Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до Кремінської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Свою позовну заяву мотивує тим, що 25.12.1981 року вона уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] . 26.09.2000 року, під час шлюбу, [PERSON] згідно договору дарування отримав у дар житловий будинок, з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці, розміром 0,0616 га. Після отримання в дар вищезазначеного будинку та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку [PERSON] ці об`єкти нерухомості в КП «Кремінське РБТІ» за собою не зареєстрував. Згідно акту на право власності на земельну ділянку та витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку власником зазначена [PERSON] . Відповідно до витягу земельна ділянка має кадастровий номер 4421610100:02:124:0004. [INFO] [PERSON] помер. 21.05.2020 року заявник звернулась с заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] на нерухоме майно, яке складається з земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер: 4421610100:02:124:0004, площею 0,0616 га, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що позивачем надано копії витята з ДЗК про земельну ділянку, де власником вказана [PERSON] , та фотокопія договору дарування вищевказаної земельної ділянки [PERSON] [PERSON] . Видати дублікат договору дарування Кремінська державна нотаріальна контора не має можливості, так як справи Кремінської державної нотаріальної контори по 2000 рік включно були передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, справи якого залишились у м. Луганську, який на цей час є тимчасово окупованої територією України. З огляду на викладене позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0,0616 га, кадастровий номер: 4421610100:02:124:0004, яка розташована за адресою: [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач та її представник а судове засідання не з?явилися, представник позивача просив справу розглянути без участі позивача та представника. Представник відповідача Кремінської міської ради Луганської області в судове засідання не з`явився. У своїй письмовій заяві до суду відповідач зазначив, що не має заперечень з приводу позовних вимог та просить справу розглядати за відсутності представника Кремінської міської ради Луганської області. Суд, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступних висновків. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.12.1981 року, виданого міським відділом ЗАГС м. Нерюнгри Якутської АРСР, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 25.12.1981 року (а.с. 6). Відповідно до договору дарування від 26.09.2000 року, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці, розміром 0,0616 га (а.с. 7). Зі змісту листа КП «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» від 31 жовтня 2017 року №329, встановлено, що житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстрований в КП «Кремінське-РБТІ» в реєстрових книгах зареєстрований на праві власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу та свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 8). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ №021057, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,616 га за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим номером 4421610100:02:124:0004, право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] , площею 0,0616 гектарів (а.с. 10-13). Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 20 жовтня 2017 року Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] в м. Кремінна Луганської області (а.с. 14). Постановою державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори Коваленко Г.П. №170/02-31 від 21.05.2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] на майно, яке складається з житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] та земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15,16). Згідно експертного висновку з експертної оцінки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , вартість зазначеної земельної ділянки складає 12320,00 грн. (а.с. 17-20). Суд, встановивши наявність приватно-правового спору, який виник із спадкових правовідносин, при вирішенні останнього вбачає за необхідне застосування наступних норм права. Вирішуючи спори, що випливають з правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України та питання про набуття права власності на майно, відповідно до положень ст. 5 ЦК України необхідно виходити з положень законодавства, яке діяло на час виникнення правовідносин, повинні встановити час та підстави виникнення права власності, з`ясувати, чи належить майно до нерухомих речей та чи підлягає воно реєстрації відповідно до законодавства, яке діяло на той час та на момент виникнення спору. Статтею 128 ЦК УРСР визначалося, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов`язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Норми\~ст. 1217 ЦК України\~вказують на те, що одним із видів спадкування є спадкування за законом. Згідно\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, відповідно до\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 27 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи\~№804/886/18, адміністративне провадження №К/9901/26098/19 (ЄДРСРУ № 87268430) роз`яснив питання щодо нерозривності нерухомості з земельною ділянкою на якій вона розташована. Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди. Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні. При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (пункт 287.6 статті 287 ПК). У частинах першій та другій статті 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Статтями 125 і 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України. За частиною третьою статті 7 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року №161-XIV до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Зазначені норми права дають можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об`єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов`язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані. У розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.7 статті 287 ПК України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права. За приписами пункту 286.5. статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності. Відповідно до п. «е» ст.141 Земельного кодексу України підставами для припинення права користування земельної ділянки є набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 23 грудня 2015 року у справі\~№ 6-244цс15, від 12 жовтня\~ 2016 року у справі\~№ 6-2225цс16\~та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2018 року у справі\~№ 910/18560/16\~(провадження № 12-143гс18). Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] , своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте, внаслідок відсутності державної реєстрації на нерухомість та відсутності оригіналу договору дарування нерухомості, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 4421610100:02:124:0004 за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, право [PERSON] на спадщину за законом порушено, відновити його іншим чином, аніж через звернення до суду з зазначеним позовом, позивач не може, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved