Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту належності її батьку [PERSON], який помер 7 вересня 2014 року, земельної ділянки площею 0,05 га, розташованої в с.Попівка Конотопського району, вул.Невського, 51, та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на спірну земельну ділянку, посилаючись на те, що спадкоємцями померлого є вона та її мати, дружина померлого, [PERSON] Вони прийняли спадщину, 25 квітня 2015 року уклали договір про поділ спадкового майна, згідно якого їй повинен перейти житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Попівка по вул. Невського, 51 і зареєстрований за батьком на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 2002 року. Одночасно з цим договором був укладений і договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 500 кв.м по вул Невського, 51 в с.Попівка, на якій розташований житловий будинок і яка призначена для обслуговування цього будинку та особистого сільського господарства. На час укладення зазначених вище договорів згідно діючого законодавства державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя продавця, залишився в нотаріальній справі. Покупець зобовязаний був отримати новий державний акт. В 2009 році були внесені зміни до ЗК України, відповідно до яких вже не було необхідності покупцеві отримувати новий державний акт, але необхідно було провести державну реєстрацію придбаної земельної ділянки. За життя батько цього не зробив. Тому вона позбавлена можливості оформити спадщину на земельну ділянку, у звязку з чим змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити, пояснили, що в нотаріальній конторі при укладанні договору про поділ спадкового майна спірна земельна ділянка не була включена нотаріусом до нього, оскільки правовстановлюючий документ на неї не був зареєстрований. Представник відповідача: Попівської сільської ради в судове засідання не зявився, надали заяву, в якій просять розглядати справу в їх відсутності, проти позову не заперечують (а.с.31). Представники третіх осіб: Конотопської міської державної нотаріальної контори, Конотопської районної державної нотаріальної контори також в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, Конотопська міська державна нотаріальна контора проти позову не заперечує (а.с.26,28). Представник третьої особи: управління Держземагентства в Конотопському районі повторно не зявився в судове засідання, про розгляд справи повідомлені у встановленому порядку, про причини неявки не сповістили, заяви про відкладення розгляду справи не надали. Третя особа: [PERSON] проти позову не заперечує, пояснила, що вона згодна з тим, щоб за позивачкою було визнано право власності в порядку спадкування за законом після померлого батька на спірну земельну ділянку, на якій знаходиться житловий будинок в с.Попівка Конотопського району, вул.Невського, 51, котрий за договором про поділ спадкового майна переходить до дочки [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника, третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 25 червня 2002 року завідуючим Конотопською районною державною нотаріальною конторою в р. за №1-1982, [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться в с. Попівка Конотопського району, вул. Невського, 51 (а.с.8). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 25 червня 2002 року завідуючим Конотопською районною державною нотаріальною конторою в р. за №1-1985, [PERSON] продала, а [PERSON] купив земельну ділянку площею 500 кв.м, розташовану в с. Попівка Конотопського району, вул. Невського, 51. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку - 300 кв.м, для особистого селянського господарства - 200 кв. м (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 7 вересня 2014 року в м. Конотопі (а.с.6). За повідомленням управління Держземагентства в Конотопському районі від 27 травня 2015 року, згідно з даними Державного земельного кадастру кадастровий номер земельній ділянці по вул. Невського, 51 в с. Попівка не було присвоєно. Загальна площа земельної ділянки становить 0,05 га, у т.ч.: рілля-0,02 га, під забудовою-0,03 га. Цільове призначення земельної ділянки- для індивідуального житлового будівництва та ведення особистого селянського господарства. При перевірці місцевого фонду землевпорядної документації встановлено, що земельну ділянку було передано у приватну власність [PERSON] рішенням виконкому Попівської сільської ради народних депутатів від 24 квітня 2002 року № 22, відповідно до чого був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії І-СМ №049212 від 11 травня 2002 року. [PERSON] на своє імя державний акт не розробляв та право власності на земельну ділянку не реєстрував (а.с.11). З розяснення Конотопської міської державної нотаріальної контори на імя [PERSON] вбачається, що з наданого нею договору купівлі-продажу, посвідченого 25 червня 2002 року Конотопською районною державною нотаріальною конторою за р. №1-1985, вбачається , що земельну ділянку в с.Попівка, вул. Невського, 51 [PERSON] купив. У відповідності з нормами ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права та підтверджується державним актом на земельну ділянку, цивільно-правовою угодою або свідоцтвом про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене, видача свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку на її імя неможлива, оскільки за життя померлий [PERSON] не одержав державного акту на земельну ділянку, право власності за ним не виникло (а.с.12). Таким чином, можливо встановити факт належності вищевказаної земельної ділянки на праві власності померлому [PERSON], проти чого не заперечує і відповідач. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). В свідоцтві про народження [PERSON], яка народилася 9 серпня 1988 року в м.Конотопі, батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). В довідці ЖРЕП Житлосервіс вказано, що [PERSON] був прописаний в [ADDRESS] з 17 вересня 1982 року по день смерті, 7 вересня 2014 року (а.с.21). Згідно договору про поділ спадкового майна, посвідченого 25 квітня 2015 року державним нотаріусом Конотопської міської державної нотаріальної контори в р. за № 1-579, укладеного [PERSON] та [PERSON], квартира [ADDRESS] перейде у власність [PERSON], житловий будинок з надвірними будівлями в с.Попівка, вул.Невського, 51 - у власність [PERSON] (а.с.10). За повідомленням Конотопської міської державної нотаріальної контори, після померлого 7 вересня 2014 року [PERSON] 21 листопада 2014 року на підставі заяв про прийняття спадщини від дружини померлого [PERSON] та дочки [PERSON] була заведена спадкова справа №412/2014. 25 квітня 2015 року нотконторою був посвідчений договір про поділ спадкового майна між [PERSON] та [PERSON] 28 травня 2015 року на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не видавалось (а.с.26). Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень ст.ст.1268-1270,377 ЦК України за позивачкою можливо визнати право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом, проти чого не заперечує відповідач та третя особа [PERSON]

Outcome: approved