Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович, в якому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що у листопаді 2020 року з постанови про відкриття виконавчого провадження №63389111 щодо виконання виконавчого напису, вчиненого 30.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрованого в реєстрі за №11384, позивач дізналася, що з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», право вимоги до якої перейшло на підставі договору відступлення права вимоги №22-08/19 від 22.08.2019, стягується заборгованість в розмірі 18709,29 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7000 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 4659,29 грн., заборгованість за пенею - 7000 грн., а також плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 50 грн. 08.11.2020 в межах вказаного вище виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] та направлено за місцем її роботи до СО «Козятинські ЕМ». Вважає, що даний виконавчий напис вчинений нотаріусом на підставі вимоги, яка не є безспірною, оскільки кредитний договір, за яким проводиться стягнення, вона не укладала, а тому просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Приватний нотаріус Гуревічов О.М. надав до суду заяву, в якій просив у задоволенні позову відмовити. Приватний виконавець Тимощук В.В. у встановлений судом строк пояснення чи заперечення на заявлені вимоги до суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 30.01.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №11384, за яким стягнуто з [PERSON] на користь ТзОВ «Вердикт Капітал», якому ТзОВ «Фінансова компанія «Дінеро» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги №22-08/19 від 22.08.2019, відповідно до умов договору кредитної лінії №AG7113274 від 23.02.2019, грошові кошти в розмірі 18709,29 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 7000 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 4659,29 грн., заборгованість за пенею - 7000 грн., а також плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 50 грн., стягнення здійснюється за період з 22.08.2019 по 28.12.2019 включно (а.с.11). 22.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. відкрито виконавче провадження №63389111 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису (а.с.12). 08.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. видано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржників (а.с.13). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюєтьсяЗаконом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Так, згідно з статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються, зокрема, оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відмітною стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. За змістом пункту 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. З виконавчого напису, наданого Київським державним нотаріальним архівом на виконання ухвали від 16.03.2021, та доданих до нього документів судом встановлено, що ТзОВ «Вердикт Капітал» при подані нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису не надано достатніх доказів на підтвердження отримання боржником письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання [PERSON] нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. У зв`язку з чим позивач була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТзОВ «Вердикт Капітал», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] нараховану суму заборгованості в розмірі 18709,29 грн., що підлягає стягненню за виконавчим написом нотаріуса, заперечує в повному обсязі. Отже, дана обставина спростовує сам факт безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Перевірка безспірності боргу є обов`язком нотаріуса. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий ж самий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 (провадження № 14-12559св18). З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. З наданих до суду копій документів, а саме копії кредитного договору №AG7113274 від 23.02.2019, копії виписки за договором, копії детального розрахунку заборгованості та копії виконавчого напису (а.с.60-74) встановлено, що останні лише містять відомості про укладення між позивачем та ТзОВ «Фінансова компанія «Дінеро» договору про надання кредиту на суму 7000,00 грн. Однак, жодних доказів того, чи здійснювались позивачем грошові перекази на погашення грошового зобов`язання, суду не надано. Крім того, відповідачем до суду не надано договору відступлення прав вимоги за кредитним договором, на підставі якого ТзОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником усіх прав та обов`язків ТзОВ «Фінансова компанія «Дінеро», як і не надано доказів отримання боржником повідомлень щодо зміни кредитора. Таким чином, судом встановлено, що заборгованість за кредитним договором №AG7113274 від 23.02.2019 у сумі 18709,29 грн., що підлягає стягненню з [PERSON] за виконавчим написом нотаріуса №11384, не можна вважати безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис не підлягає виконанню. З урахуванням положень ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 1261, 20 гривень, з яких: 840,80 гривень - судовий збір за подання позовної заяви та 420,40 гривень - судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів.

Outcome: approved