Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила до початку розгляду справи по суті. Просить: - визнати квартиру № 45 в житловому будинку № 11 по бул.Гайдара в м.Бердянськ спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]; - визнати транспортний засіб марки Nissan Interstar, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]; - поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме квартиру № 45 в житловому будинку № 11 по бул.Гайдара в м.Бердянськ та транспортний засіб марки Nissan Interstar, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON]; - визнати за [PERSON] право власності на 5/6 частин квартири № 45 в житловому будинку № 11 по бул.Гайдара в м.Бердянську; - у власності [PERSON] залишити 1/6 частину квартири № 45 в житловому будинку № 11 по бул.Гайдара в м.Бердянськ; - у власності [PERSON] залишити транспортний засіб марки Nissan Interstar, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Зазначила, що перебувала в шлюбі з [PERSON] з 17 вересня 2004 року. За час шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано 11 серпня 2014 року. За час перебування у шлюбі придбано квартиру № 45 в житловому будинку № 11 по бул.Гайдара в м.Бердянськ та транспортний засіб марки Nissan Interstar, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Квартира та транспортний засіб зареєстровані за відповідачем. Вказує, що зазначене майно є спільною власністю подружжя, яке вона просить поділити. При поділі майна просить відступити від рівності часток, оскільки дитина проживає з нею. Транспортний засіб просить залишити відповідачу, оскільки він є приватним підприємцем та має водійське посвідчення. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав. Додатково до зазначеного в позовній заяві пояснив, що вартість спірної квартири зазначена в договорі купівлі-продажу та становить 132340,00 грн., вартість транспортного засобу зазначена в довідці спеціаліста та становить 156527,25 грн.. Позивач вважає, що суд може відступити він рівності часток при поділу майна та залишити транспортний засіб відповідачу, оскільки він є приватним підприємцем та використовує його для підприємницької діяльності, та 1/6 частину квартири, а 5/6 частин квартири залишити їй. Представник відповідача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечує на визнанні квартири та транспортного засобу спільним майном подружжя. Проте, заперечує на поділі майна таким чином, як просить позивач. Пояснив, що позивач не обґрунтувала підстави відступлення від рівності часток. Само по собі проживання дитини з позивачем не є підставою для відступлення від рівності часток. Оцінку вартості квартири на час розгляду справи не проведено. При оцінці транспортного засобу, спеціаліст брав середньостатистичні ціни, огляд транспортного засобу не проводився. Аналізуючи докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 вересня 2004 року (актовий запис про шлюб від 17.09.04 р. № 444). За час шлюбу народився син [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження від 31.08.07 р. № 678). Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 11 серпня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду від 08 жовтня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 08 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням суду встановлено обставини, що дитина проживає з матірю [PERSON]. Судом також встановлено, що квартира № 45 в будинку № 11 по бул.Гайдара в м.Бердянськ придбана на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 23 жовтня 2006 року та посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстр. № 2527). Покупцем квартири зазначений [PERSON]. В договорі купівлі-продажу зазначено, що дружина покупця [PERSON] знає про намір свого чоловіка придбати квартиру, що є предметом цього договору, та не заперечує проти цієї купівлі по ціні та на умовах, визначених цим договором, про що є її заява, підпис на якій засвідчено 23 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON]. В договорі також зазначено, що продаж квартири здійснено за 132340,00 грн.. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.11.06р. №12639895 квартира № 45 в будинку № 11 по бул.Гайдара в м.Бердянськ зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.06 року № 2527, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON]. Судом також встановлено, що транспортний засіб марки Nissan Interstar, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] придбано 31 серпня 2010 року на підставі довідки-рахунку КІМ № 264773. Вартість транспортного засобу в довідці-рахунку зазначено: «за домовленістю». Транспортний засіб зареєстровано за [PERSON], про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САА № 868478. В графі особливі відмітки зазначено, що транспортним засобом має право керувати [PERSON]. Згідно довідки № 01 від 15.01.15 року та листа від 13.02.15 року спеціаліста Консультативно-автоекспертного бюро ТОВ «Виробничо-експертне підприємство «Стандарт-Сервіс» [PERSON] середньо ринкова вартість транспортного засобу марки Nissan Interstar, 2007 року випуску з дизельним двигуном V=2464 см.куб., повною масою 3500 кг., становить 156527 грн. 25 коп.. Відповідно до ст.ст. 20, 57, 60, 61, 68, 70, 71 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив або пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним прожживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Суд приходить до висновку, що квартира № 45 в будинку № 11 по бул.Гайдара в м.Бердянськ та транспортний засіб марки Nissan Interstar, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] придбані за час шлюбу [PERSON] та [PERSON]. Отже, зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя та їх частки визнаються рівними. Пунктами 22 та 25 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 статті 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК Укоаїни) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Враховуючи викладене, суд вважає, що при вирішенні питання про присудження транспортного засобу відповідачу, якщо така річ є неподільною, одночасно повинно бути вирішено питання про припинення права власності позивача на частку цієї речі. Крім цього, при вирішенні питання про присудження частки квартири з відступленням від рівності часток, більшої ніж ? частка, позивачу, якщо така річ є неподільною, одночасно повинно бути вирішено питання про припинення права власності відповідача на частку цієї речі. У випадку, якщо такі вимоги не були заявлені, суд відповідно до вказаних розяснень повинен визначити ідеальні частки у майні. Позивачем не надано доказів в підтвердження обставини, що спірний транспортний засіб а також, що спірна квартира є неподільними речами. Про складнощі в отриманні доказів та заяв про витребування доказів судом в порядку ст. 137 ЦПК України суду не заявлено. Крім цього, позивачем не заявлено позовні вимоги щодо припинення права власності на її частку в праві власності на транспортний засіб, а також про припинення права власності відповідача на його частку в праві власності на квартиру. Доводи позивача про врахування при поділі майна вартості квартири в розмірі 132340,00 грн., яка зазначена в договорі купівлі-продажу від 23 жовтня 2006 року, суд не приймає до уваги, оскільки при вирішенні даного спору належить приймати дійсну вартість майна станом на час розгляду справи. Доказів в підтвердження дійсної вартості спірної квартири на час розгляду справи позивачем не надано. Про складнощі в отриманні доказів та заяв про витребування доказів судом в порядку ст. 137 ЦПК України суду не заявлено. Виходячи з цього, суд не має можливості вирахувати дійсну вартість спірного майна подружжя, яке підлягає поділу. В звязку з цим у суду відсутня можливість вирахувати частки як зазначає позивач з урахуванням відступлення від рівності часток. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, визнавши спірну квартиру та спірний транспортний засіб спільною сумісною власністю подружжя позивача та відповідача, поділивши зазначене майно та визнавши за сторонами право власності на нього в рівних частках за кожним. В задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності за позивачем на 5/6 частин спірної квартири, визнання права власності за відповідачем на 1/6 частину спірної квартири, а також в частині залишення спірного транспортного засобу у власності відповідача належить відмовити.

Outcome: partial