Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоровя України» (далі ДЗ СМСЧ № 2 МОЗ України) про зобовязання здійснити обмін листка непрацездатності. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 29 жовтня 2014 року по 25 грудня 2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Республіканському науково-практичному центрі трансплантації органів та тканин на базі девятої клінічної лікарні м. Мінськ Республіки Білорусь в звязку із трансплантацією нирки та виданий листок тимчасової непрацездатності. По поверненню на територію України, позивач 30 грудня 2014 року звернулася до відповідача щодо продовження листка тимчасової непрацездатності, де їй розяснили, що такий документ повинен мати переклад з білоруської мови на українську та нотаріально повинен засвідчуватися. Виконавши вимоги ДЗ СМСЧ № 2 МОЗ України, 08 січня 2015 року знову звернулася до відповідача з тим же питанням, однак їй було відмовлено в продовженні та обміні листка тимчасової непрацездатності з тих підстав, що такий документ не буде оплачений підприємством, з яким вона перебуває у трудових відносинах, так як позивач на трансплантацію поїхала без направлення Міністерства охорони здоровя України чи Управління охорони здоровя Миколаївської облдержадміністрації та було видано первинний листок непрацездатності з 30 грудня 2014 року, з дати звернення. Просила суд зобовязати Державний заклад «Спеціалізована медико-санітарна частина № 2 Міністерства охорони здоровя України» провести заміну листка непрацездатності серії АГ № 0232304 виданого 9-ю міською клінічною лікарнею м. Мінська за період лікування з приводу трансплантації нирки з 29 жовтня 2014 року по 25 грудня 2014 року на імя [PERSON] на листок непрацездатності зразку прийнятого в Україні. В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені вимоги та просила суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та суду пояснив, що позивач не зверталася до ДЗ СМСЧ № 2 МОЗ України про направлення її витягу з історії хвороби до Міністерства охорони здоровя України. Посилаючись на ч. 2 ст. 55 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням» від 18.01.2001 року, п. 1.12 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян затвердженої Наказом МОЗ від 13.11.2001 року № 455, Угоди про надання медичної допомоги громадянам держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Угоди про надання медичної допомоги громадянам держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав та Протоколу про механізм реалізації Угоди про надання медичної допомоги громадянам держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у частині порядку надання медичних послуг» від 01.06.2000 року лікарсько-консультативна комісія не мала правових підстав для винесення рішення про обмін листка непрацездатності, крім того, операція позивача була плановою, на яку остання чекала, також з цих підстав, вважає, що виплата позивачу за спірним листком непрацездатності здійснюватися не буде. За такого просив суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] просила суд відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав, викладених [PERSON]О, та зазначила, що ургентна операція, на яку посилається позивач, може прирівнюватися до життєво небезпечної ситуації, але і в такому випадку, позивачу необхідно було б звернутися за направленням на її лікування. Вислухавши позивача, представників відповідача, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного. Згідно виписного епікризу № 5220/1493 виданого ДЗ СМСЧ № 2 МОЗ України [PERSON] знаходилась на лікуванні терапевтичного відділення ДЗ СМСЧ № 2 МОЗ України з 25.11.2011 року по 25.11.2011 року з діагнозом ХБП 3 ст. Полікістоз нирок. Хронічний гломерулонефріт? ГБ 1ст. гіпертонічний криз з 14.11.2011 року та з 28.11.2011 року госпіталізована до Миколаївської обласної лікарні (а.с. 103) Згідно виписного епікризу Миколаївської обласної лікарні від 19.12.2011 року, позивач направлена на МСЕК з ознаками непрацездатності (а.с. 104) Згідно виписного епікризу Миколаївської обласної лікарні від 15 березня 2012 року [PERSON] направляється на консультацію з питання додіалізної трансплантації нирки (а.с. 105) Відповідно виписного епікризу Миколаївської обласної лікарні від 06 червня 2012 року позивач направлена на МСЕК в звязку з перебуванням на замінній нирковій терапії (амбулаторний Г/д) з діагнозом хронічний пієлонефрит в перехід термінальну ХПН (а.с. 106). Випискою із історії хвороби [PERSON] виданою 18 січня 2013 року Миколаївською обласною лікарнею на базі Вознесенської ЦРЛ (а.с. 107) позивач має хронічне захворювання нирок 5 ст.: пієлонефрит, термінальна стадія. В судовому засіданні встановлено, що позивач є інвалідом першої групи загального захворювання довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с. 93) Згідно епікризу № 1111 закладу охорони здоров»я 9-ю клінічною лікарнею м. Мінська [PERSON] поставлена в лист очікування на трансплантацію трупної нирки, в РНПЦ трансплантації органів та тканин м. Мінськ Республіки Білорусь із зазначенням діагнозу в тому числі, термінальна стадія (а.с. 98-100). За період лікування з приводу трансплантації нирки з 29 жовтня 2014 року по 25 грудня 2014 року [PERSON] видано листок непрацездатності серії АГ № 0232304 закладом охорони здоров»я 9-ю клінічною лікарнею м. Мінська (а.с. 33). Вказаний листок непрацездатності серії АГ № 0232304 перекладено на українську мову та його текст засвідчено в нотаріальному порядку (а.с. 34 зворот-35) За проведене лікування позивачем сплачено 60000 доларів США, що підтверджується копією чека від 29.10.2014 року (а.с. 101-102) 08 січня 2015 року ДЗ СМСЧ № 2 МОЗ України на імя [PERSON], яка працює КП ТВКГ, видає листок непрацездатності по 24 січня 2015 року із зазначенням, що вона продовжує хворіти (а.с. 96) 29 січня 2015 року ДЗ СМСЧ № 2 МОЗ України на імя [PERSON], яка працює КП ТВКГ, видає листок непрацездатності по 06 лютого 2015 року із вказівкою 07 лютого стати до роботи (а.с. 97) Як видно із виписних епікризів виданих 9-ю клінічною лікарнею м. Мінська [PERSON] в лютому та травні місяці 2015 року проходила обстеження в 9-й клінічній лікарні м. Мінська (а.с. 108-110) Стаття 46 Конституції гарантує громадянам право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Стаття 49 Конституції України визначає право кожного на охорону здоров'я, медичну допомогу та медичне страхування. Стаття 10 ЦК України регулює цивільні відносини за міжнародним договором. Згідно ст. 2 Закону України «Про міжнародні договори» міжнародний договір України - укладений у письмовій формі з іноземною державою або іншим суб'єктом міжнародного права, який регулюється міжнародним правом, незалежно від того, міститься договір в одному чи декількох пов'язаних між собою документах, і незалежно від його конкретного найменування (договір, угода, конвенція, пакт, протокол тощо). Статтею 2 Закону України «Про основи законодавства України» чітко встановлено: якщо міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України про охорону здоров'я, то застосовуються правила міжнародного договору. Відповідно до п.п. «д», «ї» ст.. 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» із змінами та доповненнями кожний громадянин України має право на охорону здоров'я, що передбачає кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров'я, оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров'я. Відносини у сфері надання медичної допомоги громадянам між Україною та Білорусією ґрунтуються на нормах Угоди про надання медичної допомоги громадянам держав учасниць Співдружності Незалежних Держав. Відповідно до ст..8 Угоди про надання медичної допомоги громадянам держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Угоди про надання медичної допомоги громадянам держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, - документом, що видається лікувально-профілактичною установою (ЛПУ) держави тимчасового перебування, і котрі засвідчують тимчасову непрацездатність громадян при захворюваннях і травмах, є листок непрацездатності, визнається всіма Сторонами, який у подальшому замінюється ЛПУ держави постійного проживання на документ (листок), який засвідчує тимчасову непрацездатність, зразка, прийнятого в цій державі. Відповідно до пункту 1.5 Протоколу про механізм реалізації Угоди про надання медичної допомоги громадянам держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у частині порядку надання медичних послуг» від 01.06.2000 року у випадку втрати громадянами держав Співдружності працездатності в період їх знаходження в державі тимчасового перебування в порядку, встановленому нормативно-правовими актами країни, яка приймає, оформляється листок непрацездатності зразка, прийнятого в державі тимчасового перебування, який потім підлягає заміні (обміну) на документ встановленого в державі постійного проживання зразка, що підтверджує факт тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання, травми та інше. Згідно пункту 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров'я від 455 від 13 листопада 2001 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001 року № 1005/6195 (із змінами та доповненями), тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Відповідно до підпункту 1.3.1. пункту 1.3 вказаної Інструкції, громадянам України, іноземцям, особам без громадянства, які проживають в Україні і працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних представництвах та консульських установах видається листок непрацездатності. Згідно пункту 1.12.Інструкції, документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян України під час їх тимчасового перебування за межами держави, підлягають обміну на листок непрацездатності згідно з рішенням лікарсько-консультаційної комісії (ЛКК) лікувально-профілактичного закладу за місцем проживання чи роботи у разі: а) гострих захворювань і травм; б) загостренні хронічних захворювань; в) вагітності та пологів; г) оперативних втручань при невідкладних станах; ґ) лікування згідно з рішенням комісії МОЗ України з питань направлення на лікування за кордон. Обмін здійснюється на підставі перекладених на державну мову та нотаріально засвідчених документів, які підтверджують тимчасову втрату працездатності під час перебування за межами України. Енциклопедичний словник медичних термінів (автор [PERSON], видавництво Советская Энциклопедия, рік видавництва 1984) дає визначення поняття: «Терминальное состояние» (status terminalis) - обратимое состояние угасания функций организма, предшествующее биологической смерти; включает преагональное состояние, агонию и клиническую смерть. «Терминальные состояния» (лат. Terminalis относящийся к концу, пограничный) - состояния, пограничные между жизнью и смертью. В судовому засіданні сторони не заперечували, що позивач перебуває в трудових відносинах з КП «Теплозабезпечення і водоканалізаціне господарство» м. Южноукраїнська на посаді юрисконсульта. Відповідно до ст. 253 КЗпП України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Як видно із наданих позивачем доказів, вона дійсно тривалий час знаходилася в термінальній стадії, що було небезпечним для життя, потребувало невідкладного хірургічного втручання в даному стані, в звязку з чим перенесла таке оперативне втручання, що виразилось у трансплантації нирки, та особисто сплатила за таке лікування кошти. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом (ст. 60 ЦПК), покладено на сторони. Аналізуючи встановлені судом взаємини сторін і вимоги закону, що регулюють дані правовідносини, безспірно встановлено судом порушення інтересів позивача у сфері трудових відносин. А за такого заявлені вимоги є законними та підлягають задоволенню. Посилання представника відповідача на ту обставину, що лікарсько-консультативна комісія не мала правових підстав для винесення рішення про обмін листка непрацездатності виданого на імя позивача, є помилковим. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є інвалідом 1 групи, а тому є такою, що звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача в дохід держати відлягає стягнення судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved