Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя та сварками на цьому ґрунті. У шлюбі вона народила двох дітей, сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З січня 2020 року вони припинили фактичні шлюбні відносини. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, просила шлюб між ними розірвати. Позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовільнити, оскільки в наданий судом термін вони не примирилися, розгляд справи провести без її участі та залишити за нею судові витрати. Проти винесення заочного рішення не заперечувала, про що повідомила суд письмовою заявою. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився по невідомій причині,\~клопотання про\~відкладення розгляду\~справи та відзив на позовну заяву не\~надав. За згодою позивачки, суд відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень\~ ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 16 травня 1992 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей син [PERSON] , який є повнолітнім та син [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу та копії свідоцтва про народження дитини (а.с.6, 7). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв`язку з чим вони тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Статтею 7\~СК\~України встановлено,\~що\~жінка\~та\~чоловік\~мають\~рівні\~права і\~обов`язки\~\~у\~сімейних\~відносинах,\~шлюбі\~та\~\~сім`ї. Сімейні\~\~відносини регулюються на засадах \~справедливості,\~\~добросовісності та\~\~розумності,\~\~відповідно до \~моральних засад \~суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.51 Конституції України, \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Статтею 112\~СК України\~передбачено,\~що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини та наведені положення матеріального закону, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами не можливе, а збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку з чим шлюб необхідно розірвати, задовольнивши позов. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка не просила відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона обрала після реєстрації шлюбу з позивачем. За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи клопотання позивачки про залишення за нею судових витрат, судові витрати залишити за позивачкою.

Outcome: approved