Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного підприємства «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» про стягнення вартості частини майна, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення та частини прибутку підприємства в розмірі 13% часток статутного капіталу, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті її чоловіка відкрилася спадщина за законом, в тому числі на частку у Статутному фонді Приватного підприємства «Сільськогосподарської фірми «Інтерагроком», яке знаходиться за адресою [ADDRESS] в розмірі 13 %, що в грошовому виразі становить 2 600000 грн., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.07.2017 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2357, виданим приватним нотаріусом Іщенко А.В., витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №48336402 від 07.07.2017 року, довідкою ПП «Сільськогосподарської фірми «Інтерагроком» № 5 від 20.06.2017 року. Вказує, що 30.08.2017 року вона подала до приватного підприємства «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» нотаріально посвідчену заяву від 07.07.2017 року, якою просила ввести її в склад учасників підприємства та внести відповідні відомості у єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також, вказує, що 13.03.2020 року вона повторно звернулася до відповідача із заявою про виплату їй частки у статутному фонді приватного підприємства «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» номінальною вартістю 2 600000 грн. Однак, листом від 11.06.2020 року за вих. № 1 позивачу було повідомлено, на невизначеність часу скликання зборів учасників у майбутньому. Оскільки, перша заява позивача не була розглянута на протязі майже трьох років, вважає, що відповідач порушив вимоги чинного законодавства та законні права позивача. 03.12.2020 року представник відповідача Гордієнко Т. через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву про стягнення вартості частини майна, та вважає, що позовна заява є необґрунтованою, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що [PERSON] відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань входив до складу учасників приватного підприємства «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» з розміром внеску до статутного капіталу підприємства в сумі 2600000 грн. Згідно з розподілом статутного капіталу приватного підприємства «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» між його учасниками, що передбачено п. 2.4 статуту підприємства [PERSON] належала частка у такому капіталі і розмірі 13% від загального розміру статутного капіталу підприємства, що становить 2 600000 грн. Позивач стверджує, що після оформлення своїх спадкових справ та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом нею була скерована заява на ім`я компетентних органів заява, якою вона просить ввести її до складу учасників ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком», датована 07.07.2017 року. Однак, жодних доказів, які б підтверджували скерування заяви із вищевказаним змістом, саме відповідачу та її отримання ним, тобто поштових квитанцій з описом вкладення чи інших належних доказів, матеріали позову не містять. На копії даної заяви, яка додана до позову є лише нечіткий запис «отримано 30.08.2017 року» та міститься підпис невстановленої особи. В подальшому, позивач, змінивши свою позицію і вимоги подала відповідачу заяву датовану 13.03.2020 року за змістом якої просила виплатити їй частку у статутному фонді ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком», номінальною вартістю 2 600000 грн. За наслідками розгляду даної заяви відповідач скерував позивачу відповідь (лист № 1 від 11.06.2020 року) про наступне скликання та проведення Загальних зборів учасників, точну дату та час яких буде повідомлено їй після їх призначення. Враховуючи, що учасники ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком», не передбачили в статуті підприємства норми щодо строків виплати частки, застосовується норма, що міститься в ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» виплата частки проводиться після затвердження звіту за рік, в якому учасник вийшов з товариства і в строк до 12 місяців з дня виходу. Враховуючи, що позивач звернулась з виплатою їй вартості успадкованої частки у статутному капіталі ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» лише 13.03.2020 року та беручи до уваги встановлений ч. 7 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» річний строк на виплату такої частки, вважають її право на захист таким, що є порушеним станом на дату пред`явлення позовної вимоги, яка міститься в позовній заяві. Просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 21.01.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про збільшення позовних вимог в якій вказала, що 30.08.2017 року відповідач в особі генерального директора Шкраба В.І. отримав від неї заяву від 07.07.2017 року про введення її у склад учасників (засновників) ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком», що підтверджується його особистим підписом зі словом «отримано» на вказаній заяві. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідачем вчинялись якісь дії у зв`язку із поданням позивачкою вказаної заяви. Оскільки, статутом відповідача не передбачено, що перехід частки померлого засновника до спадкоємця допускається лише з згодою інших учасників, вважає, що частка в статутному капіталі ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» в розмірі 13%, належна померлому [INFO] [PERSON] перейшла до його спадкоємиці [PERSON] у відповідності до ч. 5 ст. 147 ЦК України. Отже, в наявності факт порушення відповідачем прав та інтересів [PERSON] як спадкоємиці права на частку в статутному (складеному) капіталі ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» в розмірі 13%, оскільки: питання введення [PERSON] у склад учасників (засновників) ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» за її заявою від 07.07.2017 року відповідачем на протязі 2017-2020 років не розглядалось; протягом 12-ти місяців з дати смерті [PERSON] ( [INFO] ) вартість частини майна підприємства, пропорційна його частці у статутному капіталі не була виплачена позивачці. Через порушення прав позивачки з вини відповідача [PERSON] понесла збитки, оскільки змушена була оформити а АТ «Банк інвестицій та заощаджень» кредитний договір № BZZ/14/19 та протягом 2019-2020 року здійснила погашення по процентам та комісіям в сумі 197515,19 грн. та 91000 грн., всього 288515,19 грн., що підтверджується довідкою АТ «Банк інвестицій та заощаджень» від 04.12.2020 року № 02-5/8-8/17/109. За наявності у відповідача станом на 17.06.2018 року нерозглянутої зборами учасників заяви [PERSON] від 07.07.2017 року про введення її до складу учасників, з 17.06.2018 року відповідач був зобов`язаний провести на підставі цієї заяви державну реєстрацію змін до відомостей про склад учасників товариства, як передбачено пунктом 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». На виконання ухвали суду від 03.12.2020 року Головне управління статистики у Чернівецькій області надало фінансову звітність за 2016-2019 роки ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком», на підставі даних вказаної фінансової звітності за замовленням позивача аудитором [PERSON] проведена аудиторська перевірка вартості власного капіталу (чистих активів) ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком». За висновком аудитора загальна вартість частини майна та прибутку ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком», яка належить до сплати спадкоємцю [PERSON] складає 4027400 грн. Станом на 31.12.2019 року у ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» обліковується поточна дебіторська заборгованість в розмірі 24839200 грн. Визначити підстави виникнення не надається можливим за відсутності первинних документів. З метою визначення вартості частини майна та прибутку у вказаному підприємстві в розмірі 13%, позивачка звернулася із заявою про проведення судово-економічної експертизи. Просила стягнути з ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» на користь [PERSON] частку вартості майна ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» в розмірі 13 % статутного капіталу, частку прибутку підприємства за 2016-2019 роки, інфляційні та 3% річних, що належать їй до виплати станом на 01.01.2021 року як спадкоємцю померлого учасника [PERSON] в розмірі 5 314504,81 грн. 03.03.2021 року директор ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» Шкраба В. через канцелярію суду подав заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, оскільки, вважає дану заяву не обґрунтованою, оскільки на момент звернення до суду позивачкою 12-місячний строк для виплати вартості частки не минув. Так як, передчасне звернення до суду з даною вимогою не позбавляє позивача права звернутися з відповідним позовом до суду після спливу річного строку встановленого ч. 7 ст. 24 Закону України « Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у випадках невиконання ПП «СФ» Інтерагроком» обов`язку з виплати належної їй вартості частки у статутному капіталі підприємства. 04.03.2021 року [PERSON] , вдруге звернулася до суду із заявою про збільшення позовних вимог в якій вказала, що згідно договору купівлі-продажу будівлі колиби 13.02.2009 року вона придбала нерухомість в [ADDRESS] (том 2 а.с.64-65). У вказаному приміщенні позивачка здійснювала підприємницьку діяльність. 22.04.2018 року у вказаному приміщенні сталася пожежа, в результаті якої були пошкоджені конструктивні елементи стін, перекриттів та даху, обгоріли деревні конструкції балкону. (копія акту пожежі, технічний висновок № 18/46/04-2018 від 24.04.2018 року том.2 а.с. 59-60) Вона змушена була робити ремонт, її син поїхав заробляти гроші в Америку і [INFO] в м. Нью-Йорк він помер. [PERSON] змушена була позичати гроші для проведення експертиз після смерті сина та повернення тіла сина на Україну. Через вказані обставини, вона оформила в АТ «Банк інвестицій та заощаджень» кредитний договір № DZZ/14/9. Дані обставини були відомі як засновникам, так і керівнику відповідача, оскільки генеральний директор [PERSON] також позичив їй гроші в сумі 50 000 грн. Зазначає, що негативні емоції позивачки внаслідок тривалого та умисного не розгляду її звернення перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із неправомірними діями, а відтак завдали їй моральної шкоди. На підставі наведеного, просить суд стягнути з ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» на користь [PERSON] частку вартості майна ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» в розмірі 13 % статутного капіталу, частку прибутку підприємства за 2016-2019 роки, інфляційні та 3% річних, що належать їй до виплати станом на 01.01.2021 року як спадкоємцю померлого учасника [PERSON] в розмірі 5 314504,81 грн. та моральну шкоду в розмірі 335 565 грн. 22.03.2021 року представник відповідача Гордієнко Т. через канцелярію суду подала заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, в якій вказала, що позивач неправомірно висунула нову матеріально-правову вимогу, оскільки вказана заява є фактично поданням окремого позову з іншим предметом та підставами позову. 22.03.2021 року [PERSON] , втретє звернулася до суду із заявою про збільшення позовних вимог в якій вказала, що ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» у порушення правам власності позивача на частку у статутному капіталі розміром 13% незаконно та протиправно використовує зазначену частку, незаконно та протиправно отримує і привласнює дохід від її використання. Просила стягнути з ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 288515,19 грн, однак підтримала позовні вимоги щодо стягнення з відповідача частку вартості майна ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» в розмірі 13 % статутного капіталу, частку прибутку підприємства за 2016-2019 роки, інфляційні та 3% річних, що належать їй до виплати станом на 01.01.2021 року як спадкоємцю померлого учасника [PERSON] в розмірі 5 314504,81 грн. та моральну шкоду в сумі 335565 грн. 05.04.2021 року представник позивача подала заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, оскільки, дана заява виключає можливість розгляду поданої нею заяви так як передбачає інший окремий обов`язок відповідача, в той час як первісні позовні вимоги передбачали лише стягнення вартості майна. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Представник відповідача Гордієнко Т.В. в судовому засіданні не заперечувала проти законних прав позивача щодо спадкування. Вважає, що права позивачки не порушені. По експертизі позивач збільшила позовні вимоги, однак просить не брати до уваги експертизу, оскільки були невірно надані питання, на які мав відповісти експерт. Визначення частки, не відповідає нормам закону. Просила суд відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] через канцелярію суду 20.04.2021 року подав заяву, в якій надіслав нотаріальну посвідчену заяву про відсутність його згоди на допит його в якості свідка. (заява зареєстрована в реєстрі № 2935 від 19.03.2021 року посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В.) Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 липня 2016 року, яке видане Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, який був чоловіком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28.09.1984 року серії [NUMBER] , яке видане міським відділом ЗАГС м. Чернівці.(том 1 а. с. 16-17) На день смерті [PERSON] був учасником (засновником) ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком», з належною йому часткою статутного капіталу відповідача в розмірі 13%, що становить 2 600000 грн., зокрема, підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 48336402 від 07.07.2017 року, (том. 1 а.с.19), довідкою ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» № 5 від 20.06.2017 року. (том 1 а.с.20) Правосуб`єктність відповідача підтверджується Статутом, який зареєстрований Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області 26.12.2006 року за № 1.032.1020000000328, витягами з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 25366144 від 02.07.2020 року № 25369886 від 03.07.2020 року, № 25370327 від 03.07.2020 року.(том 1 а.с. 21-31) 07.07.2017 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, оформлене приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко А.В. і зареєстроване в реєстрі за № 2357. До складу спадщини, на яку було видано зазначене свідоцтво, входить частка у статутному фонді відповідача в розмірі 13 %, що становить 2 600000 грн. (том 1 а.с.18) Листом від 30 серпня 2017 року позивач просила відповідача прийняти її як спадкоємця [PERSON] до складу учасників та внести відповідні відомості у єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань . (том. 1 а.с. 38) Листом від 13.03.2020 року [PERSON] повторно звернулася до відповідача із заявою про виплату їй частки у статутному фонді приватного підприємства «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» номінальною вартістю 2 600000 грн. (том. 1 а.с. 39) Однак, у відповідь позивачка отримала лист № 1 від 11.06.2020 року в якому, останній посилався на те, що підприємство планує скликати і провести загальні збори учасників у порядку та у спосіб, який визначений статутом підприємства та її буде повідомлено про майбутнє проведення загальних зборів засобами поштового зв`язку на відповідну адресу. (том. 1 а. с. 40) Згідно звіту про аудиторську перевірку вартості власного капіталу (чистих активів) Приватного підприємства «Сільськогосподарської фірми «Інтерагроком» від 22.12.2020 року, яка виконана незалежним аудитором [PERSON] згідно якого, за висновком аудитора загальна вартість частини майна та прибутку Приватного підприємства «Сільськогосподарської фірми «Інтерагроком», яка належить до сплати спадкоємцю [PERSON] складає 4027400 грн. В ході дослідження фінансових звітів аудитором також встановлені факти, що станом на 31.12.2019 року у Приватного підприємства «Сільськогосподарської фірми «Інтерагроком» обліковується поточна дебіторська заборгованість в розмірі 24839200 грн. Визначити підстави виникнення не надається можливим за відсутності первинних документів. Така заборгованість ставить під сумнів реальність активів балансу Приватного підприємства «Сільськогосподарської фірми «Інтерагроком». (том 2 а. с. 12-15) В Єдиному державному реєстрі за № 10321020000001138 від 03.11.2017 року про проведення державної реєстрації юридичної особи зареєстровано Приватне підприємство «Інтер-Агро-Ком», що підтверджується витягом з реєстру від 02.07.2020 року (том 2 а.с.16-17) Згідно довідки Акціонерного товариства «Банк Інвестицй та заощаджень», вбачається, що [PERSON] протягом 2019-2020 року згідно кредитного договору № BZZ/14/9 від 14.11.2019 року здійснила погашення по процентам та комісіям, а саме: погашення процентів у сумі 197 515,19 грн. та погашення комісії в сумі 91 000 грн. (том 2 а.с.18) З метою визначення вартості частини майна та прибутку Приватного підприємства «Сільськогосподарської фірми «Інтерагроком» в розмірі 13% за заявою [PERSON] від 24.12.2020 року Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз проведена судово-економічна експертиза.(том 2 а.с. 19-21) Згідно висновку експертів за результатами проведення судово-економічної експертизи № 1550/1555/20-22 від 12.01.2021 року вбачається, що в результаті дослідження представлених документів, частка майна в розмірі 13% в статутному фонді Приватного підприємства «Сільськогосподарської фірми «Інтерагроком», код ЄДРПОУ 34678835, яке знаходиться за адресою 59300, Чернівецька область, Кіцманський район, м. Кіцмань, вул. Незалежності, будинок 117 складає: -станом на 31.12.2016 року 1390490 грн.; -станом на 31.12.2017 року 3798070 грн.; -станом на 31.12.2018 року 4005260 грн.; -станом на 31.12.2019 року 4027430 грн. Протягом 2016-2019 років по Приватному підприємству «Сільськогосподарської фірми «Інтерагроком» відслідковується збільшення вартості власного капіталу та частки [PERSON] , що у відсотках та вартісному виразі становить: -2016-2017 роки - 273, 14 % або 3798070 грн.; -2017-2018 роки - 105,46 % або 4005260 грн.; -2018-2019 роки - 100, 55 % або 4027430 грн. Сума індексації з урахуванням інфляційних процесів та 3 % річних частки майна, яка належить [PERSON] в Приватному підприємстві «Сільськогосподарської фірми «Інтерагроком» складає: -для суми 1 390490 грн., за період з 01.01.2017 року по 31.01.2017 року: сума індексації з урахуванням індексів інфляції - 190497,13 грн. 3% річних - 41714,70 грн. -для суми 3 798070 грн., за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року сума індексації з урахуванням індексів інфляції - 372210,86 грн., 3 % річних - 113942,10 грн. -для суми 4 005260 грн., за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, сума індексації з урахуванням індексів інфляції 164215,66 грн. 3 % річних - 120157,80 грн. -для суми 4027430 грн. за період з 01.01.2020 року по 01.12.2020 року сума індексації з урахуванням індексів інфляції - 163513,66 грн. 3 % річних - 120822,90 грн. Станом на 01.01.2021 року загальна сума частини майна, яка належить [PERSON] в Приватному підприємстві «Сільськогосподарської фірми «Інтерагроком» з урахуванням інфляційних процесів та 3 % річних складе 5 314504,81 грн.(том 2 а.с. 23-29) Згідно висновку експерта судово-економічної експертизи відповідно до звернення ПП «Сільськогосподарська фірма «Інтерагроком» № 04 від 01.03.2021року, відповідно до якого в обсязі наданих на дослідження документів, судовим експертом встановлено, що вартість частки в розмірі 13% статутного капіталу ПП «Сільськогосподарської фірми «Інтерагроком» станом на 31.07.2016 року що належала померлому [PERSON] та підлягає виплаті [PERSON] становить 1 232, 751 тис. грн. (том 2 а.с.45-50) Згідно ст. 55 Закону України «Про господарські товариства» при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв`язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правонаступника від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі , вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню. Однак, при цьому слід врахувати, що за частиною першою ст. 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про господарські товариства», ст.. 87, 88 ЦК України, ст..ст. 57, 82 ГК України, документом, який визначає правовий статус юридичної особи є статут. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» до установчих документів включаються відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, розмір та порядок утворення статутного (складеного капіталу), порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства. Частина 5 ст. 147 ЦК України встановлює, що частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства. Однак, статутом відповідача не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших засновників, а водночас згідно п. 3.7.2 Статуту передбачено, що внесення змін до статуту підприємства, у тому числі зміна розміру статутного капіталу належить до компетенції завальних зборів учасників. Стаття 54 Закону України «Про господарські товариства» встановлює, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Отже, з моменту подання учасником товариства заяви про вихід зі складу останнього з виплатою належної такому учасникові частки вартості майна у товариства настає обов`язок сплатити відповідну суму у строки, визначені нормою Закону України «Про Господарські товариства». Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом. Отже, у господарському товаристві статутний капітал поділений на частки, а майно при виході учасника розподіляється між його членам пропорційно часткам у статутному капіталі, тобто виходячи з правовідносин спільної часткової власності з визначенням часток у порядку, визначеному законом і статутом товариства. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у даній справі. Таким чином, за змістом зазначених норм права майно товариства може бути виділено пропорційно частці боржника в статутному капіталі або виплачена його вартість пропорційно частці боржника в статутному капіталі товариства на вимогу кредитора, у тому числі з огляду на положення статті 15 ЦК України пред`явлено до суду. Разом із тим виплата вартості частки майна або виділення частки майна боржника, пропорційної частці боржника в статутному капіталі, повинні проходити з дотриманням положень закону та статуту товариства (ст. 148 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що відповідачем порушено права та інтереси позивача [PERSON] , оскільки вона як спадкоємиця права на частку в статутному капіталі Приватного підприємства «Сільськогосподарської фірми «Інтерагроком» в розмірі 13%, питання щодо введення її у склад учасників на протязі 2017-2019 років не розглядалось, також, протягом дванадцяти місяців з дати смерті її чоловіка вартість частини майна підприємства, пропорційна його частці у статутному капіталі не була виплачена їй, тому суд вважає, що позов вартості майна приватного підприємства «Сільськогосподарської фірми «Інтерагроком» в розмірі 13 % статутного капіталу, частку прибутку підприємства за 2016-2019 роки, інфляційні та 3 % річних, що належать до виплати позивачу станом на 01.01.2021 року, як спадкоємцю померлого учасника [PERSON] в розмірі 5 314504,81 слід задовольнити поністю. Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно з вимогами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.п. 3, 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Враховуючи, що позивач довів факт наявності моральної шкоди, що полягає у моральних переживаннях, фізичних стражданнях, порушенні нормальних життєвих стосунків, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, суд, виходячи із загальних засад розумності, справедливості, пропорційності, визначає розмір моральної шкоди в сумі 100 000 грн. Отже суд, системно аналізуючи норми діючого цивільного законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, дослідивши і належно оцінивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial