Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що протягом року підтримує стосунки з [PERSON], мають намір створити повноцінну сім'ю та зареєструвати шлюбні відносини, на даний час вагітна, але, не досягла шлюбного віку, визначеного сімейним законодавством. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа: мати заявниці [PERSON] не заперечує проти заяви. Заінтересована особа: [PERSON] не заперечує проти заяви, пояснив, що дійсно проживає з [PERSON], бажають зареєструвати шлюб, створити сім'ю та народити дитину. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] народилась [INFO] року, тобто, на момент розгляду справи має 16 років, що підтверджується копією паспорта громадянина України [NUMBER]. Заявниця проживає з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданої П'ятигірською сільською радою 11.01.2018 року №36. Із копії довідки, виданої Тетіївською районною поліклінікою Київської області 28.12.2017 року №352 встановлено, що [PERSON] вагітна, 15 тижнів. Відповідно до ст.22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до роз'яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст.23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні. При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст.23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб, а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Відповідно до ч. 1 ст.27 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Таким чином, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи спільний намір заявниці та [PERSON] зареєструвати шлюб, створити повноцінну сім'ю, народити дитину, тому, суд вважає, що право на шлюб буде відповідати інтересам [PERSON], що є підставою для задоволення заяви [PERSON] про надання права на шлюб.

Outcome: approved