Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення компенсації вартості ? частини майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, та відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України. Просила стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти в розмірі 6070 грн., як компенсацію 1/2 частини вартості дивана, вартістю 1280 грн.; телевізора кольорового «Електрон», вартістю 1440 грн.; пральної машини «Донбас», вартістю 3500 грн.; холодильника «АТЛАНТ», вартістю 4560,00 грн.; письмового (компютерного) столу, вартістю 1360 грн., а всього на загальну суму 12140 грн., припинивши право власності за нею на 1/2 частину дивана, вартістю 1280 грн.; телевізора кольорового «Електрон», вартістю 1440 грн.; пральної машини «Донбас», вартістю 3500 грн.; холодильника «АТЛАНТ», вартістю 4560 грн.; письмового (компютерного) столу, вартістю 1360 грн.; а також стягнути відсотки відповідно до статті 625 ЦК України в розмірі 273,60 грн. В обгрунтування\~позову посилалась\~на те,\~що рішенням\~Христинівського районного\~суду від\~05.07.2018\~р.\~у справі\~№ 706/102/18\~було частково\~задоволено її\~позов до\~[PERSON]\~та \~встановлено,\~що вона\~та [PERSON]\~проживали як\~жінка та\~чоловік однією\~сімєю,\~але не\~перебували у\~шлюбі між\~собою,\~з грудня\~1999\~р.\~до 23\~листопада 2016\~р.,\~за виключенням\~періодів з\~серпня 2006\~р.\~до травня\~2007\~р.,\~з серпня\~2008\~р.\~до жовтня\~2008\~р.,\~з грудня\~2011\~р.\~до червня\~2012\~р.\~Визнано обєктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя [PERSON]\~та [PERSON]\~таке майно:\~диван,\~вартістю 1280\~грн.;\~телевізор кольоровий\~«Електрон»,\~вартістю 1440\~грн.;\~пральна машина\~«Донбас»,\~вартістю 3500\~грн.;\~холодильник «АТЛАНТ»,\~вартістю 4560\~грн.;\~письмовий (компютерний)\~стіл,\~вартістю 1360\~грн.,\~а всього\~на загальну\~суму 12140\~(дванадцять\~тисяч сто\~сорок)\~грн.\~Визнано за\~нею право\~власності на\~? частину\~у зазначеному\~майні. Даним судовим рішенням їй відмовлено у задоволенні позовних вимог стосовно визнання спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок загальною площею 90,0 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 765 кв.м. за адресою: Черкаська область, м. Христинівка, вул. Транспортна, 9, загальною вартістю 21 466,00 грн. та визнання за нею права власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя на 1/2 частку у вказаному житловому будинку. Рішення суду набрало законної сили 06.08.2018 р. Все перераховане вище майне із 23.11.2016 р. знаходиться в будинку № 9 вул. Транспортній в м. Христинівці у повному володінні та користуванні відповідача, вона доступу до вказаного майна не має. На виконання рішення суду нею 17.09.2018 р. направлено відповідачу [PERSON] лист - вимогу, в якому зазначила, що судовим рішенням за нею визнано право власності на частку рухомого майна, що у грошовому виразі складає 6\~070 грн. Приймаючи до уваги, що це майно перебуває у його користуванні, він ним користується одноособово починаючи із 23.11.2016 р., що безумовно викликало певний відсоток зносу майна та погіршення його якості, з метою мирного та остаточного врегулювання спору у даній справі запропонувала відповідачу протягом 5 календарних днів з дати отримання листа-вимоги добровільно сплатити їй грошові кошти в сумі 6\~070 грн. готівкою, перерахувати на її банківський рахунок, який вона повідомить йому в телефонному режимі або відправити поштовим переказом «Укрпошти» на адресу її проживання. Вказаний лист-вимогу відповідач [PERSON] отримав 19.09.2018 р., що підтверджується копією опису вкладення до цінного листа, фіскальним чеком з інформацією про відправлення, бланком рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, витягом з інтернет-сайту «Укрпошта» - відстеження поштових відправлень. Відповіді ні в усній, ні в письмовій формі вона не отримала, як не отримала грошових коштів, що є фактичною відмовою відповідача [PERSON] виконувати рішення суду. З метою виконання рішення суду вона звернулась до Христинівського районного суду по питанню отримання виконавчого листа, де їй в усній формі було розяснено, що в рішенні суду не зазначено про стягнення коштів з [PERSON], а тому не має сенсу отримувати виконавчий лист, оскільки Христинівський районний відділ ДВС ГТУЮ у Черкаській області не зможе його виконати. Це саме їй підтвердили в Христинівському РВ ДВС. Її лист вимогу від 17.09.2018 р. [PERSON] отримав 19.09.2018 р., строк добровільного виконання зобовязання по відшкодуванню їй вартості майна закінчився 23.09.2018 р. Судовим рішенням, на яке вона посилається як на підставу виникнення зобовязальних правовідносин, не встановлено строку виконання обовязку по виплаті коштів відповідачем, але такий строк встановлений нею в листі вимозі від 17.09.2018 р. Тому з відповідача необхідно стягнути 273,60 грн. як три відсотки річних від простроченої суми. Розрахунок відсотків додається. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 02.11.2018 р., яке міститься в матеріалах справи. За таких обставин суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, як передбачено ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі: копії рішення\~Христинівського районного\~суду від\~05.07.2018\~р.\~у справі\~№ 706/102/18,\~листа \~вимоги від\~17.09.2018\~р.,\~опису вкладення\~до цінного\~листа,\~фіскального чеку\~з інформацією\~про відправлення,\~бланку рекомендованого\~повідомлення про\~вручення поштового\~відправлення,\~витягу з\~інтернет -\~сайту «Укрпошта»\~-\~відстеження поштових\~відправлень,інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Христинівського районного суду від 05.07.2018 р. у справі № 706/102/18 було визнано обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] таке майно: диван, вартістю 1280 грн.; телевізор кольоровий «Електрон», вартістю 1440 грн.; пральна машина «Донбас», вартістю 3500 грн.; холодильник «АТЛАНТ», вартістю 4560 грн.; письмовий (компютерний) стіл, вартістю 1360 грн., а всього на загальну суму 12140 грн.; визнано за позивачем [PERSON] право власності на ? частину у зазначеному вище майні. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішення Христинівського районного суду від 05.07.2018 р. у справі № 706/102/18 набрало законної сили. Майно, що визнане рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], знаходиться у володінні та користуванні відповідача [PERSON] Позивач [PERSON] доступу до вказаного майна не має. На виконання рішення суду позивачем [PERSON] 17.09.2018 р. було направлено відповідачу [PERSON] лист - вимогу про врегулювання даного спору шляхом виплати 6070 грн. компенсації вартості 1/2 частини вказаного вище майна. Відповідач [PERSON] відповіді та своїх пропозицій на врегулювання питання виконання рішення суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згоди, крім випадків, передбачених ЦК України. Оскільки відповідач\~[PERSON]\~пропозицій щодо\~врегулювання цього\~питання не\~надає,\~майно,\~що визнане\~рішенням суду\~обєктом права\~спільної сумісної\~власності подружжя\~[PERSON]\~та [PERSON],\~знаходиться у\~володінні та\~користуванні відповідача\~[PERSON],\~позивач доступу\~до вказаного\~майна не\~має,\~позивач [PERSON]\~надала згоду\~на присудження\~їй грошової\~компенсації замість\~її частки\~у праві\~спільної сумісної\~власності на\~майно,\~тому з\~відповідача [PERSON]\~необхідно стягнути\~на користь\~позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 6070 грн., як компенсацію вартості 1/2 частини майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. У задоволенні позовної вимоги про стягнення відсотків відповідно до статті 625 ЦК України в розмірі 273,60 грн. необхідно відмовити з таких підстав. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає,\~що на\~підставі рішення\~суду від\~05.07.2018\~р.\~між сторонами\~не виникли\~зобовязальні правовідносини\~щодо відшкодування\~вартості ?\~частини рухомого\~майна,що визнане рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Такі зобовязальні правовідносини не виникли і внаслідок невиплати відповідачем коштів відповідно до листа вимоги позивача від 17.09.2018 р. Тому положення ст. 625 ЦК України не підлягають застосуванню щодо даних правовідносин. Відповідно не підлягає задоволенню і позовна вимога про стягнення відсотків (згідно з розрахунком відсотків позивачем мався на увазі індекс інфляції за час прострочення) відповідно до статті 625 ЦК України в розмірі 273,60 грн. З відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] сплачений нею судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 674,42грн.

Outcome: partial