Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачка з 2004 року по червень 2013 року проживала разом з відповідачем без реєстрації шлюбу. Мають доньку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини в свідоцтві про народження записаний відповідач. З 2013 року [PERSON] проживає окремо, батьківські обов'язки не виконує, участі у вихованні та утриманні дочки не бере, долею, життям дитини не цікавиться, стягнуті рішенням суду аліменти не сплачує, заборгованість з аліментів станом на 01 червня 2017 року складає 26270,07 грн. Позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав. Позивачка, повідомлена належним чином про дату час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні, утриманні, розвитку дитини, не цікавиться нею, має борг по аліментам більше 26000 грн. Дівчинка називає і вважає батьком іншого чоловіка, який має намір усиновити дитину. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до його доньки [PERSON] Згідно із ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представників позивачки та третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження від 08 січня 2011 року, яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. Згідно висновку органу опіки та піклування від 01 грудня 2017 року № 01-7575/47, дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю, відповідач [PERSON], зі слів його матері [PERSON] працює в Росії, повертатися не бажає, з дочкою [PERSON] відносини не підтримує, не цікавиться її життям, аліменти не сплачує. В ході бесіди з малолітньою [PERSON] з'ясовано, що вона проживає з матір'ю та батьком [PERSON], про біологічного батька знає зі слів матері, він пішов з родини, коли дівчинці було 2,7 років, з того часу батько донькою не цікавився, не вітав з днем народження, матеріальної допомоги не надавав. Батько свідомо усунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини, не піклується про її виховання, матеріально не утримує, не турбується про всебічний розвиток, здоров'я, не спілкується з дитиною. Орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради в інтересах малолітньої вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона дружить з позивачкою близько 15 років, її чоловік - хрещений батько [PERSON], відповідача [PERSON] востаннє вона бачила, коли [PERSON] було близько двох років, з того часу відповідач з донькою не спілкується, на дні народження не приходить і не вітає. Позивачка намагалась налагодити стосунки доньки з батьком. Зараз [PERSON] називає батьком цивільного чоловіка своєї матері. Відповідач ніколи не цікавився долею доньки у свідка. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знайома з позивачкою десять років, буває вдома у позивачки, часто зустрічаються, батька [PERSON] востаннє бачила у 2013 році, позивачка та її цивільний чоловік виховують [PERSON], якого дівчинка називає батьком. Відповідач не телефонує, подарунки не дарує, аліменти не платить, дівчинка батька не знає. Свідок [PERSON] суду повідомила, що позивачка є її донькою, відповідача востаннє бачила у 2012 році, з того часу він не телефонує, не приїжджає, донькою не цікавиться, аліменти не платить, з днем народження не вітає, позивачка з 2014 року проживає з іншим чоловіком, якого дівчинка називає батьком. Як вбачається із пояснень свідка [PERSON], він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з позивачкою з лютого 2014 року, її дочка [PERSON] звертається до нього по імені або батько, про свого біологічного батька не згадує, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не виявляв бажання побачити доньку. Відповідно до ст. 164 України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ніякої участі у вихованні дитини не приймає, не займається її вихованням, не цікавиться станом її здоров'я, умовами життя, не піклується про фізичний, духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому є всі правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. (квитанція від 03.07.2017 року).

Outcome: approved