Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 20 лютого 2008 року між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, вона отримала 50 146 грн. 50 коп. для придбання житлового будинку. 20 лютого 2008 року набула у власність житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу № 407 від 20 лютого 2008 року. Того ж дня було складено договір іпотеки на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , в забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитним договором. В квітні 2014 року вона повністю погасила кредит, про що їй була видана довідка. Та помилково вважала, що обтяження з будинку будуть зняті. Але до цього часу мається заборона на її будинок в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна та в Реєстрі речових прав на нерухоме майно. Просила зняти арешт та заборону відчуження майна - житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , виключити записи про заборону з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом завчасно та належним чином. Представник позивача надала заяву про підтримання позовних вимог, просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи - Вовчанського РВДВС ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи - Вовчанської РДА Харківської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 20 лютого 2008 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, вона отримала 50 146 грн. 50 коп. для придбання житлового будинку (а.с. 6-11). 20 лютого 2008 року [PERSON] набула у власність житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу № 407 від 20 лютого 2008 року (а.с. 12-13). Того ж дня було складено договір іпотеки на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , в забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за вказаними кредитним договором (а.с.14-16). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] накладено обтяження - номер запису 2553107 від 21 грудня 2009 року на підставі постанови ВДВС Вовчанського РУЮ про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 742437 від 21 грудня 2009 року (а.с.20). Крім того, згідно інформаційної довідки з Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, на будинок за адресою: [ADDRESS] накладено обтяження - заборона відчуження реєстраційний номер 6630426 від 20 лютого 2008 року на підставі заяви ЗАТ КБ «ПриватБанк» про реєстрацію обтяжень об`єкта нерухомого майна (а.с.21) Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивач має намір розпорядитися належним йому майном, накладений арешт на майно порушує його право власності. Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою : [ADDRESS] , відповідно до штампу реєстрації місця проживання у паспорті (а.с.26). В квітні 2014 року [PERSON] повністю погасила кредит, про що їй представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» була видана довідка № 3216 від 30 листопада 2018 року про припинення обтяжень та заборону на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] (а.с.23-25). Таким чином, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved