overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій уточнивши вимоги просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України в Польщу неповнолітній [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON] до Польщі на період осінніх канікул в школі з 25.10.2018 до 18.11.2018 року. Обґрунтовує свої вимоги тим, що від шлюбу з [PERSON], розірваним на підставі рішення Франківського районного суду м.Львова від 26.10.2012, має доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. З відповідачем проживає окремо, при цьому останній від виконання батьківських обов'язків самоусунувся, з дитиною не спілкується, участі у вихованні не приймає. Має намір забезпечити повноцінний відпочинок та оздоровлення доньки, розвиток її світогляду і з цією метою поїхати у Польщу. На неодноразові звернення до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд дочки відповіді немає. Оскільки, відповідач не дає дозволу на виїзд доньки за межі України, який жодним чином не порушує права батька на участь у вихованні дитини, змушена звернутися до суду з цього приводу. В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, між тим [PERSON] подала заяву про здійснення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач відзив не подав, в судове засідання черговий раз не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, що в силу частини першої статті 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи завдання судочинства, поширення закріпленого в п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України загального правила про відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання учасника справи, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини. За приписами ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що вона була членом сільськогосподарського кооперативу «Ралівський», та під час розпаювання за нею було визначено розмір земельної частки (паю) площею 1,43 умовних кадастрових гектарів, і на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 21.08.1996 року №514 їй було видано сертифікат на право на земельну частку (пай). На підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації №106 від 18 березня 2002 року їй було видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,5103 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого селянського господарства. Проте у розпорядженні голови Самбірської районної державної адміністрації від 18.03.2002 року №106 площа земельної ділянки, яка виділялася в натурі на місцевості, становила 0,51 га (в тому числі рілля - 0,3308 га. та кормові угіддя 0,1795га.), внаслідок чого частина земельної ділянки на виділення якої вона мала право відповідно до сертифікату, а саме площею 0,63 га. була залишена поза увагою і фактично її було позбавлено частини земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала повністю, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Представник відповідача управління держемагенства у Самбірському районі Васьків С.І., в судовому засіданні позов визнала повністю, згідна з його задоволенням. Представник відповідача - Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, Дохняк Ю.Р., позов визнав повністю, згідний з його задоволенням. Представник третьої особа на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмета спору - Ралівської сільської рада Самбірського району Львівської області в судове засідання не з'явився хоч належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи про причини неявки суд не повідомив, а тому суд розглядає справу без його участі.. Суд, розглянувши справу в порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, стверджуючи, що вона є матірю дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], щодо яких за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20.12.2006 року, була позбавлена батьківських прав. За рішенням виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області №201 від 22.03.2004 року діти були передані на виховання [PERSON] під опіку. Однак, в 2007 році [PERSON] відмовилася від виконання опікунських обовязків щодо дітей. Позивачка просила поновити її в батьківських правах щодо дітей: [PERSON], [PERSON]. [PERSON] [PERSON] В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Представник виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області - [PERSON] не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши докази по справі, суд вважає що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є матірю дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7), щодо яких за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20.12.2006 року, була позбавлена батьківських прав (а.с. 10-11). За рішенням виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області №201 від 22.03.2004 року діти були передані на виховання матері позивачці - [PERSON] під опіку (а.с.9), однак, в 2007 році вона відмовилася від виконання опікунських обовязків. Діти також, виявили бажання проживати з матерю (а.с.13, 14, 15). Позивачка просила суд поновити її в батьківських правах щодо дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] Згідно ст.169 ч.1, ч.4 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Висновки суду підтверджуються поясненнями сторін та матеріалами справи. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки Валерії, [INFO] Вимоги обгрунтовує тим, що з [PERSON] перебувала в шлюбі до 27.09.2011 р., від якого має неповнолітню доньку Валерію, [INFO] Батько вихованням дитини не займається, не піклується про фізичний та духовний стан доньки, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що і змусило звернутися до суду. [PERSON] в судове засідання не зявилась надала письмову заяву з прохання розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Представник третьої особи органу опіки та піклування Конотопської міської ради в судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з [PERSON] перебувала в шлюбі до 27.09.2011 р. (а.с.6), від якого мають неповнолітню доньку Валерію, 23.01.2010 р.н.(а.с.5). Згідно висновку виконавчого комітету Конотопської міської ради від 30.11.2015 р., [PERSON] за доцільне позбавити батьківських прав відносно доньки Валерії, [INFO] (а.с. 7-8). Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не утримує, не цікавиться про стан здоров»я доньки, ухиляється від виконання батьківських обов»язків (а.с.9-10). Таким чином, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів про ухилення відповідача від виконання обовязків по вихованню своєї неповнолітньої дитини, а тому його необхідно позбавити батьківських прав. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь держави 487,20 грн. судового збору та 618 грн. за подачу оголошення в газети Урядовий курєр та Сумщина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із даним позовом в якому вказала, що вона є власником будинку в [ADDRESS] . Крім позивача у вказаному будинку зареєстрована її донька відповідач у справі [PERSON] , яка з 2010 року за вказаною адресою не проживає. Зважаючи на те, що відповідач добровільно залишила житлове приміщення, оскільки у 2010 році вийшла заміж та переїхала на постійне місце проживання до м. Балаково , Саратовської області, Російської Федерації де проживає по даний час. Сторони в судове засідання не викликались, так, як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк не подала заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення. Судом встановлено, що позивач та відповідач у справі зареєстровані в житловому будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або осіб зареєстрованих у житловому приміщенні № 4809 від 28 листопада 2018 року (а.с. 10), копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с. 5-8). [PERSON] у вказаному будинку зареєстрована, однак не проживає, що підтверджується актом обстеження на предмет проживання у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). При цьому, відповідач добровільно не виписується із належного позивачу на праві власності житлового будинку, хоч вже на протязі дев`яти років у ньому не проживає. Так, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає праві користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.71 ч.1 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі письмові докази в контексті наведених правових норм, суд вважає, що вимога позивача щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, доведена повністю, тому підлягає задоволенню. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі ст. ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 06 жовтня 2006 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у виконкомі Стародубівської сільської ради Першотравневого району Донецької області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, оскільки відповідач ніде не працює, між сторонами виникають сварки, які негативно впливають на виховання дітей. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позов визнав, просив шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 06 жовтня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Стародубівської сільської ради Першотравневого району Донецької області, актовий запис № 02. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] син [PERSON] та [INFO] син [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін, їхніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із даним позовом та просить змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] відповідно до рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської обл. від 29.06.2006 р. у справі №2-1086/2006 від 29.06.2006 р. та стягувати їх на її користь на утримання сина [PERSON], 02.01.2003 р. н., у розмірі 1/4 частини від\~ усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення нею віку повноліття. Вимоги обгрунтовує тим, що до 14.11.2006 р. з відповідачем перебувала у шлюбі. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської обл. від 29.06.2006 р. з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на утримання синів [PERSON], 02.01.2003 р. н., та Ігоря, 02.01.2003 р. н., у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. 18.05.2008 р. син [PERSON] помер. На даний час законодавчо змінено мінімальний розмір аліментів та визначено його на рівні не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що і змусило звернутися до суду. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] безумовно визнав вимоги позову. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України, абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, ст. 180 СК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст.180 СК України, підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.\~ на рахунок отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 31211256026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106;

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із даним позовом, у якому зазначила, що 09.09.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені з вересня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що примирення та збереження сімї неможливе, а тому просить шлюб розірвати, сина [PERSON] залишити проживати з матірю, старшого сина [PERSON] з батьком. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач визнає. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2006 року Виконавчим комітетом Тетірської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу «Бондаренко». 01.03.2007 року народився [PERSON], 07.10.2010 року народився [PERSON], батьками яких є сторони по справі. Однак внаслідок непорозумінь сімя сторін повністю розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сімєю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 цього Кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із даною заявою. В заяві заявник вказала, що [INFO] року в с. Подо-Калинівка Цюрупинського району Херсонської області помер [PERSON], перед смертю і після смерті разом з ним проживала заявник, як співмешканка, за адресою: [ADDRESS]. До смерті [PERSON] заявник знаходилась у нього на утриманні. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина і для оформлення права власності на неї заявнику необхідно встановити факт, що вона перебувала на утриманні спадкодавця на момент його смерті. Заявник в судове засідання не з'явилася, подано клопотання про розгляд справи за її відсутності. Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечують. Допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER], [INFO] року в с. Подо-Калинівка Цюрупинського району Херсонської області помер [PERSON]. Згідно довідки Подо-Калинівської сільської ради № 801 перед смертю і на день смерті разом з ним проживала заявник, як співмешканка, за адресою: [ADDRESS]. До смерті [PERSON] заявник знаходилась у нього на утриманні. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина і для оформлення права власності на неї заявнику необхідно встановити факт, що вона перебувала на утриманні спадкодавця на момент його смерті. Згідно листа Олешківської державної нотаріальної контори від 04.02.2019 р. після смерті [PERSON], померлого [INFO] року в установлений законодавством строк з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався . Свідок [PERSON] суду показав, що [PERSON] перебувала на утриманні померлого [PERSON], який помер [INFO] року з червня 1996 року до дня його смерті. Свідок [PERSON] суду показав, що [PERSON] перебувала на утриманні померлого [PERSON], який помер [INFO] року з червня 1996 року до дня його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язанні спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що судом отримано докази на підтвердження того, що [PERSON] перебувала на утриманні померлого [PERSON], який помер [INFO] року з червня 1996 року до дня його смерті, то заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved