Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , уродженець с. В. Бурлук, Великобурлуцького району, Харківської області, вказаний у свідоцтві про одруження, видане Московським РВ ЗАГС від 20.06.1965 року, але вказаний у паспорті, виданому 03.01.2001 року, Чугуївським РВ УМВС України в Харківській області та в свідоцтві про смерть, як уродженець м. Чугуїв, який на момент смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] є однією і тією ж особою та чоловіком [PERSON] , [INFO] . Заявниця в обґрунтування заяви вказала, що вона була дружиною, померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , який на момент смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] , шлюб між ними було зареєстровано 20.06.1965 року, в місті Харків, Московським РВ ЗАГС, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу вона отримала прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с.8). В паспорті її покійного чоловіка, виданого 03.01.2001 року, Чугуївським РВ УМВС України в Харківській області, на першій сторінці в графі не вірно вказане місце народження, замість « с. В. Бурлук », вказано «м. Чугуїв» та відповідно і в свідоцтві про смерть. Причина помилки в документі їй не відома. В іншому документі, що зберігся, а саме в вище вказаному свідоцтві про його народження, а також в свідоцтві про шлюб вказано місце народження «с. В. Бурлук». Заявниця здійснила його поховання, отримала допомогу на його поховання, звичайно була припинена виплата пенсії на його ім`я. Ніхто цій помилці значення не придав на той час. 6 серпня 2019 року заявниця звернулася в Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області з метою переходу на пенсію за померлого годувальника, так як сама є пенсіонеркою за віком. Їй було відмовлено на підставі вище наведеного, і запропоновано звернутися до суду, для того щоб встановити факт, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , який на момент смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] є дійсно її чоловіком. Також заявниця вказала, що всі наявні у неї документи в сукупності свідчать, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , який на момент смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] є її чоловіком - [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту, що померлий [PERSON] є однією і тією ж особою та чоловіком [PERSON] , [INFO] , їй необхідно для переходу на його пенсію, як дружині померлого військовослужбовця та оформлення спадку. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 21). Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.17,19). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, як така, що знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Судом досліджені правовстановлюючі документи заявника та представлені докази, а зокрема: паспорт громадянина України [NUMBER] виданий 03.01.2001 року на ім`я [PERSON] , уродженця м. Чугуїв, Харківської області, ідентифікаційний номер [NUMBER] ; копію свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого 20.06.1965 року зареєстрованого 20.06.1965 року, в місті Харків, Московським РВ ЗАГС, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 03.08.2019 року в якому також відповідно паспорту не вірно вказане місце народження, замість « с . В . Бурлук»- м. Чугуїв , свідоцтво про народження від 13.04.1935 року серія [NUMBER] , паспорт громадянина України [NUMBER] виданого 03.01.2001 року на ім`я [PERSON] , уродженки м. Харків, ідентифікаційний номер [NUMBER] , довідку №6-1 видану ОСББ «Нікс-122» від 07.08.2019 року, про те що разом з дружиною [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до часу своєї смерті і був похований за власний рахунок дружини [PERSON] (а.с. 10). Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд не має підстав ставити під сумнів те, що особа вказана у свідоцтві про одруження серія [NUMBER] , виданого 20.06.1965 року, у свідоцтві про смерть Серія [NUMBER] від 03.08.2019 року та паспорті громадянина України [NUMBER] виданого 03.01.2001 року - є однією і тією ж особою і що це є [PERSON] та був чоловіком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі викладеного,

Outcome: approved