Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» про стягнення на її користь компенсації за невикористану відпустку за період 2016-2017 роки в сумі 7182 грн. 60 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку станом на 01.07.2017 року у розмірі 26658 грн. 87 коп. та понесені судові витрати у розмірі 640 грн. 00 коп.. В обґрунтування позовних вимог вказала, що в період з грудня 1987 року по березень 2017 року працювала в ПАТ «Донбасенерго» на різних посадах. З 08.01.2014 року згідно Наказу № 3-х переведена на посаду табельник ремонтно-будівельного цеху з нормальними умовами праці, відповідно до запису в трудовій книжці від 08.01.2014 року. 13.03.2017 року трудовий договір, укладений між позивачкою та відповідачем було розірвано на підставі ст. 38 КЗпП України, відповідно до запису в трудовій книжці від 13.03.2017 року, Наказ № 159-к. Також зазначила, що в день звільнення їй не була виплачена заборгованість по заробітній платі та не сплачено компенсацію за невикористану відпустку за 2016 2017 роки. Заборгованість по заробітній платі була виплачена відповідачем 13.04.2017 року, а заборгованість за невикористану відпустку до теперішнього часу не виплачена. Також зазначила, що відповідач повинен сплатити їй середню заробітну плату за весь час затримки. Вказала, що всі виплати здійснюються відповідачем на картковий рахунок, через що у нього не було будь-яких підстав для затримки виплати належних позивачці сум в день звільнення, в звязку з чим [PERSON] змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивачка у судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, також надав заперечення, відповідно до яких вказав, що не визнає позов в повному обсязі, та вважає, що вина підприємства у порушенні прав позивача відсутня, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Також зазначив, що позивачка по 13 березня 2017 року, тобто по дату її звільнення, обіймала посаду табельник ремонтно-будівельного цеху у відокремленому структурному підрозділі ПАТ «Донбасенерго» Старобешівській теплоелектростанції, яка знаходиться у смт. Новий світ Старобешівського району Донецької області. Відповідно до ст. 9 Положення про структурну одиницю ПАТ «Донбасенерго» Старобешівська ТЕС, затвердженого Загальними зборами акціонерів ПАТ «Донбасенерго» 06 вересня 2016 року, трудові відносини з працівниками структурної одиниці, у тому числі оплату праці працівників, здійснює керівник структурної одиниці. Таким чином, табелі обліку робочого часу працівників СО Старобешівська ТЕС; штатний розклад СО Старобешівська ТЕС; дані щодо розрядів робітників (накази, розпорядження) СО Старобешівська ТЕС; тарифні ставки та інші первинні документи, необхідні для нарахування заробітної плати та всіх інших платежів, що належать до виплати працівникам СО Старобешівська ТЕС при звільненні, знаходились за місцем розташування СО Старобешівська ТЕС у смт. Новий світ Старобешівського району Донецької області. Так, у березні 2017 невідомі особи прибули на СО Старобешівську ТЕС, а потім і на всі інші структурні підрозділи ПАТ «Донбасенерго», розташовані на неконтрольованій українською владою території, та взяли під контроль та управління цілісні майнові комплекси СО Старобешівської ТЕС та інших структурних підрозділів товариства. На засіданні Дирекції ПАТ «Донбасенерго» 21.03.2017 року з порядком денним «Про втрату контроля управління над СО ПАТ «Донбасенерго» «Старобешівська ТЕС» і частиною СО, які розташовані на тимчасово неконтрольованій території», було прийнято рішення про визнання фактичної втрати контролю над управлінням СО ПАТ «Донбасенерго» «Старобешівська ТЕС» і частиною СО, які розташовані на тимчасово неконтрольованій території з 21.03.2017 року. Про втрату контролю над управлінням, зокрема, СО Старобешівського ТЕС ПАТ «Донбасенерго» офіційно повідомило органи державної влади України. Заявою від 04.04.2017 р. № 01-1.26/00948 ПАТ «Донбасенерго» повідомила Національну поліцію України про вчинення щодо ПАТ «ДОНБАСЕНЕРГО» кримінального правопорушення. Після втрати контролю над СО Старобешівською ТЕС, співробітники вказаної структурної одиниці масово почали писати заяви на звільнення на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю. У вказаних заявах, працівники просили звільнити їх за власним бажанням з 13 березня 2017 року, вказуючи, що саме з цієї дати вони зараховані у штат підприємства «Энергия Донбасса» - підприємства, яке належить до так званої самопроголошеної республіки «ДНР». З огляду на те, що СО Старобешівська ТЕС перебувала під контролем незаконних збройних формувань, термінове припинення трудових відносин з усіма працівниками що виконували функціональні обов'язки на захоплених виробничих потужностях з дати, вказаної ними у заяві було вимушеним, об'єктивним заходом спрямованим на недопущення можливої шкоди життю та здоров'ю працівників підприємства. Також вказала, що вина ПАТ «Донбасенерго» у порушенні прав позивача відсутня. Щодо зобовязання проведення власником або уповноваженим органом в день звільнення працівника з ним розрахунку у строки, встановлені ст.116 КЗпП України зазначила наступне. В даному випадку втрата контролю і доступу ПАТ «Донбасенерго» до своїх виробничих потужностей та іншого майна, що знаходиться в смт. Новий Світ Старобешівського району Донецької області, фактично унеможливила виконання ПАТ «Донбасенерго» зобов'язання щодо проведення розрахунку зі звільненими працівниками СО Старобешівської ТЕС ПАТ «Донбасенерго» в день їх звільнення 13.03.2017 року. ПАТ «Донбасенерго» вжило всіх можливих заходів із відновлення кадрового та бухгалтерського обліку СО Старобешівська ТЕС і провело повний розрахунок із всіма працівниками СО Старобешівська ТЕС в тому числі щодо виплати заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 31.07.2017 року № 7185 та випискою з протоколу засідання Антикризової ради ПАТ «Донбасенерго» № 27 від 02.08.2017 року. Зазначила, що відповідно до ст. 617 ЦКУ передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, тощо Так, неможливість виконання ПАТ «Донбасенерго» зобов'язань щодо невиплати належних Позивачу сум при звільненні, підтверджена Сертифікатом Торгово-промислової палати України від 09.08.2017 № 524/05-4. Таким чином, вина ПАТ «Донбасенерго» у затримці виплат Позивачу належних при звільненні сум у строки визначені ст. 116 КЗпП відсутня, в звязку з чим просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка в період з грудня 1987 року по березень 2017 року працювала в ПАТ «Донбасенерго» на різних посадах. З 08.01.2014 року згідно Наказу № 3-х переведена на посаду табельник ремонтно будівельного цеху з нормальними умовами праці, що підтверджується записом в трудовій книжці серії БТ-І № 8779345 від 16 червня 1987 року. Відповідно до ст. 9 Положення про структурну одиницю ПАТ «Донбасенерго» Старобешівська ТЕС, затвердженого Загальними зборами акціонерів ПАТ «Донбасенерго» 06 вересня 2016 року, трудові відносини з працівниками структурної одиниці, у тому числі оплату праці працівників, здійснює керівник структурної одиниці. Наказом № 159-к від 13.03.2017 року позивачку звільнено з посади табельник ремонтно будівельного цеху з нормальними умовами праці на підставі\~ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, що підтверджується\~записом у трудовій книжці. Сторонами не оспорюється факт не проведення з позивачем повного розрахунку в день звільнення та наявність станом на 13.03.2017 року заборгованості відповідача перед позивачем у виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку. Відповідно до\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Згідно\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На час розгляду справи відповідачем сплачена позивачу компенсація за невикористану відпустку, що підтверджується платіжним дорученням від 31.07.2017 року № 7185, а тому позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають. З приводу стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку суд зазначає наступне. Статтею 117 КЗпП України\~передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, за положеннями статті 117 КЗпП України обов'язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства. Згідно статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно частина перша статті 9 ЦК України кореспондується з вищевказаною статтею КЗпП України щодо застосування ЦК України до врегулювання відносин, зокрема, до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами. З огляду на неврегульованість трудовим законодавством відносин з приводу відшкодування майнової та моральної шкоди, положення цивільного законодавства можуть поширюватися на ці відносини. Враховуючи позовні вимоги у даній справі, зокрема, вимоги щодо виплати компенсації у зв'язку з несвоєчасною виплатою належних працівникові сум, тобто свого роду відшкодування завданої майнової шкоди, застосуванню підлягають положення цивільного законодавства. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено,що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови що остання не могла не могла її передбачити або передбачила , але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Відповідно до статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Відповідно до сертифікату № 7722 Торгово-промислової палати України від 09 серпня 2017 року № 524/05-4 на підставі наданих документів засвідчено настання обставин форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) ПАТ «Донбасенерго» в інтересах структурної одиниці Старобешівська ТЕС щодо обовязку провести розрахунок в день звільнення працівників та подати інформацію до органів Державної служби статистики у термін з 13.03.2017 року по 01.08.2017 року. Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Верховного Суду України по справам № 6-364цс16 від 23.03.2016 року, № 6-365цс16 від 23.03.2016 року. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що затримка виплати позивачці належних сум заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, відбулася не з вини відповідача, а через настання обставин непереборної сили, а тому позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 26658 грн. 87 коп. задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed