Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про скасування наказу № 149 від 20 грудня 2013 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді «догани» за порушення трудової дисципліни, а саме за не виконання розпорядження диспетчера [PERSON], яка не дозволила позивачу [INFO] о 01 год. 00 хв. перевезти породіллю [PERSON] до Київського обласного пологового будинку в зв'язку з передчасними пологами. Також просила суд стягнути з відповідача недоплачену суму коштів за особливий характер праці та особливі умови праці в сумі 787 грн. 56 коп. за січень - лютий 2014 року Допитана в судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що з 01 січня 2013 року працює у Бориспільській станції екстренної медичної допомоги на посаді фельдшера. [INFO] під час чергування до бригади екстренної медичної допомоги надійшло телефонне повідомлення, в якому їй пояснили, що у породіллі [PERSON] вже відійшли води, дитина недоношена, а перейми відбуваються кожні 15 хв., що вказує на стрімкі пологи. Сама породілля в зв'язку з паталогією вагітності спостерігалася в Київському обласному пологовому будинку. Після з'ясування у телефонному режимі у завідуючої обласного пологового будинку щодо стану та перебігу вагітності та пологів у породіллі [PERSON], бригадою екстреної медичної допомоги останню було негайно доставлено безпосередньо до Київського обласного пологового будинку. Пологи відбулися майже відразу після прийняття пацієнтки до пологового будинку. Позивач пояснила, що вона діяла таким чином, оскільки в той момент існувала не відворотна загроза життю або здоров'ю породіллі [PERSON] та немовляті. Заборони диспетчера оперативно-диспетчерської служби [PERSON] на перевезення [PERSON] до пологового будинку в м. Києві вона не отримувала. Крім цього позивач вважає, що адміністрацією філії їй недоплачено за січень-лютий 2014 року надбавки за особливі умови та характер праці в розмірі 20% в сумі 787 грн. 56 коп., в зв'язку з притягненням її до дисциплінарної відповідальності та просить стягнути з відповідача на її користь зазначені кошти. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та надала суду пояснення, аналогічні поясненням позивача. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2014 року замінено первісного відповідача належним відповідачем - юридичною особою Комунальним закладом Київської обласної ради «Київський обласний центр екстренної медичної допомоги» та ухвалою суду 13 листопада 2014 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - головного лікаря - Резембовського О.Є. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, суду пояснив, що позивач порушила трудову дисципліну, проігнорувавши вказівку диспетчера [PERSON] та [INFO] на автомобілі «швидкої допомоги» перевезла породіллю [PERSON] з м. Бровари до пологового будинку в м. Києві. Стосовно заявленого розміру грошових надбавок позивачу за січень-лютий 2013 року суду пояснив, що розмір надбавок було зменшено на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 194 від 27 березня 2013 року «Про деякі питання оплати праці медичних працівників системи екстренної медичної допомоги в межах фонду заробітної плати та це ніяким чином не пов'язано з дисциплінарним проступком. Резембовський О.Є. та його представник - Албазова О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, суду дали пояснення аналогічні запереченням представника відповідача. Допитані в судовому засіданні свідки на стороні позивача пояснили, що тільки терміновим діям позивача [INFO] народилася здорова дитина у породіллі [PERSON], яка за розпорядженням головного лікаря Київського обласного пологового будинку була своєчасно доставлена в лікарню. Зокрема свідок [PERSON] пояснила, що в ніч з 4-го на 5-те грудня 2013 року в неї почалися передчасні пологи, за розпорядженням головного лікаря Київського обласного пологового будинку Журавльової І.А., яке зазначено в «обліковій картці породіллі» її госпіталізація повинна була бути здійснена саме до Київського обласного пологового будинку, оскільки вона там спостерігалася в зв'язку з патологією вагітності. Свідок [PERSON] суду підтвердив передчасність настання пологів та необхідність в ніч на [INFO] перевезення його дружини - [PERSON] до Київського обласного пологового будинку, що було виконано бригадою екстренної медичної допомоги, до складу якої входила [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що біля першої години ночі [INFO], декілька разів протягом тривалого часу намагалася викликати «швидку допомогу» в зв'язку з передачасними пологами в [PERSON] та необхідністю доставити породіллю до обласного пологового будинку, але диспетчер її в цьому відмовила. Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони відповідача пояснили наступне. Свідок [PERSON] підтвердила, що акт про відмову позивача надати письмові пояснення датований 06 грудням 2013 року вона склала самостійно, приблизно через місяць після настання цього випадку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що під час її чергування з 4-го на 5-те грудня 2013 року отримувала неодноразові телефонні повідомлення про виклик швидкої допомоги для транспортування [PERSON] до Київського обласного пологового будинку, але даний виклик належним чином не зареєструвала та не направила бригаду екстренної медичної допомоги, так як не володіла належною інформацією про можливість чи заборону перевезення породіль до пологового будинку в м. Києві Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, третю особу та його представника, свідків як зі сторони позивача так і відповідача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково - в частині визнання незаконним наказу № 149 від 20 грудня 2013 року та скасування його, в іншій частині позову належить відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. В матеріалах справи міститься акт від 06 грудня 2013 року в якому зазначено, що позивач відмовилися надати письмові пояснення стосовно неналежного виконання нею своїх трудових обов'язків - [INFO]. Даний акт підписаний заступником головного лікаря з медичної частини екстренної медичної допомоги Стибул А.П. та завідуючої підстанцією [PERSON] Однак суд не приймає того до уваги, як належний та допустимий доказ, так як даний акт належним чином незареєстрований та не затверджений керівником. Крім цього в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що даний акт складено нею особисто, десь через місяць після [INFO], тобто після видачі наказу № 149 від 20 грудня 2013 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до п. 31 «Типових правил внутрішнього трудового розпорядку» затверджених постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань № 213 від 20 липня 1984 року наказ про застосування дисциплінарного стягнення із зазначенням мотивів його застосування оголошується працівникові, якого піддано стягненню під розписку в триденний строк. Разом з тим в порушення даної норми з наказом № 149 від 20 грудня 2013 року позивач була ознайомлена тільки - 05 лютого 2014 року, про що свідчить відмітка на наказі та не заперечується стороною відповідача. Виходячи з положень п. 24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку» порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження сам факт порушення позивачем трудової дисципліни, який виразився в невиконанні розпорядження диспетчера про заборону відвозити породіллю до Київського обласного пологового будинку. Сторона відповідача не надала жодного доказу наявності самого такого розпорядження, оскільки, як було з'ясовано в ході судового засідання, з пояснення свідка диспетчера [PERSON], останньою не був невідкладно прийнятий виклик, так як вона не володіла достовірною інформацією про заборону перевезення породіль до обласного пологового будинку, а зареєстровано було виклик «швидкої допомоги» тільки після запиту позивача до диспетчера [PERSON] щодо самого факту звернення за допомогою. Представник відповідача та третя особа стверджують, що диспетчер відмовила у прийнятті виклику, з тих підстав, що усі виклики про пологи повинні обслуговувати не екстренна медична допомога, а бригада невідкладної допомоги. Однак, відповідно «Примірного положення про оперативно-диспетчерську службу Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф», затвердженої наказом МОЗ України від 07 грудня 2012 року № 1020, інформаційний супровід надання екстренної медичної допомоги покладений на оперативно-диспетчерську службу. В порушення норм зазначеного положення саме диспетчером [PERSON] не було перенаправлено даний виклик медичної допомоги безпосередньо після його надходження до Броварського закладу невідкладної медичної допомоги та не передано цю інформацію відповідному закладу охорони здоров'я, тобто Броварському пологовому будинку відповідно до п. 2 положення), а відтак, саме диспетчером екстренної медичної допомоги не належним чином виконані свої службові обов'язки. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про екстренну медичну допомогу» надання екстренної медичної допомоги людині у невідкладному стані на місці події, під час перевезення та у закладі охорони здоров'я здійснюється відповідно до медичних показань на основі клінічних протоколів і стандартів екстренної медичної допомоги. Враховуючи ту обставину, що в обліковій картці породіллі [PERSON] проставлено резолютивний напис головного лікаря ЦОК ЗМД Журавльової І.А., в разі пологів «госпіталізувати» до КОР КЦО ЗМД, тобто Київська обласна рада Київський центр охорони здоров'я матері та дитини, то суд вважає дії позивача э правомірними та відсутня її вина в неналежному виконанні службових обов'язків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за наказом № 149 від 20 грудня 2013 року безпідставно, а тому визнає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню. Вирішуючи спір в частині проведення позивачу доплати за особливі умови та характер праці в сумі 787 грн. 56 коп. за січень-лютий 2014 року до 20% визначені постановою Кабінету Міністрів України № 199 від 27 березня 2013 року «Про деякі питання оплати праці медичних працівників системи екстренної медичної допомоги», суд вважає позовні вимоги необгрунтованими, так як зазначений нормативний акт визначає лише верхню граничну межу до 20% цих надбавок. Позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення відповідачем її права в цій частині, тому в задоволенні зазначених позовних вимог слід відмовити, в зв'язку з їх безпідставністю.

Outcome: partial