Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області та Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області в якому просить: визнати поважними причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав і поновити вказаний строк; визнати за позивачем право на земельну частку (пай) площею 7,52 умовних кадастрових гектарів із землі сільськогосподарського призначення, розташованої на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що була в користуванні колишнього КСП «Прогрес». В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.03.1970 року позивача було прийнято в члени колгоспу імені Жданова, Кіровоградського району Кіровоградської області, який у 1989 році було перейменовано в колгосп «Прогрес», а вже у 1995 році в КСП «Прогрес», правонаступник якого є СВК «Прогрес» ліквідоване 10.02.2010 року. У період роботи позивача у КСП «Прогрес» видано державний акт на право колективної власності на землю, проте при проведенні паювання земель, переданих у колективну власність КСП «Прогрес», позивача, як члена КСП, не внесли до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), який є додатком до зазначеного державного акту, що є порушенням прав позивача. У зв'язку з юридичною необізнаністю позивач не знала, що має право на земельну частку (пай), та дізналась про таке право випадково лише у лютому 2018 року, після чого звернулася до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, які вказано у позові. Представник відповідача Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Ковальов Ю.В. заперечив проти задоволення позовних вимог і просив відмовити у задоволенні позову, оскільки стороною позивача не надано доказів членства позивача у КСП «Прогрес» на час отримання державного акту на землю. Крім того, зазначив, що у позові необхідно відмовити за спливом строків позовної давності, оскільки матеріали справи не містять доказів, які підтверджують наявність перешкод у подачі позову до суду з 1996 по 2018 роки. Викладені доводи відображено у відзиві на позовну заяву (а.с.30-32). Відповідач Кіровоградська районна державна адміністрація Кіровоградської області свого представника не направили у судове засідання, проте надали суду відзив на позовну заяву в якому просили відмовити у задоволенні позову та розглядати справу за відсутності їх представника. В обґрунтування відзиву зазначили, що КСП «Прогрес» видано державний акт на право колективної власності на землю від 16.09.1996 року, всі його члени отримали сертифікати на земельні частки (паї) і мали змогу розпорядитися ними, виготовити державні акти на право власності на земельні ділянки. Позивача не було включено до списку осіб, який додавався до державного акту на право колективної власності на землю, оскільки позивач не була членом КСП чи постійним працівником, а тому позовні вимоги є безпідставними. Крім цього, позивач на момент розпаювання КСП «Прогрес» і на даний час проживає на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, а тому не могла не знати про отримання земельних часток (паїв) членами КСП «Прогрес». Позивачем не подано будь-яких доказів щодо підтвердження поважності причини пропуску строку позовної давності, що є підставою для відмови в позові (а.с.22-23). Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно статей 3 - 5, 19 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» ( у редакції від 21.01.1994 року) підприємство створюється за бажанням громадян на добровільних засадах на їх загальних зборах; підприємство діє на основі статуту, яким зокрема визначається порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, загальні права та обов'язки членів підприємства; членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів; членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут; трудові відносини членів підприємства регулюються цим Законом і статутом підприємства, а громадян, які працюють за трудовим договором або контрактом, - законодавством про працю України; підприємство має право вільного найму працівників. Частиною дев'ятою статті 5 ЗК України (у редакції від 22.06.1993 року) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України (у редакції від 22.06.1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно з вимогами статей 22, 23 ЗК України (у редакції від 22.06.1993 року) та зазначеного Указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта. Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Судом встановлено, що 13.03.1970 року [PERSON] вступила у члени колгоспу імені Жданова, Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника [NUMBER] від 13.09.1974 року (а.с.12). Вказана трудова книжка містить записи за кожен рік роботи починаючи з 1970 по 1992 рік, після чого є лише два записи, що в 1995 році [PERSON] відпрацювала 96 людино-днів, а в 1996 році відпрацювала на посаді обліковця 21 людино-день. Архівна довідка №01-58/105 від 27.11.2017 року, яку надано Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, свідчить, що в архівному фонді колгоспу (КСП, СВК, СТОВ) «Прогрес», Миколаївської сільської ради Кіровоградської району Кіровоградської області, у протоколах засідань правління та протоколах загальних зборів за період із 1993 по 2001 роки відсутні відомості про виключення з членів колгоспу [PERSON] (а.с.6). Архівна довідка №04-20-109/2 від 28.11.2017 року, що надана Кіровоградською районною радою Кіровоградської області, свідчить, що у документах архівного фонду КСП «Прогрес», Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, у книгах нарахування заробітної плати працівникам є відомості про стаж роботи та заробітну плату [PERSON], а саме: 1995 рік відпрацьовано загалом 96 людино-днів у лютому, березні, червні, липні та листопаді; 1996 рік відпрацьовано на посаді обліковця 21 людино-день у лютому (а.с.7-8). Архівна довідка №01-58/109 від 11.12.2017 року, яку надано Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, свідчить, що в документах архівного фонду КСП «Прогрес», Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, у протоколі засідання правління КСП «Прогрес» №12 від 26.09.1995 року містяться відомості про створення комісії по розпаюванню землі та порушено клопотання перед сільською радою про передачу у колективну власність 8465 га. землі, а також надання у постійне користування 8465 га. землі відповідно до проекту роздержавлення і приватизації земель колгоспу «Прогрес», який затверджений Кіровоградською районною Радою народних депутатів 18.04.1995 року (а.с.9). Згідно листа №261/113-18 від 21.02.2018 року, наданого Відділом у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, повідомлено, що відповідно державного акту на право колективної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності від 16.09.1996 року за №16, до списку членів КСП «Прогрес» по розпаюванню земель [PERSON] не внесена, а згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП «Прогрес» сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] не видавався (а.с.10). Згідно листа №Р-104/143-18 від 25.04.2018 року, наданого Відділом у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, повідомлено, що середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Прогрес», Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, становить 7,52 га. (а.с.11). Архівна довідка №01-58/55 від 20.06.2018 року, видана Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, свідчить, що у документах архівного фонду колгоспу (КСП) «Прогрес», Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, у протоколі загальних зборів членів колгоспу №1 від 04.02.1995 року містяться відомості про перетворення колгоспу «Прогрес» у колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Прогрес», а у протоколі зборів уповноважених членів КСП «Прогрес» №2 від 21.03.1998 року містяться відомості про реорганізацію колективного сільськогосподарського підприємства (КСП) «Прогрес» у сільськогосподарський виробничий кооператив (СВК) «Прогрес»,Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.13). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №23703273 від 19.06.2018 року сільськогосподарський виробничий кооператив (СВК) «Прогрес»,Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, 15.02.2010 року припинено, як юридичну особу, у зв'язку із визнанням банкрутом (а.с.14-16). Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Викладені вище докази на думку позивача та її представника свідчать, що позивач була членом КСП «Прогрес» на час паювання землі, а тому має право на земельну частку (пай), проте суд вважає, що вказаний висновок є необґрунтованим. Наведені вище матеріали справи, зокрема трудова книжка позивача, свідчить, що позивач 13.03.1970 року вступила в члени колгоспу імені Жданова. Будь-які докази, які свідчать, що КСП «Прогрес» є правонаступником колгоспу імені Жданова чи іншим чином пов'язані суду не надано. Також, суду не надано належних і допустимих доказів, які свідчать, що позивач є членом КСП «Прогрес». Зокрема, наявність у справі архівної довідки про роботу позивача протягом 1995 - 1996 років у КСП «Прогрес» і нарахування заробітної плати не може бути свідченням того, що позивач є членом КСП, оскільки вказана довідка не дає змоги з'ясувати була позивач членом КСП чи працювала за трудовим договором або контрактом. Трудова книжка, де наявні записи за кожен рік роботи, свідчить, що позивач працювала у період із 1970 по 1992 роки, після чого продовжила трудову діяльність лише у 1995 - 1996 роках і лише нетривалий час, а тому підставою виникнення трудових відносин у останні роки між позивачем і КСП «Прогрес» міг бути трудовий договір, отже вказані обставини не дають змогу стверджувати, що позивач була членом КСП, а будь-які інші докази, які дають змогу перевірити та уточнити вказані обставини відсутні. Крім цього, позивачем на підтвердження факту членства у КСП надано суду архівну довідку, що за період із 1993 по 2001 роки відсутні відомості про виключення позивача з членів колгоспу, проте вказана довідка не може бути свідченням членства позивача у КСП, оскільки відсутні будь-які докази вступу в члени КСП, а тому можлива відсутність рішення про виключення з членів КСП через відсутність членства. Крім цього, трудова книжка свідчить, що безперервна трудова діяльність позивача тривала до 1992 року, а потім продовжена лише 1995 - 1996 роки, а будь-яка інформація щодо періоду 1993 - 1994 роки відсутня, незважаючи на наявні попередні записи за кожен рік із 1970 по 1992 роки. Будь-які інші докази, що дають змогу прямо чи опосередковано зробити висновок, що позивач була членом КСП суду не надано. Ні позивачем ні представником позивача не заявлялись клопотання про витребування будь-яких матеріалів, зокрема щодо наявності в архівному фонді колгоспу імені Жданова чи КСП «Прогрес» відомостей про членство позивача, матеріалів статуту КСП «Прогрес» в частині порядку вступу до підприємства і припинення членства в ньому. Позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) та вказує площу 7,52 умовних кадастрових гектарів, оскільки згідно листа Відділу у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Прогрес», Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, становить 7,52 га., що суд вважає необґрунтованим, оскільки розмір земельної частки (паю) визначається в умовних кадастрових гектарах, проте будь-які докази, які свідчать, що розмір земельної частки (паю) по КСП «Прогрес» складає саме 7,52 умовних кадастрових гектарів матеріали справи не містять і суду не надано. Натомість, згідно пунктів 3 та 4 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства; розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників; рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Ні позивачем ні представником позивача не долучено до матеріалів справи копію відповідного рішення районної державної адміністрації чи витягу, а також клопотання про витребування вказаних матеріалів не заявлялось. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд приходить до висновку, що позивачем і його представником не доведено належними та допустимими доказами членство позивача у КСП «Прогрес» на час паювання, а тому позовні вимоги про визнання права на земельну частку (пай) є необґрунтованими та позов не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд відповідно ст.141 ЦПК України вважає, що судові витрати понесені позивачем не підлягають стягненню з відповідачів, оскільки позовні вимоги залишено без задоволення. Відповідач Миколаївська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області у відзиві на позовну заяву просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн., проте до відзиву не долучено жодних доказів, які підтверджують наявність вказаних витрат і їх розмір, а тому вказані витрати відповідача не підлягають стягненню.

Outcome: dismissed