Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу виділити їй та її чоловікові [PERSON], відповідачу по справі, по 1/2 частині житлового будинку по вул. Базалійських, 34 в с. Святець Теофіпольського району з господарськими будівлями та земельної ділянки, на якій розташоване дане домоволодіння. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дане домоволодіння та земельна ділянка були придбані за час їх спільного проживання у шлюбі, але зареєстровані на чоловіка. Справа розглянута за відсутності позивача на підставі її заяви. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Справа розглянута заочно, на підставі заяви позивача про такий розгляд, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України). В разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності, згідно ч. 1 ст. 71 СК України, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. В ході попереднього судового засідання, в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України, судом було розяснено позивачу її право змінити свої позовні вимоги з поділу майна в ідеальних частках на поділ майна в натурі, однак позивачем вимоги не були змінені, справа розглянута судом в межах позовних вимог. З 08 грудня 2006 р. [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, що підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 028176, виданим 08 грудня 2006 року Святецькою сільською радою Теофіпольського району, подружжя має трьох спільних дітей 2003, 2004 та 2006 р.р. народження. За час спільного проживання подружжям [PERSON] у 2013 р. був придбаний житловий будинок по вул. Базалійських, 34 в с. Святець Теофіпольського району та земельну ділянку площею 0,25 га, на якій він розташований, на підставі договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідчених 19 червня 2013 року приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу за №№ 1585 та 1587 відповідно. Право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності в день укладення договору за №№ 1355072 та 1354407 відповідно. Виходячи з положення щодо рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, визначеного вищезазначеними нормами сімейного законодавства, а також частиною 2 ст. 372 ЦК України, суд дійшов переконання про можливість задоволення позову та визначення частки в розмірі 1/2 частини позивача у житловому будинку та земельній ділянці, придбаній за час шлюбу.

Outcome: approved