Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем, в обґрунтування якої зазначила, що 30 серпня 1980 року вона уклала шлюб із [PERSON]. 16 грудня 1999 року вона і [PERSON] зареєструвались і стали проживати у належній їй на даний час квартирі [ADDRESS]. 14 січня 2008 року вона подарувала своєму чоловікові [PERSON] належний їй житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. 05 квітня 2008 року через непорозуміння в сім'ї вони розірвали шлюб, проте, через місяць знову почали проживати разом у [ADDRESS] і вести спільне господарство. [INFO] в с. Антонівка Скадовського району Херсонської області її чоловік [PERSON] раптово помер під час керування автомобілем. На день його смерті залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Вона є спадкоємицею на майно спадкодавця, згідно статті 1264 Цивільного кодексу України, так як вони прожили разом 48 років, з яких 38 років у зареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, утримували та облаштовували спільне майно, мали єдиний сімейний бюджет, піклувалися одне за одним. На її звернення до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було роз'яснено про необхідність встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. З наведених підстав заявниця просила суд встановити факт її проживання із [PERSON], який помер [INFO], однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу понад п'ять років (з травня 2008 року до [INFO]). В судовому засіданні представник заявниці - [PERSON] підтримала заяву з підстав у ній викладених. Представник заінтересованої особи Чаюк М. В. в судовому засіданні заявлені заявницею вимоги визнав, висловив позицію про відсутність заперечень проти задоволення заяви. Заслухавши доводи учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 1980 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.08.1980 (а.с. 7). Як вбачається з копій тимчасових посвідок на проживання серії [NUMBER] від 06.01.2007, серії [NUMBER] від 06.01.2007, [PERSON] і [PERSON] 16.11.1999 зареєструвались в квартирі [ADDRESS], 31.07.2010 [PERSON] знято з реєстрації за вказаною адресою та зареєстровано [ADDRESS] (а.с. 5, 6). 14.01.2008 [PERSON] подарувала своєму чоловікові [PERSON] належний їй житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], про що свідчить копія Договору дарування ВКС 711360 від 14.01.2008, посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області, зареєстровано в реєстрі за № 25 (а.с. 8-9). 05 квітня 2008 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05 квітня 2008 року, актовий запис за № 51 (а.с. 13). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.11.2018 вбачається, що [PERSON] [INFO] помер (а.с. 14). На день його смерті залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. За даними, які містяться в копії довідки Скадовської міської ради Херсонської області від 12.12.2018, [PERSON], який помер [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Актом обстеження від 20.12.2018 встановлено, що [PERSON] проживав з 2008 року по [INFO] разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вели спільне господарство (а.с. 16). В частинах 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) зазначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У відповідності до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 21 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. В абзаці 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до пункту 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України_ окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту про який просить заявниця і який має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на оформлення спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved