Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про стягнення грошових коштів за депозитним договором. Позов обґрунтований тим, що 13 січня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №9495 «Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члену кредитної спілки на депозитний рахунок». Відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов'язується внести внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до запитання до відповідача, а відповідач приймає внесок і зобов'язується повернути позивачу внесок та виплатити відсотки на внесок на умовах, встановлених договором. Договір укладений строком на 13 місяців і діяв з 13 січня 2014 року по 13 лютого 2015 року. На виконання умов договору позивач вніс до каси відповідача 35 000 гривень. Відповідно до вимог п.п. 2.2.1 Договору відсоткова ставка (плата) за внеском встановлювалася у розмірі 24% річних. Таким чином, відсотки на внесок склали 8400 гривень. За час дії договору позивач отримав у квітні 2014 року 500 гривень та 20 лютого 2015 року 50 гривень в якості відсотків на внесок. Тобто спілка повинна виплатити позивачу в якості відсотків 7850 гривень. Згідно із п.п. 3.2.5 Договору відповідач зобов'язаний повернути позивачу внесок та нараховані відсотки у строки та в розмірах, які передбачені умовами Договору, при чому відповідач зобов'язаний видати внесок на письмову вимогу позивача в день, вказаний позивачем у письмовій вимозі з урахуванням умов Договору (п.п. 3.2.6) 24 лютого 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення суми внеску в розмірі 35 000 гривень та суми відсотків на внесок в розмірі 7 850 гривень, але після спливу трьох календарних днів з моменту отримання зазначеної заяви, як передбачено умовами Договору, внесок та відсотки на внесок позивач не отримав. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму внеску в розмірі 35000 гривень та суму відсотків на внесок в розмірі 7850 гривень. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи без його участі та за відсутності позивача, просив стягнути заборгованість із Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на користь позивача у розмірі 42 850 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі та ухвалити рішення на підставі матеріалів даної справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши у сукупності надані докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник може вчиняти до свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Згідно частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В судовому засіданні встановлено, що 13 січня 2014 року між [PERSON] та Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» було укладено договір №9495 про надання фінансової послуги внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на суму 35000 гривень (а.с. 9-10). Строк дії договору становив 13 місяців, з 13 січня 2014 року до 13 лютого 2015 року. Процентна ставка за внеском встановлена у розмірі 24 % річних. Таким чином сума виплат по відсотках від суми 35000 гривень складає 35000 грн. х 24%= 8 400 гривень. Згідно з квитанціями до прибуткового касового ордеру № 95 від 13 січня 2014 року [PERSON], яка є членом спілки, було внесено на депозитний рахунок Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» кошти в сумі 35000 гривень (а.с.7,8). Згідно п.2.3.3 договорів внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок виплата процентів вкладнику здійснюється щомісячно. Проте виплати відсотків по внесках відбулися у квітні 2014 року 500 гривень та 20 лютого 2015 року 50 гривень, після цього сплата відсотків за всіма договорами внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок припинилася. Відповідно до п.3.2.5 договору внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок Запорізька обласна кредитна спілка «Довіра» зобов'язана повернути вкладникові внесок, та нараховані проценти у строки та у розмірах, які передбачені умовам договору. [PERSON] зверталася до директора Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» з проханням повернути грошові кошти у повній сумі, тобто суму вкладів, у зв'язку із закінченням дії цього договору, та нараховані але не сплачені проценти за договором внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок їй повернуті не були. Отже, станом на 24 лютого 2015 року заборгованість Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» перед [PERSON] становить 42850 гривень, яка складається з 35000 гривень - загальна заборгованість, 7850 гривень - сума не сплачених відсотків. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України: за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Таким чином, на відносини, пов'язані з виконанням умов укладеного між позивачем та відповідачем договору поширюються положення норм глав 71, 72 ЦК України. Відповідно до положень укладеного договору № 9495 від 13 січня 2014 р., а саме: п.3.2.5, спілка зобов'язана повернути вкладнику внесок та нараховані проценти у строки, та в розмірах, які передбачені умовами цього договору, п.3.2.6 видати внесок на письмову вимогу вкладника в день вказаний вкладником в письмовій вимозі з урахуванням умов договору, п. 3.3.3 вкладник має право по закінченню строку дії договору отримати всі належні йому грошові кошти відповідно до умов договору. Договірні відносини між позивачем та спілкою закінчилися 13 лютого 2015 р. і досі, вимоги позивача щодо повернення йому суми вкладу з нарахованими процентами, спілкою не виконані. Відповідно до вимог ч.2 ст.1060 ЦК України за договором вкладу незалежно від його виду спілка зобов'язана видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач вправі вимагати повернення здійсненого ним вкладу та нараховані відсотки у повному обсязі. Оскільки, відповідач не повернув позивачу у визначені договором строки, суму внеску та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, то він порушив умови договору, оскільки такий його обов'язок був ним передбачений. Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на користь [PERSON] коштів за депозитним договором у розмірі 42850 гривень законні і обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачені витрати по оплаті судового збору у розмірі 428,50 гривень, що є пропорційним до задоволених вимог.

Outcome: approved