Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги обґрунтовував тим, що вона в період з 01.09.1980 по 26.06.1984 навчалася на денному відділенні Рівненського державного національного педагогічного інституту ім. Д.З. Мануїльського. Зазначені факти підтверджуються дипломом серії [NUMBER] , виданим 1.07.1984. Однак, після звернення до управління Пенсійного фонду України в Житомирській області було виявлено помилку у написанні імені у вказаному вище документі. З огляду на викладене, заявник звернулася до суду із вказаною заявою. Заявник у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви розгляд справи просила здійснювати без її участі, на задоволення заявлених вимог наполягала. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області,у судове засідання свого представника не направило, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із диплому серії [NUMBER] вбачається, що він був виданий [PERSON] (а.с. 7). Згідно повідомлення Рівненського державного гуманітарного університету внесення змін до вказаного диплому неможливо через реорганізацію цстанови (а.с. 8). Із архівної довідки вбачається, що згідно наказу №136-с від 01.07.1984 [PERSON] присвоєно кваліфікацію вчителя російської мови і літератури, видано диплом серії [NUMBER] від 01.07.1984 (а.с. 10). Згідно показів свідка [PERSON] підтверджує факт належності диплома серії [NUMBER] виданий 1 липня 1984 Рівненським державним інститутом ім Д.З. Мануільського [PERSON] . Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Відповідно до п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення`в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, адже це надасть їй змогу ідентифікувати себе та оформити пенсію. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючого документу, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved