Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом та просила визначити додатковий строк на прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матерії [PERSON] . Свій позов мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Остання заповіла все своє майно позивачу, однак про його існування вона дізналася поза межами строку для прийняття спадщини, а саме від свого сина, коли останній, прибираючи в квартирі померлої, знайшов заповіт. За життя мати бажала, щоб квартира дісталася іншій дочці, яка мешкає за межами країни, а тому позивач була впевнена, що квартира належатиме сестрі та не зверталася до нотаріуса. Пропуск строку був підставою для відмови нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Вказуючи, що строк був пропущений з поважних причин, якими є її необізнаність про наявність заповіту, позивач і звернулася до суду з цим позовом та просила його задовольнити. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрите загальне позовне провадження. Відповідач своїм правом на відзив не скористався. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 вересня 2021 року (без винесення окремого процесуального документа) витребувано у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лавренова І. А. копію спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила позов задовольнити та звертала увагу суду на поважність причини пропуску строку для подання заяви на прийняття спадщини, так як позивач не була обізнана про наявність заповіту, складеного на її ім`я. Представник відповідача [PERSON] при прийнятті рішення покладався на думку суду. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Книги шостої ЦК України. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 січня 2021 року (а.с.15). [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 29 березня 1993 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів на підставі рішення від 29 березня 1993 року №183 (а.с.20). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 серпня 2011 року (а.с.27). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 12 квітня 2012 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М. В., зареєстрований в реєстрі за №8-770, яким все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.16). [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 травня 1966 року (а.с.14). [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з огляду на пропуск строку подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (постанова приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лавренова І.А. від 03 серпня 2021 року). Як слідує з постанови приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лавренов І. А. від 03 серпня 2021 року та інформації з спадкового реєстру спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилась. [PERSON] \~також є\~донькою померлої\~ [PERSON] (\~копії свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] \~від 11\~березня 1952\~року та\~свідоцтва про\~укладення шлюбу\~серії [NUMBER] \~від 10\~березня 1979\~року).\~ Остання в своїй заяві від 23 серпня 2021 року, адресованій суду, підпис в якій засвідчений Посольством Росії в Болгарії, вказала, що вона є дочкою померлої [PERSON] \~та рідною\~сестрою [PERSON] \~ [INFO] померла їхня з позивачкою мати [PERSON] . Після її смерті залишилась квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Батьки [PERSON] , що були власниками квартири, за життя висловлювали бажання про повернення останньої до України у зв`язку з чим мали намір скласти заповіт, яким заповідати їй вищевказану квартиру. Однак, [PERSON] від сестри дізналась, що її син знайшов заповіт [PERSON] на користь її сестри [PERSON] , яка є позивачем у справі. [PERSON] зазначає, що наданий час вона проживає у Республіці Болгарія, повертатись до України, як на місце постійного проживання, остання наміру не має. Щодо прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті матері, [PERSON] не заперечує, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини остання не зверталась, спадщину не прийняла (а.с.49-50). Із письмової заяви [PERSON] від 25 серпня 2021 року ( який є сином [PERSON] , позивача по справі), підпис якого засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тімоновим Є. І., слідує, що 19 липня 2021 року, він, прибираючи за проханням своєї матері у квартирі померлої бабусі [PERSON] , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , випадково знайшов заповіт складений [PERSON] на ім`я його матері [PERSON] , про що в телефонному режимі повідомив останню. [PERSON] 07 серпня 2021 року звернулася до суду з вказаним позовом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Тобто, за загальними правилами, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як слідує з матеріалів справи [PERSON] своєчасно заяви не подала. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Отже, закон пов`язує виникнення у нотаріуса або у особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання яких невідоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Наразі, як установлено судом, спадкова справа щодо майна померлої не заводилася, спадкоємці із заявами не зверталися, нотаріус не вчиняв дії для повідомлення про відкриття спадщини чи виклику спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Спадкоємець не була обізнана про наявність заповіту, що зокрема підтверджується поясненнями [PERSON] та узгоджуються з поясненнями наданими [PERSON] , а також зважаючи на дії спадкодавця під час життя останньої щодо надання довіреності на ім`я [PERSON] щодо розпорядження її майном. Шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця сплив 11 липня 2021 року, 03 серпня 2021 року позивач звернулася до нотаріальної контори, а 07 серпня 2021 року пред`явила позов до суду, тобто пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини є також незначним. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Оцінюючи пропуск строку позивачем, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також загальні засадами цивільного законодавства: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позивач з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , такий строк є незначним, а тому позов підлягає задоволенню та суд вважає достатнім визначити строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. На\~підставі викладеного,\~

Outcome: approved