Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ, [PERSON] Запорізької державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна, вказавши, що відповідно до рішення Хортицького районного суду від 25.11.2015 року, було визнано недійсним договір дарування 1/20 частини нежитлового приміщення ХХХХІV літ А-9, А1-2, А-3, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Курузова, буд. 7, що укладений 22 грудня 2004 року, між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2731 та визнано за [PERSON] право власності на 1/20 частини нежитлового приміщення ХХХХІV літ А-9, А1-2, А-3, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Курузова, буд. 7. Під час проведення позивачем державної реєстрації права власності в Реєстраційній службі Запорізького міського управління юстиції Запорізької області стало відомо, що в період коли приміщення було зареєстроване за [PERSON] на нього 16.11.2011 року Ленінським ВДВС Запорізького МУЮ накладено арешт на все нерухоме майно, в тому числі і на вказане приміщення. Позивач вважає, що даний арешт перешкоджає їй у володінні, користуванні і розпорядженні належним майном на власний розсуд, що порушує його право власності. Просить суд зняти арешт з 1/20 частини нежитлового приміщення ХХХХІV літ А-9, А1-2, А-3, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Курузова, буд. 7, що накладений 16.05.2011 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, серія та номер 26401904, видана 13.05.2011 року, Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. Представник позивача та позивач надали суду заяву в якій просять позов задовольнити та розглядати справу без їх присутності. Представник Ленінського ВДВС ЗМУЮ, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, та на розсуд суду. Відповідач [PERSON] Запорізька державна нотаріальна контора у судове засідання не зявилася, надали заяву, відповідно до яких з позовними вимоги не згодні, вважають, що вони є не належним відповідачем, просять розглядати справу без їх участі. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2015 року, визнано недійсним договір дарування 1/20 частини нежитлового приміщення ХХХХІV літ А-9, А1-2, А-3, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Курузова, буд. 7, що укладений 22 грудня 2004 року, між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2731 та визнано за [PERSON] право власності на 1/20 частини нежитлового приміщення ХХХХІV літ А-9, А1-2, А-3, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Курузова, буд. 7. Рішення суду набрало законної сили 08.12.2015 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до копії постанови від 13.05.2011 року Ленінського ВДВС ЗМУЮ, відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-4971 виданого 18.04.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь АК «УкрСиббанк» боргу у розмірі 309245,12 грн. Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта накладено арешт на нежитлове приміщення ХХХХІV літ А-9, А1-2, А-3, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Курузова, буд. 7, підстави виникнення обтяження постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 26401904, виданий 13.05.2011 року, виданий Ленінським ВДВС ЗМУЮ, номер запису про обтяження 4752048. Відповідно до копії постанови від 14.12.2015 року Ленінського ВДВС ЗМУЮ виконавчий лист № 2-4971 виданий 18.04.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь АК «УкрСиббанк» боргу у розмірі 309245,12 гривень, повернуто стягувачу на підставі п .7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно ст.57 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт на майно боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, який накладний шляхом винесення постанови про арешт із забороною на його відчуження. Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені права та обов'язки державного виконавця. Зокрема, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Суд вважає, що існування арешту на нежитлове приміщення, яке на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2015 року, належить на праві власності [PERSON], порушує права позивача, як власника цього майна, а тому підлягає скасуванню. Також суд враховує те, що виконавче провадження на виконання виконавчого листа №2-4971 виданого 18.04.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя у рамках якого був накладений арешт, завершене та виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі викладеного,

Outcome: approved