Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про звільнення майна з - під арешту та просила постановити рішення, яким зняти арешт з квартири [ADDRESS], накладений постановою від 21.05.2004 року слідчого СВ Вишенського ВМ ВМВ УМВС лейтенанта міліції, прізвище якого не вказано, та повідомленням ДВ-5-Л від 08.09.2000 року ДВС Ленінського району судовим виконавцем Кобзар, мотивуючи свої вимоги тим, що арешт на квартиру в цілому, а не лише на її частку, що належить [PERSON], було накладено незаконно, у зв'язку з чим порушується її право оформити спадщину після смерті батьків. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2017 року було залучено до участі у справі як співвідповідача Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Вінницькій області та як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] - у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Представник відповідача - Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області - Совик В.П. у судовому засіданні частково заперечував проти задоволення позову, однак письмового відзиву суду не надав. Представник відповідача - Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області - Охрімовський Я.В. у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до дублікату Свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1993 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 13.06.2013 року № 1369, співвласниками квартири [ADDRESS] по 1/6 частці кожен є: [PERSON] (помер), [PERSON] (померла), [PERSON] (відповідач), [PERSON] (третя особа), [PERSON] (третя особа), [PERSON] (третя особа). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 березня 2010 року. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 червня 2012 року. [PERSON] була дружиною [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.01.1960 року, та на момент смерті чоловіка вони проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (підтверджується довідками «ЖЕК № 12» від 07.09.2012 року № 5183 та від 13.09.2012 року № 5569а). Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивач [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Відповідач [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Третя особа [PERSON] також є рідним сином [PERSON] та [PERSON]. Рідними дочкою та сином [PERSON] та [PERSON] також є [PERSON] та [PERSON], однак до участі у справі вони не залучалися, оскільки не є співвласниками спірної квартири, а також пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини, що підтверджується повідомленням Третьої вінницької державної нотаріальної контори від 14.09.2012 року № 1264/02-14. Позивач [PERSON] у встановлений законом строк прийняла спадщину (до складу якої увійшла і частка спірної квартири) після смерті матері [PERSON] як за законом, так і за Заповітом, посвідченим 11 березня 2010 року державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Ковальською Л.В. за реєстровим № 1-748, що підтверджується її заявою до Третьої вінницької державної нотаріальної контори від 17.09.2012 року № 1125. Однак, з Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.10.2017 року № 100172821 вбачається, що на усю квартиру [ADDRESS] як на нерухоме майно, належне відповідачу [PERSON], накладено арешт згідно постанови слідчого СВ Вишенського ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області від 21.05.2004 року та повідомлення ДВС Ленінського району ДВ-5-Л від 08.09.2000 року. Таким чином, позивач [PERSON] у зв'язку з накладеним на спірну квартиру у цілому арештом невзмозі оформити спадщину після смерті батьків та у подальшому володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Враховуючи те, що накладення арешту на спірну квартиру в цілому є безпідставним, порушує та обмежує права позивача [PERSON] як спадкоємця, позов підлягає задоволенню в частині звільнення з-під арешту 1/6 частки квартири [ADDRESS], зареєстрованої за [PERSON], який помер [INFO] року у м. Вінниці, та 1/6 частки квартири [ADDRESS], зареєстрованої за [PERSON], яка померла [INFO] року у м. Вінниці. У задоволенні ж позову у частині звільнення з-під арешту інших часток спірної квартири, належних відповідачеві [PERSON] та третім особам [PERSON], [PERSON], [PERSON], слід відмовити, оскільки позивач [PERSON] не уповноважена звертатися до суду з метою захисту права власності вказаних осіб. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] в дохід держави 640 грн. судового збору, оскільки ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2017 року було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Outcome: partial