Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначила, що вона є наймачем квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в якій зареєстрованими є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], хоча фактично проживають за вказаною адресою тільки перші три особи. До теперішнього часу відповідачі з реєстраційного обліку не знялися, тим самим позивач несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які обчислюються відповідно до кількості зареєстрованих осіб. У звязку з наведеним, просить суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання зявилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилася, надала суду пояснення, що вона дійсно зареєстрована за адресою: [INFO], однак починаючи з 1995 року там не живе, майна, яке б їй належало там немає, фактично проживає з сімєю за адресою: Ужгородський район, с. Кибляри, буд. 289. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи в їх відсутність до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Так, судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 26.07.2006 року № 181 «Про укладення договорів найму, видачу ордерів, прийняття на квартирний та кооперативний облік», було встановлено укласти договір найму, зокрема, з гр. [PERSON] на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10.11.2004 року про визнання основного квартиронаймача гр. [PERSON], чоловіка гр. [PERSON], таким що втратив право на житло в квартирі [ADDRESS], та згідно з поданими документами. 11 серпня 2015 року гр. [PERSON] і Комунальне підприємство житловий ремонтно-експлуатаційний район № 8 в особі керівника [PERSON] уклали Типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, відповідно до якого [PERSON] є наймачем квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За вищевказаною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Фактично проживають у вказаній квартирі тільки троє осіб, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується Довідкою № 1634 від 08.09.2015 року. Факт не проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], також підтверджується: Актом перевірки дотримання паспортного режиму від 16.12.2002 року; Актом перевірки дотримання паспортного режиму від 25.11.2005 року; Довідкою № 3188 від 06.11.2006 року; Довідкою № 1011 від 18.11.2013 року; а також Актом про відсутність (не проживання) осіб за місцем реєстрації від 17.08.2015 року, складеного та підписаного мешканцями будинку № 35 по вул. 8-го Березня в м. Ужгород, засвідченого директором комунального підприємства житловий ремонтно-експлуатаційний район № 8, про те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у квартирі № 29 за вказаною адресою не проживали і не проживають, хоча і зареєстровані, однак ніякої участі в утриманні житла не приймають, особистих речей та речей повсякденного використання у вказаній квартирі, які б їм належали немає. За відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області, отриманими на запит суду щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідачів в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, за адресою: [ADDRESS], проживають (зареєстровані) [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] зареєстрованим не значиться. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає у квартирі за адресою [ADDRESS], разом з сином [PERSON] та матірю [PERSON] А також зазначила, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою не проживають приблизно з 1995 року, майна яке б їм належало в квартирі теж немає. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу УРСР, за тимчасової відсутності наймача або членів сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В процесі розгляду справи встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідачі за вищевказаною адресою зареєстровані, але не проживають у ній з 1995 року, що значно перевищує строк у шість місяців. На підставі ст. 72 Житлового кодексу УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законодавством строки, провадиться у судовому порядку. Оскільки збереження реєстрації місця проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] та не проживання їх за адресою: [ADDRESS], змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги, і порушує права останнього як головного квартиронаймача, суд приходить до висновку про визнання їх такими, що втратили право користування вказаною квартирою.

Outcome: approved