Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання майна (в порядку регресу), мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є співвласником житлового приміщення, загальною площею 43,46 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . 1/4 частки вказаного об`єкту нерухомості належить позивачці на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2004 у справі № 2-2297 та 1/2 частки на підставі договору дарування від 27.05.2013, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куропятніковою Т.М. Іншою співвласницею вказаного об`єкту нерухомості є сестра позивачки [PERSON] , на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2004 у справі № 2-2297. Зазначила, що відповідачка не бере жодної участі в утриманні зазначеного житлового приміщення, вартість комунальних послуг сплачує позивачка. Враховуючи строки позовної давності, за період з грудня 2017 року по листопад 2020 рік відповідачка не проводила жодної оплати по утриманню житла, так само, на сьогоднішній день між позивачем та відповідачем не досягнуто жодної згоди щодо відшкодування витрат на утримання квартири. У свою чергу, позивачем за вказаний період здійснено оплату житлово-комунальних послуг на утримання квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 22\~232,28 грн. Вважає, що відповідач мала би сплатити на утримання нерухомого майна, вартість комунальних послуг з грудня 2017 року по листопад 2020 рік у розмірі 5\~558,07 грн. У зв`язку з чим, просить стягнути з [PERSON] кошти, сплачені за житлово-комунальні послуги по утриманню житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] у розмірі 5\~558,07 грн. та судовий збір. Ухвалою судді від 22 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на утримання майна (в порядку регресу), в порядку спрощеного позовного провадження. Відстрочено сплату судового збору позивачці у розмірі 908 грн. 00 коп. до ухвалення судового рішення у цій справі. 27.04.2021 на адресу суду від позивача [PERSON] надійшов оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн. Позивач та її представник у судовому засіданні просять суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином рекомендованим листом із повідомленням, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Оскільки, позивач та її представник не заперечують проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення\~позивача та\~її представника, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: позивачу [PERSON] (1/4 частка на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2004 (справа №2-2297/2004) та Ѕ частка на підставі договору дарування від 27.05.2013, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куропятніковою Т.М.); та відповідачу [PERSON] (1/4 частка на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2004 (справа №2-2297/2004)). Право власності на вказану квартиру підтверджується наступними документами: копією рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2004 у справі №2-2297/2004 (а.с.6-7); копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5523902 від 22.11.2004, виданого Орендним підприємством ЗМБТІ, реєстраційний номер 8556717 (а.с.8); копією договору дарування частини квартири укладеного 27.05.2013 між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 807, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куропятніковою Т.М. (а.с.9-10); копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 3961465 від 27.05.2013 (а.с.11); копією технічного паспорту ЗМБТІ на вказану квартиру, складеного 29.12.2003, із внесеними змінами (а.с.12-13). Крім того, встановлено, що позивач [PERSON] змінювала прізвище на « [PERSON] », « [PERSON] », у зв`язку з укладенням шлюбів, відповідно до копій свідоцтва про укладення шлюбу: серії [NUMBER] від 27.01.1989, виданого відділом ЗАГС Ленінського району м. Запоріжжя, актовий запис № 104, який було розірвано 14.12.1993; серії [NUMBER] від 03.04.2001, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 89 від 25.03.1999 (а.с.14). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 03.10.2009 Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 318, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». (а.с.15). Згідно копій квитанцій про сплату за надані комунальні послуги у вищевказану квартиру вбачається, що позивачем сплачувалися кошти за послуги (опалення, утримання будинку) за період з грудня 2017 року по листопад 2020 року, та відповідно до розрахунку, який суд приймає до уваги, загальна сума сплачених витрат складає 22\~232,28 грн. (а.с.16-34). Згідно ч. 1 ст.6-1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. У відповідності Закону України № 2189-VІІІ до п. 6 ч. 1 ст. 1 індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України № 2189-VІІІ визначено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. З аналізу наведених норм вбачається, що співвласники, які володіють майном на праві спільної сумісної (або часткової) власності, зокрема житловим приміщенням, несуть рівні обов`язки, щодо утримання такого майна, якщо інше не встановлено угодою між ними. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом або одержувати від виконавця вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги. Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 4 ст. 543 ЦК України, виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Частина 1 ст. 544 ЦК України передбачає право боржника, який виконав солідарний обов`язок, на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Житлове приміщення розташоване за адресою: [ADDRESS] , на час спірного періоду належало на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] , а отже, відповідач у спірний період фактично являлася співвласником вказаного житлового приміщення. Як встановлено судом, позивачем за період з грудня 2017 року по листопад 2020 року здійснено оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 22 232,28 грн. Отже, на утримання нерухомого майна до сплати відповідачем, відповідно до його частки власності, підлягає сума у розмірі 5 558,07 грн. (22\~232,28/4). Приймаючи до уваги, що відповідачкою не було жодним чином доведено що вона у спірний період оплачувала житлово-комунальні послуги, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачкою також не спростовано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення коштів на утримання майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved