Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про\~встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , в період з 2000 року і до дня його смерті [INFO] . В обґрунтування заяви покликається на те, що із [PERSON] була знайома з 2000 року, в 2001 році у них народилась спільна дитина дочка [PERSON] . Спочатку вони проживали разом по [ADDRESS] , а приблизно з січня 2010 року постійно проживали разом з [PERSON] однією сім`єю в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що як звичайна сім`я, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом та обов`язками, оплачували комунальні послуги. [INFO] [PERSON] раптово у віці 54 роки помер. Вони з дочкою залишились проживати в квартирі, вважаючи, що прийняли спадщину по закону. У 2021 р. заявниця звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку із цим просить встановити факт проживання зі спадкодавцем для прийняття спадщини, як спадкоємець четвертої черги, тобто, як особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та ствердила, що з [PERSON] проживала в громадянському шлюбі понад 15 років; в 2001 році в них народилась дочка, яку вони виховували спільно. Після народження дитини протягом 9-10 років проживали на [ADDRESS] , оскільки в неї було ще двоє дітей, які перебували на утриманні. Приблизно у січні 2010 року [PERSON] запропонував переїхати жити до нього на [ADDRESS] , проти чого не заперечувала свекруха [PERSON] . З цього часу і до дня смерті [PERSON] вони були однією сім`єю, виховували дочку, водили в школу, разом іздили відпочивати; спільно зароблені гроші витрачали на потреби родини, купуючи одяг, продукти харчування, оплачували комунальні послуги; купили разом два телевізори і магнітофон. Збереглось багато сімейних фото з чоловіком [PERSON] , з спільною дочкою [PERSON] , дітьми від першого шлюбу та свекрухою. В 2015 році померла [PERSON] , яку вони з чоловіком [PERSON] похоронили. Після закінчення школи дочка навчалась в училищі [ADDRESS] , поруч з будинком, в якому проживали. Офіційна реєстрація шлюбу не була для них актуальною, кожного разу відкладали, і таку запланували провести на 18-річчя дочки, однак, [PERSON] раптово в 2016р. помер. Вона займалась похоронами. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шапіро Ірина В`ячеславівна в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , а тому суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Зі змісту ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З роз`яснень викладених у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вбачається, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Статтею 3 СК України\~передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У пункті 6\~рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України\~зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно, а саме квартира за адресою: [ADDRESS] . У 2021 році [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги відповідно до ст.1264 ЦК України (а.с.39). 04.08.2021 року приватним нотаріусом ЛМНО Шапіро І.В. було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] не подала нотаріусу документів, на підставі яких встановлено права заявника як спадкоємця четвертої черги (як особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини) (а.с.57). Із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] звернулась до суду. Факт проживання проживання однією сім`єю [PERSON] разом із [PERSON] стверджується наступним. В судовому засіданні [PERSON] надала суду свідчення, будучи допитаною в якості свідка в порядку ст.92 ЦПК України, під присягою, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих показань. Зокрема, підтвердила факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з січня 2010 року по [ADDRESS] ; народження спільної дочки в 2001р., в свідоцтві про народження якої останній записаний батьком; у них був спільний бюджет, спільні обов`язки, вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, здійснювали спільні покупки, проводили покращення житлових умов, в яких проживали, вчиняли інші дії притаманні подружжю, виховуючи спільну дитину. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 2010 року до часу смерті [PERSON] , та залишається проживати у вказаній квартирі по теперішній час. Зокрема, свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] є її сусідкою по [ADDRESS] і вона знає заявницю понад 20 років. Весь цей час [PERSON] жила з [PERSON] як цивільна дружина. Свідок пам`ятає, що у 2001 році остання була вагітна і згодом народила доньку [PERSON] , яку виховувало подружжя разом. [PERSON] дуже любив дочку, постійно з нею гуляв, водив у школи. Останні 10 років [PERSON] постійно проживає на [ADDRESS] . [PERSON] помер раптово. Заявниця його похоронила. Інших родичів померлого свідок не знає і ніколи не бачила. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] , вказала, що [PERSON] разом зі донькою [PERSON] з 2010 року проживали з [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , як одна сім`я, виховували свою доньку; разом відпочивали, закупляли продукти, готували їсти. Інших родичів не знає. [PERSON] похоронила чоловіка і залишилась проживати в цій квартирі разом з дочкою. Свідок [PERSON] вказав, що [PERSON] є знайомим старшої дочки заявниці. Знає, що заявниця проживала з донькою [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2010 року. Він часто бував в цій квартирі, бачив їх побут, стверджує, що вони з [PERSON] купували речі домашнього вжиткку, зокрема, телевізор, разом відпочивали. Суд надає віри показанням допитаних свідків, оскільки такі є правдивими, достовірними та об`єктивно відображають обставини, викладені заявником; свідки є сусідами, і не зацікавлені у вирішення спору. Із свідоцтва про смерть [PERSON] вбачається, що він помер [INFO] у віці 54 роки (а.с.10). Із лікарського свідоцтва №886 від 03.10.2016 вбачається, що [PERSON] помер від гострого інфаркту міокарда (а.с.11). Із свідоцтва про про поховання №3090 від 03.10.2016р. вбачається, що [PERSON] здійснила поховання [PERSON] (а.с.12). Згідно акту комісії ЛКП «Балатон-409» від 22.01.2021 року, інформаційної довідки ЛКП «Балатон-409» від 12.03.2021 року, листа директора ЛКП «Балатон-409» від 03.12.2019 року, у квартирі за адресою: [ADDRESS] фактично проживають без реєстрації [PERSON] , 1965 р.н., [PERSON] , 2001 р.н. (а.с.75, 77, 78). \~ \~ \~ \~Також як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення від 01.02.2020 року відносно [PERSON] , така складалася за місцем проживання останньої, а саме за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). Із акту ЛКП «Балатон-409» від 03.02.2019 вбачається , що адресою: [ADDRESS] проживає без реєстрації цивільна дружина [PERSON] - [PERSON] . Із оглянутих судом світлин видно, що на них зображений [PERSON] в колі сім`ї з [PERSON] , їх спільною маленькою дочкою, дітьми заявниці від першого шлюбу. Судом також оглянуто квитанції про оплату комунальних послуг за період 2010-2020 років, яку здійснювали [PERSON] та [PERSON] . Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Зважаючи на вищенаведені доводи заявника та належні, достовірні і допустимі докази по справі, суд вважає доведеним факт проживання [PERSON] та [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2010 року до часу смерті [PERSON] однією сім`єю, тобто, встановленим є факт проживання заявниці зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відтак, заява підлягає задоволенню

Outcome: approved