Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно бувшого колгоспного типу двору та право на земельні частки (пай), мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона проживає в [INFO] в будинку який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору головою якого був її батько [PERSON]. Членами двору позивачка, її мати [PERSON], сестра батька [PERSON] та тітка [PERSON], що стверджено випискою з погосподарської книги. Відповідно до рішення Жовківського райвиконкому № 7 від 28.01.1988 року право власності на майно двору зареєстровано на ім»я батька. 25.11 2007 року батько помер, що стверджено свідоцтвом про смерть. Ще до його смерті, 23.12.1997 року померла і його тітка [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть. 08.09.2014 року померла член двору-сестра батька [PERSON] і 29.04.2015 року померла і мати [PERSON], що стверджено свідоцтвами про смерть виданими Туринківською сільською радою. Оскільки господарство відносилося до колгоспного типу двору всі його члени мали право на рівні частки, а так як вони всі померли, після смерті кожного відкривалася спадщина. Вона як спадкоємець першої черги за законом після смерті своїх батьків звернулася про спадкування до Жовківської державної нотаріальної контори та після смерті сестри батька [PERSON] Жовківською державною нотаріальною конторою відкрито спадкові справи після смерті батька, матері [PERSON]А, та сестри батька [PERSON] Після смерті батька, Жовківською державною нотаріальною 28.05.2015 року їй вже видано свідоцтво про право на спадщину лише 1/5 частки майна бувшого колгоспного типу двору, а щодо спадкування решти часток відмовлено та роз»яснено про судовий порядок визнання права на спадкове майно. Як член двору їй також належить 1/5 частка в майні двору відповідно до рішення виконкому № 07 від 31.03.2015 року Туринківської сільської ради, яким проведено розподіл часток членів двору по 1/5 частині кожному. Крім того після смерті інших членів двору відкрилася спадщина на належні їм частки в майні двору, зокрема після смерті тітки батька-Купецької П.В. на її частку в майні двору та земельну частку (пай) площею 1.67 га, яка їй належала на підставі сертифікату серії ЛВ №159246 фактично успадкував батько, але не оформила тому після його смерті право на спадкування мали вона з матір»ю, а оскільки мати [PERSON] також померла, право на спадкування за законом має вона, їх дочка. Мати також мала право на частку в майні двору та земельну частку (пай) площею 1.67 га на підставі сертифікату серії ЛВ № 159245, яке як спадкоємець першої черги спадкує також вона. Вона також є спадкоємцем і на частку сестри батька [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з»явилась, однак подала заяву, просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача та третіх осіб в судове засідання не з»явилися, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак суду надіслано листи про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи у відсутності їх представників, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання не здійснюється. Дослідивши фактичні обставини справи суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до положень ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст.. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст.. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Ухвалюючи рішення про задоволення позовної заяви [PERSON], суд виходить з наступного. З свідоцтва про смерть 1-СГ 3109794 виданого Туринківською сільською радою вбачається, що 25.11.2007 року помер [PERSON], батько позивачки. На день його смерті зареєстровано право власності на майно колгоспного типу двору в с. Туринка по вул. Л. Українки, 56 Жовківського району, головою якого він значився. З виписки із погосподарської книги Туринківської сільської ради вбачається, що станом на 30.06.1990 року в зазначеному колгоспному дворі проживали [PERSON], як голова двору, члени двору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 23.12.1997 року померла тітка голови двору [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть 1-СГ № 080239 (акт. запис № 59). 08.09.2014 року померла член двору-сестра батька позивачки [PERSON] і 29.04.2015 року померла і мати позивачки [PERSON], що стверджено свідоцтвами про смерть виданими Туринківською сільською радою (акт. запис за 2014 рік № 36 та № 14 за 2015 рік). Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно ПВС України № 13 від 25.12.1992 року № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього члена двору і поширюється на випадки припинення двору з 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав, а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже на день смерті всі члени двору мали право на рівні частки майна двору. Рішення виконкому № 07 від 31.03.2015 року Туринківської сільської ради проведено розподіл часток членів двору по 1/5 частині кожному. З витягів із спадкових реєстрів вбачається, що за заявою [PERSON] відкрито спадкові справі, а саме після смерті батька № 122/2015, після смерті [PERSON] № 97/2015, після смерті [PERSON] № 504/2015. З свідоцтва про право на спадщину за законом виданим [PERSON] 28.05.2015 року вбачається, що їй видано таке на 1/5 частину майна двору будинку в с. Туринка по вул. Л. Українки № 56. Щодо спадкування решти часток позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування належних спадкодавцям часток та роз»яснено про судовий порядок визнання права на спадкове майно. З сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ЛВ №159246 вбачається, що [PERSON] належала земельна частку (пай) площею 1.67 га, яку фактично успадкував батько позивачки, але не оформив, а тому після його смерті право на спадкування має позивачка. На день смерті мати позивачки [PERSON] також мала право на частку в майні двору та земельну частку (пай) площею 1.67 га на підставі сертифікату серії ЛВ № 159245. оскільки померлим видано сертифікати які не відповідають вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801, якою затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Після смерті сестри батька, [PERSON], позивачка, відповідно до ст. 1266 ч. 3 також є спадкоємцем за правом представлення, тобто спадкує ту частку майна, яка б належала батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини після смерті сестри. Згідно пп. 6-7 вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Про те, що зазначені особи були членами двору головою якого був [PERSON] в с. Туринка по вул. Л. Українки 56 стверджено випискою з по господарської книги Туринківської сільської Ради. Про те, що відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батьків стверджено свідоцтвом про її народження, дошлюбне прізвище нею змінено в зв»язку з одруженням. Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивачка є такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала з спадкодавцями на день смерті. Відповідно до техпаспорта виготовленого Червоноградським МБТІ в с. Туринка по вул. Л. Українки 56 знаходиться житловий будинок загальна площа якого становить 73.8 кв.м, житлова площа 29.8 кв.м, допоміжна 44 кв.м з господарськими будівлями. Відповідно до вимог п. 1 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено захист порушеного права шляхом подання позовної заяви про визнання права власності. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved