Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, втрат від інфляції, трьох процентів річних, у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати. Уточнивши позовні вимоги, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь суму компенсації за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 26 213,08 гривень. Мотивує вимоги тим, що працювала у Державній судноплавній компанії «Чорноморське морське пароплавство» на різних посадах з 21.09.1978 року по 14.01.2013 року. Остання посада, яку вона займала з 08.09.2008 року, провідний документознавець відділу захисту інформації ДСК «ЧМП». 14.01.2013 року її було звільнено наказом ДСК «ЧМП» № 36-Л за скороченням штату працівників. ДСК «ЧМП» при звільненні не виконала вимоги ч. 1 ст. 116 КЗпП України, а саме не виплатила заробітну плату за грудень 2012 року та січень 2013 року, вихідну допомогу у розмірі одного середнього заробітку у зв'язку із звільненням за скороченням штату, відповідно до ст. 44 КЗпП України та вихідну допомогу у розмірі дванадцятимісячного середнього заробітку у зв'язку із звільненням за скороченням штату на підставі підпункту 9.4.1. пункту 9.4. Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ДСК «ЧМП». Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.10.2013 р. по справі № 522/5054/13-ц, позовні вимоги звільнених працівників ДСК «ЧМП» до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» задоволені та стягнуто з ДСК «ЧМП» на користь позивачки додаткову вихідну допомогу у розмірі у сумі 12 686,48 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та компенсацію за затримку виплати заробітної плати у розмірі 5772,16 грн. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24.12.2013 р., вищезазначене рішення було змінено, а саме зменшено розмір стягнутої моральної шкоди до 500 грн., а в решті залишено без змін. Середній заробіток за затримку виплати заробітної плати був розрахований судом на день розрахунку з позивачем заборгованості по заробітній платі за грудень 2012 року та січень 2013 року, а саме 27.06.2013 року. Вищезазначені виплати за рішенням суду були стягнуті з ДСК «ЧМП» на користь позивача у примусовому порядку державною виконавчою службою 21.07.2015 року, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивачки звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, стягнути з відповідача компенсацію за затримку заробітної плати у розмірі 26 213,08 гривень. Представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю та надав заперечення, де зазначено, що сума компенсації за затримку виплати розрахунку при звільненні позивача за період з 28.06.2013 р. по 10.07.2015р. з урахуванням податків становитиме 32616,72 грн. - 5914,39 грн. - 489,25 грн. та становить 26213 гривень 08 копійки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточненні позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка працювала у Державній судноплавній компанії «Чорноморське морське пароплавство» на різних посадах з 21.09.1978 року по 14.01.2013 року. Остання посада, яку вона займала з 08.09.2008 року, провідний документознавець відділу захисту інформації ДСК «ЧМП». 14.01.2013 року [PERSON] було звільнено наказом ДСК «ЧМП» № 36-Л за скороченням штату працівників. ДСК «ЧМП» при звільненні позивача не виконала вимоги ч. 1 ст. 116 КЗпП України, а саме не виплатила позивачу заробітну плату за грудень 2012 року та січень 2013 року, вихідну допомогу у розмірі одного середнього заробітку у зв'язку із звільненням за скороченням штату, відповідно до ст. 44 КЗпП України та вихідну допомогу у розмірі дванадцятимісячного середнього заробітку у зв'язку із звільненням за скороченням штату на підставі підпункту 9.4.1. пункту 9.4. Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ДСК «ЧМП». Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.10.2013 р. по справі № 522/5054/13-ц, позовні вимоги звільнених працівників ДСК «ЧМП» до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» задоволені та стягнуто з ДСК «ЧМП» на користь позивачки додаткову вихідну допомогу у розмірі у сумі 12 686,48 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. та компенсацію за затримку виплати заробітної плати у розмірі 5772,16 грн. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24.12.2013 р., вищезазначене рішення було змінено, а саме зменшено розмір стягнутої моральної шкоди до 500 грн., а в решті залишено без змін. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вищезазначені виплати за рішенням суду були стягнуті з ДСК «ЧМП» на користь позивача у примусовому порядку державною виконавчою службою, так як позивачеві усі кошти надходили від Другого Приморського ВДВС ОМУЮ частками 23.06.2015 року, 25.06.2015 року, 20.07.2015 року, остання сума розрахунку 12 431,50 грн. надійшла згідно платіжного доручення № 2120 від 20.07.2015 року. Однак, списання коштів з рахунку ДСК «ЧМП» здійснювалося на підставі розпорядження № В/17 4749258 (загальна сума до списання 234 976,92 грн.) та платіжного доручення № F0710S24JG від 10.07.2015 року. Відповідно до Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 29.04.1994 № 02-5/293 - моментом виконання грошового зобов'язання є дата списання коштів з рахунку платника. Отже, існують всі правові підстави вважати, що 10.07.2015 року - є фактичною датою розрахунку з позивачем. Згідно довідки ДСК «ЧМП» № ГБ-1129 від 21.08.2013 року середньоденна заробітна плата для нарахування складає 64,08 грн., яку використовано для розрахунку. Абзацом третім пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати затверджено Постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна дата. Абзацом третім пункту 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Верховний Суд України у постанові від 29.01.2014 р. у справі № 6-144цс13, зробив правовий висновок, про те, що непроведения з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні повинна складатися за період з 28.06.2013 р. по 10.07.2015р. та становитиме 32 616,72 грн., а саме: 64,08 грн. Х 509 р. д. = 32 616,72 грн. Крім того, сума компенсації підлягає оподаткуванню податком з доходів з фізичних осіб (далі ПДФО) та військовим збором згідно ст.ст. 162, 163, 164 Податкового кодексу України та норм підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України відповідно до ставок 2015 року. Сума ПДФО становить 5914,39 грн. (32 616,72 -12180) Х 20% + (12180 Х15%). Сума військового збору становить 489,25 грн. (32616,72 грн. Х 1,5%). Таким чином, сума компенсації за затримку виплати розрахунку при звільненні за період з 28.06.2013 року по 10.07.2015 року з урахуванням податків становить 32 616,72 грн. - 5914,39 грн. - 489,25 грн. = 26213,08 грн., згідно розрахунків наданих відповідачем, з якими погодився позивач. Відповідно до передбаченого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.60 ЦПК України) При цьому, відповідно ч.3 статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved