Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що житловий будинок № 22 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала [PERSON]. 9 вересня 2014 року померла [PERSON], спадщину після смерті якої прийняла вона (позивач). Їй (позивачу) нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок у звязку із відсутністю на нього чинного правовстановлюючого документа. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 22 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання представник Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову [PERSON], просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 22 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця ([PERSON]) Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала [PERSON], що підтверджується довідкою Червонопартизанської сільської ради № 1010 від 24 червня 2015 року (а.с. 12) та копією свідоцтва на право власності на жилий будинок від 24 травня 1988 року (а.с. 11). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] належав в цілому житловий будинок № 22 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, як єдиному члену колишнього колгоспного двору. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя не зареєструвала у встановленому порядку право власності на належний їй житловий будинок. 9 вересня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 вересня 2016 року (а.с. 29), а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні встановлено, що позивач є дочкою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 8), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 9) та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 10), а тому в силу ст. 1261 ЦК України має право на спадкування після її смерті. З копії спадкової справи № 374/2015 до майна померлої [PERSON] (а.с. 26-27) вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину вищезазначений житловий будинок, який належав [PERSON], в звязку із відсутністю на нього чинного правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори № 1128/02-31 від 22 червня 2016 року (а.с. 19). З матеріалів справи вбачається, що на будинок № 22 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 13-17). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved