Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Фермерського господарства «Зоря» Зачепилівського району Харківської області, [PERSON] про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 41 533,44 грн. та пені за прострочення сплати орендних платежів у розмірі 0,2 % в сумі 30 339,81 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 4,3080 га (кадастровий номер 6322282000:01:000:0078, державний акт серії ХР № 139754), яка розташована на території Малоорчицької сільської ради Зачепилівського району Харківської області. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за № 7682531 від 08.08.2013 між позивачем та відповідачем ФГ «Зоря» укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 20 років. Даним договором передбачено обов`язок орендаря по сплаті в строк до 31 грудня кожного року орендної плати у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Але з 2013 року по даний час орендної плати позивач не отримувала. Також позивач звернула увагу на наявність сумнівної довіреності від 16.08.2010 (строк дії до 16.08.2030) між нею та відповідачем [PERSON] , відповідно до якої остання є її представником з усіма необхідними повноваженнями з питань оренди вказаної земельної ділянки та одержання сільськогосподарської продукції чи грошей за таку оренду з правом посвідчувати договори оренди земельної ділянки чи його розірвання. На думку позивача відповідачі є пов`язаними між собою особами, які співпрацюють у сфері сільськогосподарського виробництва і хоча їй невідомий факт виникнення та існування зазначеної довіреності, вона на даний час не оспорює даний правовий документ. В підготовчому засіданні позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник ФГ «Зоря» Башкатов І.Ф. в підготовчому засіданні позов [PERSON] визнав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась. Суд, з врахуванням думки учасників процесу, вважає за можливе розглянути справу без її участі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 08.08.2013 між [PERSON] та Фермерським господарством «Зоря», в особі [PERSON] , було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,3080 га (кадастровий номер 6322282000:01:000:0078, яка знаходиться на території Малоорчицької сільської ради Зачепилівського району Харківської області, строком на 20 років. Даний договір було зареєстровано Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Відповідно до розділу «Орендна плата» Договору оренди землі від 08.08.2013, орендна плата вновиться орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з врахуванням коефіцієнта індексації. За користування вказаною в договорі земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату до 31 грудня кожного року. Згідно п. 14 розділу «Орендна плата» Договору оренди землі, у разі невнесення Орендарем орендної плати у строки, визначені цим договором, сплачується пеня у розмірі 0,2% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно п.28 розділу «Інші права та обов`язки сторін» Договору оренди землі, Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати. Як було встановлено у судовому засіданні та визнано відповідачем, внаслідок неналежного обліку договорів оренди, до моменту звернення позивача [PERSON] із позовом, відповідачами проводилось нарахування орендної плати, але у зв`язку із відсутністю інформації про місце проживання позивача не здійснювалась виплата нарахованої орендної плати, у зв`язку із чим виникла заборгованість із сплати орендної плати перед позивачем за період з 2013 по 2018 роки. Статтею 96 ЗК України встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма кореспондується відповідно зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору. Але, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови Договору оренди, відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. На момент пред`явлення позову, зобов`язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є невиконаним. Відповідно до розділу «Орендна плата» Договору оренди землі від 08.08.2013, встановлено обов`язок Відповідача своєчасно сплачувати оренду плату, тобто до 31 грудня поточного року. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про існування заборгованості ФГ «Зоря» перед позивачем по орендній платі за договором оренди землі від 08.08.2013 за період з 2013 року по 2018 рік в розмірі 41 533,44 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Пунктом 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до п. 14 договору оренди землі від 08.08.2013 за несвоєчасну сплату орендної плати орендар зобов`язаний сплачувати пеню у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення. Згідно розрахунку заборгованості за час прострочення орендної плати розмір пені складає: -за 2013 рік сума пені складає 3 350,70 грн. (4590 (5400-810) х 365 х 0,2/100); -за 2014 рік сума пені складає 3 350,70 грн. (4590 (5400-810) х 365 х 0,2/100); -за 2015 рік сума пені складає 4 467,60 грн. (6120 (7200-1080) х 365 х 0,2/100); -за 2016 рік сума пені складає 7 466,99 грн. (10 200,80 (12 440-2239,20) х 366 х 0,2/100); -за 2017 рік сума пені складає 8 278,64 грн. (11 340,60 (13 830-2489,40) х 365 х 0,2/100); -за 2018 рік сума пені складає 3 425,18 грн. (4692,04 х 365 х 0,2/100); Загальна сума пені за вищевказаний період становить 30 339,81 грн. Даний розрахунок є вірним, а тому саме зазначена сума пені підлягає стягненню на користь позивача. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved