Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] із вимогою про усунення перешкод у здійсненні прав власності шляхом зобов`язання демонтувати самовільно збудовану огорожу. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 16.03.2017 рішенням Мукачівської міської ради 24-ї сесії 7-го скликання їй як члену сім`ї військовослужбовця, який загинув, була виділена земельна ділянка площею 0,0917 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Однак, у березні 2017 року оглядаючи свою земельну ділянку нею було виявлено, що на її земельній ділянці встановлена огорожа, яка повністю перекрила доступ до її земельної ділянки з [ADDRESS] і не дає їй можливості потрапити на власну земельну ділянку. Згодом було з`ясовано, що дана огорожа була самовільно встановлена сусідкою [PERSON] , на неодноразові звернення з проханням прибрати огорожу та надати можливість доступу до власної земельної ділянки [PERSON] категорично відмовилась. 28.04.2020 року вона звернулась до Мукачівського міського голови з проханням скласти комісію та в межах своєї компетенції вирішити спір. 06.05.2020 року була створена комісія, яка склала Акт яким зафіксовано наявність на належній її земельній ділянці паркану встановленого із сусіднього домоволодіння по [ADDRESS] та рекомендувала демонтувати самовільно встановлений паркан, оскільки створює перешкоди власниці у користуванні її земельною ділянкою. У зв`язку з вищенаведеним, просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні її земельною ділянкою площею 0,0917 га (кадастровий номер 2110400000:01:012:0683) за адресою [ADDRESS] надавши їй вільний доступ до її земельної ділянки шляхом демонтажу самовільно збудованої огорожі на її земельній ділянці. Не погоджуючись із позовними вимогами відповідач подала відзив у якому вказує, що позовна заява є необґрунтованою, вимоги викладені в ній не відповідають чинному законодавству та обставинам, оскільки приватизована нею 28.09.2015 року земельна ділянка перейшла їй у спадок від її матері - [PERSON] , яка померла у 1991 році і на час користування земельною ділянкою і її приватизації, огорожа з боку [ADDRESS] вже була встановлена. Таким чином, спірну огорожу на земельній ділянці позивача вона не встановлювала, перешкод у здійсненні прав власності позивачу не створює, заперечень щодо вільного користування та розпорядження позивачем власної земельної ділянки на власний розсуд не має. Окрім того проти самостійного демонтажу позивачем спірної огорожі не заперечує. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Мукачівської міської ради 24 сесії 7-го скликання за № 568 від 16 березня 2017 року, позивачу [PERSON] , як члену сім`ї військовослужбовця, який 19.08.2014 року загинув, була виділена земельна ділянка площею 0,0917 га, за кадастровим номером 2110400000:01:012:0683 для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), Управлінням Держгеокадастру у Мукачівському районі Закарпатської області 21.11.2016 року було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 2110400000:01:012:0683, площею 0,0917 га, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №19675418 від 23.03.2017 року, земельна ділянка, за кадастровим номером 2110400000:01:012:0683, площею 0,0917 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Як вбачається із Акту комісії із здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства на території Мукачівської міської об`єднаної територіальної громади по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки по [ADDRESS] від 06.05.2020 року, комісія встановила наявність на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , яка перебуває у власності [PERSON] паркану, що встановлений власниками сусіднього домоволодіння по [ADDRESS] . Комісія рекомендує демонтувати самовільно встановлений паркан, який розташований на земельній ділянці, площею 0,0917 га в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд власником якої є [PERSON] . Оскільки наявність цього паркану сворює перешкоди власниці земельної ділянки у її користуванні. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом статті 391 ЦК України та статті 152 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] зверталась з вимогою до відповідача про демонтування незаконно зведеного паркану на її земельній ділянці у строк до 01 липня 2020 року, однак вимога була проігнорована. Статтею 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ст. 152 ЗК України). Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вказані вище встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази є належними, допустимими, а у своїй сукупності достатніми для задоволення даного позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved