Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], 26.11.1998р.н., в розмірі 1/3 всіх видів доходів щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною 23 років, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; просить також стягувати з відповідача додаткові витрати на навчання в розмірі 660,00 грн. щомісячно до досягнення сином 23 років. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі до 26.05.2010р. Від шлюбу мають сина [PERSON], 26.11.1998р.н., який зараз навчається в Житомирському торговельно-економічному коледжі КНТЕУ з 01.09.2014р. до 30.06.2017р. Після закінчення навчання буде продовжувати навчання у вищому навчальному закладі. Вартість навчання складає 6600,00 грн. на рік, тобто вартість одного місяця навчання становить 660,00 грн. Відповідач своїх обовязків по утриманню та вихованню сина не виконує. Представник відповідача у письмовому запереченні вказав, що [PERSON] надає допомогу на утримання сина у вигляді аліментів та в добровільному порядку. Водночас, відповідач є інвалідом 2 групи та потребує постійного лікування, також має на утриманні дружину та хвору малолітню доньку Анастасію. За вказаних обставин просить відмовити в повному обсязі. У судове засідання представник позивачки не зявився, в заяві від 30.03.2017р. просив позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача в засідання суду не зявився, в заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги не визнав. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 25.08.2015р. задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів: стягнуто з [PERSON], [INFO] (ід.номер [NUMBER]) на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки від отримуваного доходу щомісячно, починаючи з 30.06.2015 року до досягнення сином повноліття; в задоволенні решти позову відмовлено (а.с.10-11). Вказаним рішенням суду встановлено наступне: «Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Після розірвання шлюбу син проживає з матірю.» Згідно договору №31 про навчання (підготовку) від 04.08.2014р. та довідки Житомирського торговельно-економічного коледжу №1956 від 29.11.2016р., [PERSON] навчається у Житомирському торговельно-економічному коледжі КНТЕУ, денної форми навчання з 01.09.2014р., термін закінчення навчання 30.06.2017р. (а.с.8, 13-14). Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 всіх видів доходів щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною 23 років, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що [PERSON] закінчує навчання у Житомирському торговельно-економічному коледжі КНТЕУ 30.06.2017р., аліменти з відповідача слід стягувати саме до цієї дати. Слід звернути увагу позивачки, що у випадку продовження [PERSON] навчання після 30.06.2017р. вона не позбавлена права звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.ч. 2, 3 ст. 185 СК України). Позивачка, вказуючи, що вартість навчання дитини складає 6600,00 грн. на рік, тобто вартість одного місяця навчання становить 660,00 грн., просить стягувати з відповідача додаткові витрати на навчання в розмірі 660,00 грн. щомісячно до досягнення сином 23 років. Згідно із частиною 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. А тому положення про додаткові витрати після досягнення дитиною повноліття застосовуватись не можуть. За вказаних обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання в розмірі 660,00 грн. щомісячно до досягнення сином 23 років задоволенню не підлягають.

Outcome: partial