Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним цивільним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO], яка досягла повноліття і навчається у Богодухівському професійному аграрному ліцеї на денній формі навчання за державним замовленням, у розмірі 30% від доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму відповідної вікової категорії, із врахуванням індексу інфляції, починаючи стягнення з 01.07.2016 року і на весь період навчання дитини до досягнення 23-річного віку, оскільки у звязку з навчанням повнолітня донька сторін потребує матеріальної допомоги. За таких обставин позивач просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти стягнення з нього в судовому порядку аліментів на утримання повнолітньої доньки, що навчається, не заперечує. Третя особа у судове засідання не зявилася, хоча про місце, день та час судового засідання була завчасно та належним чином повідомлена. Заслухавши пояснення відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-БП № 331696 [PERSON] [INFO], у графі «батько» значиться [PERSON] (а.с.8). З копії постанови про закінчення виконавчого провадження, копії рішення [PERSON] райсуду Сумської області від 25.09.2013 року та виконавчого листа (а.с.13,14,15) вбачається, що на утримання [PERSON] [INFO], відповідач сплачував аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, виплата аліментів закінчилася у звязку з досягненням дитиною віку повноліття. Отже, донька сторін [PERSON] на даний час досягла повноліття, однак продовжує навчання у Богодухівському професійному аграрному ліцеї на денній формі навчання за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2014 року до 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу (а.с.16). Відповідно до приписів ст.199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані її утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також сама дитина, яка продовжує навчання. Позивач працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 2697,74 грн. (а.с.11), інших джерел доходів не має , тому вона не має можливості самостійно забезпечити потреби повнолітньої доньки, що навчається, які включають в себе витрати на проживання, проїзд, харчування, придбання необхідних речей для навчання, одягу і взуття. Як встановлено у судовому засіданні відповідач офіційно працює, в ТОВ Компанія «Суми-Агро», де отримує стабільний заробіток. Крім того, відповідач має задовільний стан здоровя, інвалідом не являється, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів сімї, що знаходяться на його утриманні, не має, тому має можливість надавати на утримання повнолітньої доньки матеріальну допомогу на час її навчання у виді аліментів. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.ст. 191, 201 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно зі ст. ст.\~1,\~17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Суду як джерело права. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою\~Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР\~, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вжити таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України), а також можливість надання утримання другим з батьків (ст.200 СК України). Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина [PERSON] кодекс України не встановлює. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить також з приписів ст.200 СК України щодо визначення розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, вимога щодо стягнення аліментів до досягнення повнолітньою донькою 23-річного віку задоволенню не підлягає, оскільки термін її навчання закінчується 30.06.2017 року. З урахуванням викладеного та обставин справи, приписів ст.ст. 182, 199, 200 СК України, суд вважає за можливе позов задовольнити частково і стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, яка досягла повноліття і продовжує навчання, у частці від його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня предявлення позову та до закінчення навчального закладу, а також судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст. 182,191,199,200,201 [PERSON] Кодексу України,

Outcome: partial