Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказавши, що вона є власником ? частини квартири №36, що в м. Хмельницькому по вул.. Зарічанській 6. Іншим співвласником даної квартири є [PERSON] Відповідач зареєстрована у спірній квартирі, однак з 2002 року не проживає, що підтверджується актом ЖЕК від 10.03.2015 року. За період з 2202 року по теперішній час всі обовязки, що випливають з договору найму та утримання житла виконує лише вона. Оскільки відповідач понад 12 років за адресою реєстрації не проживає, комунальних послуг не сплачує, вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання її такою, що втратила право на користування зазначеною вище квартирою, так як діями відповідача створюються перешкоди у користуванні належним їй житлом. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову. Третя особа направила до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причина неявки відповідача суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши свідчення свідка [PERSON] , який в судовому засіданні посвідчив, що він познайомився з [PERSON] у 2006 році, часто буває у нього в квартирі, та ніколи там не бачив відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що [PERSON] зареєстрована у [INFO] що в м. Хмельницькому. Власниками вказаної квартири є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з 2002 року, без поважних причин, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до ст.. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається власником. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України -зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суду не надано доказів тому, що відповідачу створюються перешкоди у проживанні у вказаній квартирі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved