Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії [NUMBER] право на земельну частку (пай) розміром 7,04 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Україна». Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка (мати позивача) - [PERSON] , яка померла [INFO] . Вона (позивач) прийняла спадщину після смерті матері, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай). [PERSON] просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 7,04 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належало [PERSON] та було успадковане [PERSON] після її смерті, в порядку спадкування після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] , розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 7,04 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП «Україна», на її ім`я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 121 від 10 січня 1997 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 20-21). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 8 травня 2019 року (а.с. 45-46) та повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 21 січня 2019 року (а.с. 42). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, крім іншого, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом (дочка), після смерті [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, безпосередньо перед її смертю проживала та була зареєстрована разом із нею ( [PERSON] ), що підтверджується копіями свідоцтв про народження, розірвання шлюбу, укладення шлюбу, одруження (а.с. 9-13) та довідкою Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 697/03-04 від 9 липня 2018 року (а.с. 18). Таким чином, [PERSON] визнається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , успадкувала належне їй ( [PERSON] ) на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після [PERSON] прийняла її дочка - [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 628/2018 до майна померлої [PERSON] (а.с. 31-40). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , та було успадковане [PERSON] після її смерті. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] , втрачений, що підтверджується оголошенням у газеті «Носівські вісті» (а.с. 22). Позивач позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] втрачений, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2707/02-31 від 30 липня 2018 року (а.с. 16). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved