164-165,180-183 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із справжнім позовом, про позбавлення батьківських прав посилаючись на ті обставини, що відповідач записаний батьком [PERSON] [INFO], однак не займається вихованням дитини, з дитиною стосунків не підтримує, просила суд позбавити його батьківських прав відносно дитини. Позивачка підтримала позов. Відповідач з позовом погодився. Представник служби у справах дітей Чорноморської міськради Одеської області [PERSON] просила розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні встановлено, що 27.05.2014 року народилася [PERSON], батьками якої у свідоцтві про народження серії І-ЖД №400450 від 27.06.2014р. записані позивач та відповідач, дитина проживає з матірю. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 26.04.2014 року. Відповідач вихованням дитини не займається, його здоров`ям не цікавиться, стосунків не підтримує. Служба у справах дітей Чорноморської міськради Одеської області надала висновок виконкому від 19.08.2016р. щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки [PERSON]. При таких обставинах суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав у відношенні дитини. На підставі ст.164,170 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, в якому зазначила, що 06.03.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого спільних дітей не мають. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення та збереження сімї неможливе, тому просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи не заперечення позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, у якій зазначає, що з 23.12.1989 вона перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Неповнолітніх дітей вони не мають. Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування. На даний час вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Посилаючись на те, що примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, перебування у шлюбі суперечить її інтересам, позивача просить розірвати її шлюб з [PERSON] У судове\~засідання позивач\~нез'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлений позов підтримує, просить розірвати її шлюб, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач у судове засідання не з'явився, у судовому засіданні 24.10.2018 не погоджувався із позовом. Ураховуючи заяву позивача, а також те, що свою думку із приводу позову відповідач висловив у судовому засіданні 24.10.2018, у подальшому у судові засідання не з'являвся, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи,\~оцінивши докази\~у їх\~сукупності,\~суд дійшов\~висновку,\~що\~ позов\~підлягає \~задоволенню,\~виходячи з\~таких мотивів.\~\~ Матеріалами справи судом установлено, що заявлення позову здійснене позивачем у межах правоздатності і відповідно до законодавства, а саме ст.ст.110, 112, ч.2 ст.114 СК України. Свідоцтвом про шлюб, виданим 23.12.1989 відділом РАГС Краснопільського райвиконкому Сумської області підтверджується факт перебування сторін у шлюбі із 23.12.1989, актовий запис №107 (а.с.8). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємні подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Таким чином, враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, зясувавши причини поданого позову, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. За цих підстав позов підлягає задоволенню. Судові витрати залишаються за позивачем, за її заявою. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, у якому зазначила, що 06.02.1982 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.02.1982 року Великогорбашівською сільською радою Черняхівського району Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Прізвище чоловіка після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому, на думку суду, наявні підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, у якому зазначила, що 06.06.2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Зазначає, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Додала, що відповідач застосовував насильство до неї, у зв`язку із чим їй доводилося викликати працівників поліції. Дітей від шлюбу не мають та спільне господарство не ведуть. За словами позивача, близько останніх 2,5 років вона проживає з іншим чоловіком, а тому на примирення не згодна, судові витрати залишає за собою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо застосування психологічного насильства до позивача та визнав, що близько 2,5 років сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільних дітей немає. На примирення не згоден, однак дозволу на розірвання шлюбу не надає через наявність кредитів, які позивач брала під час перебування у шлюбі. За словами відповідача, йому довелось взяти кредит в розмірі 30 тис. грн. з метою погашення кредиту, який рахувався за дружиною, а тому хоче, щоб позивач віддала йому хоча б 20 тис. грн. на погашення заборгованості за кредитом. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.06.2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №849, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи суд дійшов висновку, що внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому, на переконання суду, наявні підстави для розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, у якому зазначила, що 09.12.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач зазначила, що останнім часом з відповідачем постійно сварилися, виникало багато конфліктів. З початку березня 2020 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає разом з нею, на вихідних відповідач забирає доньку до себе. На запитання суду [PERSON] \~уточнила,\~що з боку відповідача були розмови з приводу примирення, однак позивач категорично із цим не згодна, на розірванні шлюбу наполягає. Представник позивача додав, що [PERSON] не має бажання надалі проживати з відповідачем, тому просив шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Суду пояснив, що із позивачем дійсно із березня місяця проживають окремо, спільне господарство не ведуть, однак він хоче зберегти сім`ю, оскільки любить дружину та дитину. Неодноразово телефонував дружині запрошував погуляти, приходив помиритися, переконував позивача відмовитись від розірвання шлюбу, однак вона на дану пропозицію не пристала. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.12.2011 року Виконавчим комітетом Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи суд дійшов висновку, що внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, у якому зазначила, що 19.07.1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох дітей повнолітнього [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.07.1991 року Житомирським міським відділом ЗАГС між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №1415, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, у якому зазначила, що 19.07.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №1197, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Внаслідок непорозумінь сім`я сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, а тому, на переконання суду, наявні підстави для розірвання шлюбу. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved