Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що вона оформляє документи на пенсію. Звернувшись до відділення пенсійного фонду України Бериславського району для оформлення відповідної пенсії отримала відмову. Підставою відмови став той факт, що на сторінці 1 у вкладиші серія [NUMBER] від 01.04.2008 року до трудової книжки оформленої у відділі кадрів ВАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» Дніпропетровської області по батькові заявницю записано «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Просила встановити факт належності їй трудової книжки дата заповнення (11 липня 1975 рік) та вкладиші до неї серії [NUMBER] від 01.04.2008 року виданої на ім'я [PERSON], вкладиш (по батькові [PERSON]). Заявник в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягала з підстав викладених у заяві, просила встановити факт належності їй трудової книжки дата заповнення (11 липня 1975 рік) та вкладиші до неї серії [NUMBER] від 01.04.2008 року виданої на ім'я [PERSON], вкладиш (по батькові [PERSON]). Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України в Бериславському районі в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Згідно ст. 169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ч.1 п.6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про укладення шлюбу та копія паспорту (а.с.4,5,7). Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що заявницю по батькові «[PERSON]». Судом оглянуто трудову книжку, де дата заповнення (11 липня 1975 рік) та вкладиші до неї серії [NUMBER] від 01.04.2008 року видана на ім'я [PERSON] вкладиш (по батькові [PERSON]) (а.с. 8-9). Оцінюючи дослідженні по справі докази та обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що мається достатньо підстав для визнання факту, що трудова книжка видана дата заповнення (11 липня 1975 рік) та вкладиші до неї серії [NUMBER] від 01.04.2008 року видана на ім'я [PERSON], вкладиш (по батькові [PERSON]) належить [PERSON], [INFO]. Встановлення даного факту несудовим шляхом неможливо, він має для заявника юридичне значення, з ним пов'язано оформлення та отримання пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved