Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, зазначивши, що 30.12.2014 року відповідач позичив у неї кошти у розмірі 2750,00 доларів США, зобов'язавшись повернути їх до 30 січня 2015 року, однак взяті на себе зобов'язання щодо повернення боргу в строк відповідач не виконав, в результаті чого, позивач вважає, що станом на 28.03.2015 року сума богу, з врахуванням офіційного курсу НБУ, становить - 74672,25 грн., в силу чого позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 74672 грн. 25 коп. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримали в повному обсязі, обгрунтувавши її обставинами викладеними в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до копії розписки, наданої [PERSON] 30 грудня 2014 року, [PERSON] отримав від [PERSON] у позику кошти у сумі 2750 (дві тисячі сімсот п'ятдесят) доларів США, (52250 грн.), терміном на 1 місяць, зобов'язавшись повернути відповідні кошти до 30 січня 2015 року. (а. с. 4). Згідно встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, станом на 28.03.2017 року, курс однієї гривні до 100 долар США становив 2715.3547. Згідно ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи, що позикодавець, [PERSON], надала суду розписку про передачу грошей [PERSON], суд вважає, що між даними особами виникли та були реалізовані договірні зобов'язання, що породжуються внаслідок укладення договору позики, в підтвердження чого позичальником була написана відповідна розписка, зміст якої не містить зазначення про повернення суми позики, а відтак, позиція позивача щодо наявності заборгованості в зазначеному ним розмірі станом на 28.03.2017 року, врахувавши гривневий еквівалент, є такою, що відповідає дійсності та не суперечить вимогам чинного законодавства. Стаття 524 ЦК України прописує, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Зміст ч.1 ст. 1049 ЦК України прописує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. З огляду на вимоги ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Норма ст. 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами виникнення та реалізації між сторонами договірних зобов'язань, що породжуються внаслідок укладення договору позики, які в послідуючому проявились невиконанням відповідачем відповідного грошового зобов'язання, розмір якого, з врахуванням офіційного курсу гривні до долара США станом на 28.03.2017 року, становить 74672 грн. 25 коп., що свідчить про порушення прав та інтересів позивача, а тому суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, відповідають нормам чинного законодавства України, в силу чого, позов підлягає до задоволення повністю, з розподілом судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved