Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Український центр освіти»; третя особа: Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві про захист прав споживача. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 травня 2012 року між нею та ТОВ «Український центр освіти» за її місцем проживання, а саме: [ADDRESS], поза торгівельним або офісним приміщенням, було укладено договір купівлі-продажу №ММ-ГТ/01-05, відповідно до п.1.1. якого продавець (ТОВ «Український центр освіти») зобов'язався передати їй (покупцю) у власність товар, найменування, кількість, ассортимент та комплектність якого вказані в специфікації, яка додається до даного договору та є невід'ємною його частиною, а покупець зобов'язується прийняти вказаний в специфікації товар та оплатити його в передбачені договором терміни та згідно умов, передбачених цим договором. Згідно п.5.1. договору, вартість товару складає 5 500 грн. 00 коп., що включає в себе: вартість товару та комплектуючих, перелік яких вказано в специфікації, вартість упаковки, доставки та транспортування товару до місця призначення. Відповідно до п.5.2.1. договору купівлі-продажу, покупець вносить перший платіж у розміі 500 грн. 00 коп. Залишок у розмірі 5 000 грн. 00 коп. покупець оплачує рівними частинами по 500 грн. 00 коп. протягом 10 місяців. Покупець повністю розраховується за товар не пізніше 25 лютого 2013 року. Відповідно до акту прийому-передачі товару згідно договору купівлі-продажу №ММ-ГТ/01-05, специфікації товару до договору, вона отримала набір, що складається з 33 (тридцяти трьох) компакт-дисків та 6 (шести) книг: Енциклопедія Оксфорд, Словник українсько-англійський, англо-український, Словник українсько-російський, російсько-український, Словник орфографічний (український), Словник тлумачний (український), Атлас Земля, та відповідно до п.5 договору купівлі-продажу сплатила на користь продавця 500 грн. 00 коп. В подальшому, вона неодноразово зверталась до відповідача з повідомленням про розірвання вищезазначеного договору та вимогою про проведення розрахунку. 18 травня 2012 року, вона звернулась до відповідача з заявою про розірвання договору купівлі-продажу з підстав, визначених ст.12 ЗУ «Про захист прав споживачів», просила вважати розірваним зазначений договір, повернути сплачені при укладенні договору кошти в сумі 500 грн. 00 коп.та отримати товар згідно із специфікацією до договору за адресою укладення договору. Проте, її вимоги були залишені відповідачем без задоволення. З метою захисту своїх прав, вона була змушена звернутись за юридичною консультацією до ТВО «КА Довіра», за юридичні послуги якої сплатила 450 грн. 00 коп. ТОВ «Український центр освіти» зобов'язання повернути сплачені нею кошти за договором не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору, тобто до 17 червня 2012 року, не виконало, внаслідок чого порушило права останньої. Враховуючи положення ч.9 ст.12 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідач зобов'язаний виплатити на її користь 17 435 грн. 00 коп. неустойки за період з 18 червня 2012 до 30 квітня 2013 року включно, з обрахунку, що вартість продукції за договором купівлі-продажу №ММ-ГТ/01-05 становить 5 500 грн. 00 коп., кількість днів затримки повернення коштів становить 317 днів. Крім того, з відповідача підлягає стягненню 500 грн. 00 коп. сплачених нею коштів за договором купівлі-продажу та 450 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з відновленням свого порушеного права. Також, враховуючи характер душевних страждань, яких вона зазнала внаслідок порушення відповідачем її прав як споживача, наявність вимушених змін у її життєвих та виробничих стосунках внаслідок порушеного права, часу та зусиль, покладених на відновлення порушеного права, вважає, що відповідачем має бути відшкодована моральна шкода в сумі 5 000 грн. 00 коп. Отже, на підставі вищенаведеного, вона була змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав як споживача та просить стягнути з ТОВ «Український центр освіти» на її користь 500 грн. 00 коп. коштів, сплачених за договором купвлі-продажу №ММ-ГТ/01-05 від 07 травня 2012 року, 450 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з правовою допомогою, 17 435 грн. 00 коп. неустойки, обрахованої за період з 18 червня 2012 по 30 квітня 2013 року, а всього 18 385 грн. 00 коп. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 5 000 грн. 00 коп. та вирішити питання про розподіл судових витрат. В подальшому, позивач звернулась з заявою про збільшення розміру позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача на її користь 500 грн. 00 коп. коштів, сплачених за договором купвлі-продажу №ММ-ГТ/01-05 від 07 травня 2012 року, 450 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з правовою допомогою, 29 370 грн. 00 коп. неустойки, обрахованої за період з 18 червня 2012 по 03 грудня 2013 року, а всього 30 320 грн. 00 коп. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 5 000 грн. 00 коп. та вирішити питання про розподіл судових витрат. В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги, викладені в позовній заяві та просили залишити без розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог. У відповідності до ст.157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів. Враховуючи, що дана цивільна справа перебуває в провадженні судді з 21 червня 2013 року, а представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідимив, суд вважає за можливе у відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України слухати справу у його відсутності та ухвалити у справі заочне рішення. Позивач та її представник не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, повно і всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною першою статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 07 травня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «Український центр освіти» за місцем проживання позивача, а саме: [ADDRESS], було укладено договір купівлі-продажу №ММ-ГТ/01-05, відповідно до п.1.1. якого продавець (ТОВ «Український центр освіти») зобов'язався передати останній (покупцю) у власність товар, найменування, кількість, ассортимент та комплектність якого вказані в специфікації, яка додається до даного договору та є невід'ємною його частиною, а покупець зобов'язується прийняти вказаний в специфікації товар та оплатити його в передбачені договором терміни та згідно умов, передбачених цим договором (а.с.7 - копія договору купівлі-продажу). Як вбачається з п.5.1. зазначеного договору, вартість товару складає 5 500 грн. 00 коп., що включає в себе: вартість товару та комплектуючих, перелік яких вказано в специфікації, вартість упаковки, доставки та транспортування товару до місця призначення. Відповідно до п.5.2.1. договору купівлі-продажу, покупець вносить перший платіж у розміі 500 грн. 00 коп. Залишок у розмірі 5 000 грн. 00 коп. покупець оплачує рівними частинами по 500 грн. 00 коп. протягом 10 місяців. Покупець повністю розраховується за товар не пізніше 25 лютого 2013 року. Як пояснила в судовому засіданні позивач, відповідно до акту прийому-передачі товару згідно договору купівлі-продажу №ММ-ГТ/01-05, специфікації товару до договору, позивач отримала набір, що складається з 33 (тридцяти трьох) компакт-дисків та 6 (шести) книг: Енциклопедія Оксфорд, Словник українсько-англійський, англо-український, Словник українсько-російський, російсько-український, Словник орфографічний (український), Словник тлумачний (український), Атлас Земля, та відповідно до п.5 договору купівлі-продажу сплатила на користь продавця 500 грн. 00 коп. Як зазначила позивач, в подальшому, вона неодноразово зверталась до відповідача з повідомленням про розірвання вищезазначеного договору та вимогою про проведення розрахунку. 18 травня 2012 року, остання звернулась до відповідача з заявою про розірвання договору купівлі-продажу з підстав, визначених ст.12 ЗУ «Про захист прав споживачів», просила вважати розірваним зазначений договір, повернути сплачені при укладенні договору кошти в сумі 500 грн. 00 коп. та отримати товар згідно із специфікацією до договору за адресою укладення договору (а.с.11 - копія заяви). Проте, її вимоги були залишені відповідачем без задоволення. З метою захисту своїх прав на отримання юридичної консультації, позивач звернулась до ТВО «КА Довіра», за юридичні послуги якої сплатила 450 грн. 00 коп. (а.с.12 - копія акту надання послуг, а.с.13 - копія квитанції до прибуткового касового ордеру). Крім того, з приводу розірвання зазначеного договору купівлі-продажу, позивач зветралась зі скаргою до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві. Держспоживінспекцією України Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Києві на скаргу позивача було надано відповідь від 27 червня 2012 року, з якої вбачається, що звернення останньої з приводу ознак порушення вимог чинного законодавства про захист прав споживачів при укладенні договору на відстані було розглянуто, по суті скарги директором ТОВ «Український центр освіти» дано гарантійний лист про зобов'язання задовольнити вимоги, зазначені у зверненні позивача, а саме, згоду на розірвання договору купівлі-продажу №ММ-ГТ/01-05 від 07.05.2012 року, та повернути перший внесок в сумі 500 грн. 00 коп. Крім того зазначено, що для вирішення питання, порушеного у скарзі, позивачу необхідно з'явитися за адресою: м. Київ, вул. О. Терьохіна, 8, при собі мати оригінал паспорту, оригінал зазначеного договору купівлі-продажу, акт прийому-передачі на набір продукції у повній комплектації та без жодних пошкоджень, у строки з 02 по 05 липня 2012 року, попередньо узгодивши зручний час для приїзду з секретарем організації (а.с.16 - копія листа, а.с.17 - копія гарантійного листа) Як вбачається з копії конверту, що міститься в матеріалах справи, вищезазначений лист позивач отримала 09 липня 2012 року, у зв'язку з чим дійсно була позбавлена можливості з'явитись за адресою: м. Київ, вул. О. Терьохіна, 8, у строки з 02 по 05 липня 2012 року, для проведення розрахунку (а.с.18 - копія конверту). ТОВ «Український центр освіти» зобов'язання повернути сплачені позивачем кошти за договором не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору, тобто до 17 червня 2012 року, не виконало, внаслідок чого порушило права позивача. Отже, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно з тлумаченнями Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Виходячи зі змісту ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Держава створює умови для здобуття споживачами потрібних знань з питань реалізації їх прав. Захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи, що здійснюють державний санітарно-епідеміологічний нагляд, інші державні органи, органи місцевого самоврядування згідно із законодавством, а також суди. Частинами 3, 4 та 5 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів» чітко визначено, що у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж. У разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей. У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена. Договором може передбачатися, що продукція або результати робіт (послуг), що були надіслані поштою, повинні у разі розірвання договору також бути повернені поштою. Будь-які витрати, пов'язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв'язку з поверненням продукції. У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, обов'язок споживача зберігати у себе продукцію припиняється по закінченні шістдесяти днів після її одержання. Якщо продавець (виконавець) не вживає заходів для повернення її собі протягом зазначеного періоду, така продукція переходить у власність споживача без виникнення зобов'язання з оплати її вартості. Як встановлено в судовому засіданні, договір купівлі-продажу №ММ-ГТ/01-05 від 07 травня 2012 року, було укладено між позивачем та ТОВ «Український центр освіти» поза торгівельним або офісним приміщенням, а саме за місцем проживання позивача: [ADDRESS], а тому на даний договір розповсюджуються вимоги ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів». Частиною 9 ст.12 Закону України «Про захист прав споживачів» чітко визначено, що якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Тобто, виходячи зі змісту вищезазначеної норми та враховуючи, що в судовому засіданні доведено той факт, що відповідач протягом встановлених строків не здійснив повернення сплаченої позивачем суми грошей за продукцію у зв'язку з розірванням договору, суд дійшов до висновку, ТОВ «Український центр освіти» зобов'язане виплатити на користь позивача 17 435 грн. 00 коп. неустойки за період з 18 червня 2012 до 30 квітня 2013 року включно, з обрахунку, що вартість продукції за договором купівлі-продажу №ММ-ГТ/01-05 становить 5 500 грн. 00 коп., а кількість днів затримки повернення коштів становить 317 днів. Також, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені останньою кошти за договором купівлі-продажу №ММ-ГТ/01-05 в сумі 500 грн. 00 коп., а також витрати, пов'язані з зверненням позивача за правовою допомогою в сумі 450 грн. 00 коп. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають частковому заводовленню зважаючи на наступне. Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. З огляду на вищезазначене та враховуючи обсяг моральних страждань, спричинених позивачу, суд оцінив розмір моральної шкоди в 500 грн. 00 коп. Таким чином, в ході судового розгляду суд дійшов до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, підтвердженими належними доказами, а тому підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача 500 грн. 00 коп. сплачених коштів за договором купівлі-продажу №ММ-ГТ/01-05 від 07 травня 2012 року, 17 435 грн. 00 коп. неустойки, 500 грн. 00 коп. моральної шкоди та 450 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного та

Outcome: partial