Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на домоволодіння, в якому просила ухвалити рішення, яким визнати за нею, [PERSON] право власності на домоволодіння №15 по вулиці Окружній в селі Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,1000 га (кадастровий номер 1221486200-09-003-0058) та складається з житлового будинку загальною площею 179,7 кв.м. та житловою площею 99,2 кв.м. з відповідними господарськими будівлями та спорудами. В обґрунтування позову позивачка вказала, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.03.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №372, їй належить право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 1221486200-09-003-0058), розташованої за адресою: вул. Окружна, 15 в с. Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. 08.06.2011 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку. У 2015 році на цій земельній ділянці [PERSON] збудувала домоволодіння загальною площею 179,7 кв.м. та житловою площею 99,2 кв.м. з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Після закінчення будівництва житлового будинку звернулася до Департаменту державної архітектурного-будівельної інспекції у Дніпропетровській області для введення його в експлуатацію, щоб потім мати змогу оформити правовстановлюючі документи на власне домоволодіння. В ДДАКБІ [PERSON] повідомили, що наданий час чинним законодавством не передбачено введення в експлуатацію самочинно збудованих обєктів. Тому вона, як власник земельної ділянки, на підставі ч. 5 ст. 376 ЦК України має право звернутись до суду з позовом про визнання за нею права власності на самочинно збудоване домоволодіння. Представник позивачки надав письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Територіальної громади Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, надав суду лист про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.03.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №372, їй належить право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 1221486200-09-003-0058), розташованої за адресою: вул. Окружна, 15 в с. Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Після закінчення будівництва житлового будинку [PERSON] зверталася до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області з питанням про введення домоволодіння в експлуатацію, щоб потім мати змогу оформити правовстановлюючі документи на власне домоволодіння. Однак на своє звернення, [PERSON] отримала письмові розяснення, що порядок виконання будівельних робіт та прийняття їх в експлуатацію, визначено постановами Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» та № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів». З 01.02.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» від 13.01.2015 року №92-УІІІ. Відповідно до пункту 9 прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» інспекції державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж приймали в експлуатацію: - 5 індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року; громадські будинки І і II категорій складності; будівлі і споруди сільськогосподарського призначення І і II категорій складності. Окрім цього, додатково проінформували, що положення Порядку не визначають термін його дії, натомість пункт 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює для органів державного архітектурну-будівельного контролю кінцевий термін прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт до 31 грудня 2015 року. Таким чином, продовжити термін процедури прийняття в експлуатацію будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, можливо лише шляхом прийняття відповідного Закону. Окрім цього повідомили, що 22 грудня 2015 року за № 3696 Верховною Радою України зареєстровано проект Закону «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо продовження терміну прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт», після прийняття та набрання чинності якого, можна звернутись до органу державного архітектурно-будівельного контролю з відповідними документами для реєстрації декларації через відповідний Центр\~ надання адміністративних послуг. В чинному на даний час Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, в п. 10 чітко зазначено, що у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Тому не потребує доведення та обставина, що на даний час в Україні самочинно збудоване нерухоме майно приймається в експлуатацію згідно з вищезазначеним Порядком виключно після того, як на самочинно збудоване нерухоме майно за рішенням суду буде визнано право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини в державі, тому [PERSON] не повинна чекати, доки буде прийнятий порядок введення в експлуатацію самочинно збудованих житлових будинків чи доки буде ліквідовано Інспекції ДАБК в тому вигляді, в якому вони зараз існують. Адже для підтвердження можливості експлуатації садового будинку буде достатньо звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження від 15 листопада 2016 року, складеного експертом [PERSON], який має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконання окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєкта архітектури серія АЕ №000902 від 14.11.2012 року, вищезазначене домоволодіння готове до експлуатації і не має недоліків та пошкоджень, що впливають на безпечну експлуатацію, всі його конструкції перебувають у нормальному технічному стані (категорія І) (а.с.12-25). Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЦК України («Аналогія»), у разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є зокрема судовий захист цивільного права та інтересу, та справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження, будинок повністю готовий до експлуатації. Довідкою №8632 від 15.12.2016 року виданою головою Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області [PERSON] підтверджується, що скарги з приводу самочинного будівництва [PERSON] житлового будинку за адресою: вул. Окружна, 15 в с. Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області до сільської ради не надходили. [PERSON] постійно проживає в вищезазначеному будинку, самочинно збудоване позивачкою домоволодіння не порушує прав інших осіб, але при всьому своєму бажанні [PERSON] позбавлена можливості надати суду декларацію про готовність до експлуатації житлового будинку саме у звязку з відсутністю на даний час законодавчого врегулювання введення в експлуатацію обєктів самочинного будівництва. Тому суд вважає за можливе, застосувати аналогію права встановлену ч. 2 ст. 8 ЦК України, оскільки процедура введення в експлуатацію домоволодіння полягає саме в перевірці його готовності до подальшої експлуатації, що й було встановлено в звіті про проведення технічного обстеження домоволодіння. Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася і у липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та її до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Зазначеною нормою закріплено презумпцію законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду, а також встановлено відкритість переліку підстав набуття права власності з обмеженням їх виключно тими, що прямо передбачені в законодавстві. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Враховуючи викладене, суд вважає, що є підстави для визнання за [PERSON] право власності на самочинно збудоване домоволодіння, що надасть позивачці право ввести будинок в експлуатацію згідно з діючим Порядком, а тому вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved