Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю із [PERSON] , який помер [INFO] у період з серпня 2008 року по жовтень 2014 року за адресою: [ADDRESS] , що породжує для неї право на закликання до спадкування після смерті [PERSON] як спадкоємця, визначеного ст.1264 ЦК України. В обґрунтування своєї заяви зазначила, що 22.06.1965 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який в подальшому, зокрема 05.05.1986 року, вони розірвати, але згодом примирилися та з серпня 2008 року проживали однією сім`єю по [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Після його смерті, здійснила поховання [PERSON] , розпорядилася його особистими речами. Спадкоємців першої черги, які б бажали прийняти спадщину немає. Їх син - [PERSON] помер [INFO] , а їх донька [PERSON] проживає в Російській Федерації та не виявила бажання прийняти спадщину. Спадкоємці наступних черг відсутні. Вона єдина звернулася за оформленням спадщини, в чому нотаріусом їй було відмовлено, роз`яснено про відсутність доказів, які б підтверджували її належність до кола осіб, що мають право на закликання до спадкування. 03 березня 2020 року заява [PERSON] прийнята судом до провадження та призначено розгляд справи. 01 квітня 2020 року судове засідання відкладене за заявою [PERSON] . В судове засідання 14 квітня 2020 року заявниця не прибула, залишила 01.04.2020 року заяву про розгляд справи без її участі у зв`язку з відсутністю міжміського транспортного сполучення у період карантину, свої вимоги підтримала. Від заінтересованої особи - Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області наявна заява, згідно якої селищна рада не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Третя особа - [PERSON] до суду не прибула. Від неї, на адресу суду надійшла нотаріально посвідчена заява, згідно якої [PERSON] зазначила, що на момент смерті батька із ним не проживала та на спадщину після його смерті не претендує, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала. Не заперечує проти задоволення заяви її матері [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю з її батьком [PERSON] . Просила про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася. Зі змісту наданих заявницею та отриманих на запит суду письмових доказів слідує, що [PERSON] помер [INFO] . На час смерті проживав в Первомайське Вітовського району Миколаївської області, виконавчим комітетом Первомайської селищної ради здійснено реєстрацію смерті [PERSON] (а.с. 8). Заявниця та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу, який розірвано 05 травня 1986 року (а.с. 6). Їх син, [PERSON] помер [INFO] (а.с.5, 7). Донька заявниці та померлого [PERSON] , [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняла та на неї не претендує (а.с. 23-26). На запит суду, Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 33), тобто спадкоємці інших черг, які б виявили бажання прийняти спадщину відсутні, спадкові відносини після смерті [PERSON] не вичерпані. Підстави, з яких заявниця була змушена звернутися до суду із цією заявою підтверджуються листом - роз`ясненням нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 28.11.20119 року, яким [PERSON] роз`яснено про відсутність підстав її закликання до спадкування. Стосовно посилання [PERSON] як спадкоємця, який постійно проживав із померлим на час смерті, то нотаріусом зазначено про відсутність належних доказів щодо цього, яким може бути лише рішення суду щодо встановлення такого факту (а.с. 9). За вказаного, заявниця була змушена звернутися до суду із цією заявою та на підтвердження заявлених нею обставин, зокрема проживання із [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини свідчать надані нею письмові докази. Зокрема з довідки Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області щодо осіб, які проживали із [PERSON] на час його смерті тобто [INFO] , слідує про проживання з ним в будинку [ADDRESS] з 13 лютого 2008 року - матері [PERSON] , а з 13 серпня 2008 року - батька [PERSON] (а.с.10). Відповідно до довідки тієї ж селищної ради від 15.11.2019 року, на час смерті [PERSON] із ним проживала [PERSON] з 2008 року за тією ж адресою (а.с. 11). Зі змісту акту про проживання від 12.12.2019 року, мешканці [ADDRESS] Первомайське [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили про проживання [PERSON] із [PERSON] як дружини та чоловіка до часу його смерті (а.с. 12). Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За положеннями ст.256 ЦПК України суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Статтею 3 СК України, передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За змістом статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.і. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту проживання однією сім`єю, і факт сумісного проживання однією сім`єю, який просить встановити заявниця, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, згідно яких заявник дійсно проживала однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] з серпня 2008 року по 06 жовтня 2014 року, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, вели спільне господарство, приймали участь у витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, та встановлення даного факту має для заявниці юридичні наслідки, зокрема право на закликання до спадкування після смерті [PERSON] , враховуючи, що спадкові відносини стосовно майна, яке залишилося після його смерті не вичерпано, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved