Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що 21 жовтня 1999 року їй було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , в якому допущено помилку в написанні її по батькові: зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». 26 червня 2019 року отримала новий паспорт громадянина України, в якому її по батькові вказано « [PERSON] ». За період з 1999 року по 2019 рік вона оформляла та отримувала різні правовстановлюючі документи, зокрема, й на нерухоме майно, в яких її по батькові зазначено уповноваженими органами відповідно до запису в паспорті, що не відповідає запису в її свідоцтві про народження, а також унеможливлює здійснення нею права власності в повному об`ємі та розпорядження належним їй майном. Просила встановити факт, що правовстановлюючі документи: витяг з рішення Луківської селищної ради Турійського району Волинської області № 25/5 від 2 жовтня 2012 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації та встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в межах смт Луків», технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації та встановлення меж земельної ділянки в натурі [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] », витяг з рішення Луківської селищної ради Турійського району Волинської області № 27/3 від 28 листопада 2012 року «Про передачу у власність земельних ділянок», свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 29438843 від 13 листопада 2014 року, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 29439098 від 13 листопада 2014 року, належать їй - [PERSON] . Заявник у судове засідання не з`явилася, 4 червня 2021 подала до суду заяву, в якій вказала, що подану до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримує, просить її задовольнити та розглядати справу за її відсутності (а. с. 56, 57). Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, 11 червня 2021 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а. с. 57). Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши всебічно, повно і об`єктивно обставини справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 0725500000:01:001:0322, за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності (а. с. 33). Особа власника у свідоцтві зазначена на підставі паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Турійським РВ УМВС України у Волинській області 21 жовтня 1999 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків власника вказано [NUMBER] . Відповідно до зазначеного паспорта [PERSON] народилася [INFO] в селі Роздол Миколаївського району Львівської області (а. с. 10). З паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 26 червня 2019 року Турійським районним сектором Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, та довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 2 липня 2019 року видно, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в селі Роздол Миколаївського району Львівської області (а. с. 36-37). Дата і місце народження заявника аналогічно зазначено і в свідоцтвах про її народження та укладення шлюбу (а. с. 6, 7). Відповідно до картки платника податків у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків № [NUMBER] зареєстрований з 25 вересня 1996 року за [PERSON] (а. с. 8). Аналіз змісту вищевказаних документів дає достатні підстави для висновку, що вказані в них відомості про особу [PERSON] та [PERSON] є ідентичними. Звертаючись до суду, заявник вказувала, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу на нерухоме майно їй необхідно для користування, розпорядження ним та реалізації свого права власності в повному об`ємі, оскільки орган, який видав документ, на сьогоднішній день не існує, а іншим шляхом усунути зазначену помилку неможливо (а. с. 47, 48). За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також враховуючи, що написання по батькові заявника в правовстановлюючому документі на нерухоме майно не відповідає запису в її свідоцтві про народження та в паспорті, що унеможливлює використання нею цих документів для реалізації свого права на розпорядження належним їй нерухомим майном, представлені заявником докази на підтвердження правильності написання її по батькові в контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] в частині встановлення факту належності їй свідоцтва про право власності на нерухоме майно є підставною та її належить задовольнити. Заява [PERSON] в частині встановлення факту належності їй витягів з рішень Луківської селищної ради Турійського району Волинської області № 25/5 від 2 жовтня 2012 року та № 27/3 від 28 листопада 2012 року, технічної документації із землеустрою, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 29439098 від 13 листопада 2014 року до задоволення не підлягає, оскільки вказані документи в розумінні закону не належать до правовстановлюючих документів та їх належність особі не може бути встановлена в порядку окремого провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: partial