Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрована по [ADDRESS] . Після його смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай), що перебувала в колективній власності СВАТ «Петриманське» на території Петриманської сільської ради, розміром 5,2135 в умовних кадастрових гектарах. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] була [PERSON] , яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак за життя не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . До складу спадкового майна після його смерті входила успадкована нею земельна частка (пай), що належала [PERSON] . Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , спадщину прийняла у встановленому законом порядку. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі не в змозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) спадкодавцям за життя не видавався, тому вона змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину, не оформивши спадкових прав, після смерті [PERSON] . Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 22.06.2021 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою судом за клопотанням позивача витребувано з Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори спадкову справу № 147/2011, заведену щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності (а.с. 2). Відповідач копію ухвали від 22.06.2021 та доданих до неї матеріалів отримав 23.06.2021, однак відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с. 29, 31). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в смт Муровані Курилівці Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 4). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у власності СВАТ «Петриманське» на території Петриманської сільської ради, розміром 5,2135 в умовних кадастрових гектарах (з них: ріллі - 3,1601 га; багаторічні насадження - 2,0534 га), що доводиться розпорядженням Мурованокуриловецької РДА № 423 від 08.08.2008 (а.с. 11-12). Державний акт на вказану земельну частку (пай) не видавався (а.с. 13). При цьому, суд виходить з того, що відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, неотримання спадкодавцем за життя сертифікату на земельну частку (пай) не може бути підставою для відмови його спадкоємцеві в оформлені спадщини на неї. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 8), довідками старости Дерешівського старостинського округу № 170 від 25.05.2021 та № 178 від 10.06.2021 (а.с. 9-10), викопіюванням із Словника власних імен людей (а.с. 17), стверджується, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була його мати [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 65222823 та № 65222842 від 16.06.2021 слідує, що спадкова справа щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] не заводилася, заповіти ним за життя не вчинялися (а.с. 20-21). Отже, суд вважає доведеним, що [PERSON] єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину в порядку передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України. [INFO] в с. Житники Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] належало прийняте у спадщину після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), яке вона за життя не оформила. Свідоцтвом про народження позивача (а.с. 6), її свідоцтвом про одруження (а.с. 7), викопіюванням із Словника власних імен людей (а.с. 17), стверджується, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] . Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України в редакції, яка діяла станом на 11.03.2011). З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 147/2011, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] слідує, що 27.04.2011 позивач подала державному нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Будь-які інші спадкоємці із жодними заявами не зверталися. На день смерті спадкодавиці з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Отже, суд вважає доведеним, що позивач єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину в порядку передбаченому ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Разом з тим, 16.06.2021 державним нотаріусом позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на неї (а.с. 19). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1825 грн (а.с. 22). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved