Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із цією заявою і просила встановити факт її проживання у період часу з 12.05.1986 року по 09.07.2002року у будинку № 46 по вулиці Слобода у місті Ладижин Вінницької області. На обґрунтування своєї заяви повідомила, що проживала на території міста Ладижин Вінницької області у період часу з 12.05.1986 року по 09.07.2002 рік. Закінчивши навчання в Київському технологічному інституті 12.05.1986 року, переїхала проживати в місто Ладижин та проживала в його старій частині по вулиці Слобода (Жданова),46. Зокрема, 13.08.1986 року прийнята на роботу інженером наладчиком в Ладижинське СМУ, 01.03.1991 року по переводу прийнята в державне будівельно монтажне підприємство «Факел» на посаду інженера наладчика, 01.06.1992року по переводу прийнята інженером наладчиком дільниці газифікації, 26.05.1999 року звільнена з роботи, та, не покидаючи мешкання в місті Ладижин, намагалась працевлаштуватись в місті Коростишів Житомирської області. 10.07.2002 року працевлаштувалась в ДП «Україна - Нафта» на посаду менеджера, а за день до цього: 09.07.2002 року, припинила проживати в місті Ладижин, забрала речі та переїхала в місто Коростишів. Підтвердити факт проживання на території міста Ладижин у період з 12.05.1986 року по 09.07.2002 рік необхідно для того, щоб отримати пільги при оподаткуванні під час оформлення правочину в Другій державній Тростянецькій нотаріальній конторі. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з'явилася, попередньо подала до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримала повністю, заяву просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області у судове засідання не зявився, попередньо подавши до суду заяву, у якій викладено прохання про розгляд справи за відсутності представника контори, у прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 статті 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, шо мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. У судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] проживала у період часу з 12.05.1986 року по 09.07.2002року по вулиці Слобода у місті Ладижин Вінницької області. Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості. Із трудової книжки серії БТ-ІІ №3259786 від 23.11.1988 року видно, що [PERSON] 13.08.1986 року прийнята на роботу інженером наладчиком в Ладижинське СМУ, 01.03.1991року по переводу прийнята в державне будівельно монтажне підприємство «Факел» на посаду інженера наладчика, 01.06.1992 року по переводу прийнята інженером наладчиком дільниці газифікації, 26.05.1999 року звільнена з роботи, а 10.07.2002 року працевлаштувалась в ДП «Україна - Нафта» на посаду менеджера. Із пояснень свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] видно, що [PERSON] у період часу з 12.05.1986 року по 09.07.2002 року постійно проживала на території міста Ладижин за адресою: вулиця Слобода, 46, та працювала на різних підприємствах, а 09.07.2002 року виїхала з міста Ладижин до міста Коростишів Житомирської області. Із відповіді Ладижинського МТМО № 176/456 від 21.06.2017 року, що надана на запит адвоката, видно, що [PERSON] неодноразово зверталася до медичного закладу за медичною допомогою та проходила медичні огляди. Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи, приймаючи до уваги норми діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1ст. 3\~ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню. Встановлення факту, про який просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки дає право на отримання пільг при оподаткуванні під час оформлення правочину, іншого порядку чи можливості встановити такий факт заявник не має. Встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved