Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить: 1) встановити факт належності свідоцтва про народження № 7 від 30.04.1933, виданого на ім`я [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; 2) встановити факт, що [PERSON] був рідним батьком [PERSON] . У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, зазначивши, що його довірителька є громадянкою Російської Федерації. [INFO] у м. Городище Черкаської області помер її батько [PERSON] . Після смерті батька, залишилася проживати одна мати - [PERSON] , яка вже досить похилого віку, потребує стороннього догляду та підтримки. Оскільки заявниці необхідно більше часу проводити зі своєю матір`ю та мати законну підставу для перебування на території України, вона звернулась до УДМС в Черкаській області, з метою отримання дозволу на імміграцію. Однак їй повідомили, що не можуть видати посвідку на постійне проживання в Україні у зв`язку з тим, що є невідповідність у поданих документах, а саме розбіжність у документах при написанні прізвища батька « [PERSON] » та « [PERSON] ». Так, у свідоцтві про народження батька його прізвище ім`я та по-батькові зазначено як « [PERSON] », у свідоцтві про народження заявника її батьки записані російською мовою як « [PERSON] » та « [PERSON] ». У паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть, прізвище її батька зазначено як « [PERSON] ». Представник міграційної служби Шевченко Р.І пояснила, що в минулому році [PERSON] до них зверталася з метою оформлення посвідки на постійне проживання в Україні. Однак, при оформленні документів було встановлено розбіжність при написанні прізвища батька « [PERSON] » та « [PERSON] ». У зв`язку з чим, їй усно відмовили у оформлені посвідки, письмового підтвердження немає. Представник РАЦСу в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував щодо задоволення заявлених вимог. Суд, вислухавши сторін, що з`явилися, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до паспорта громадянина Російської Федерації, серія [NUMBER] від 30.11.2013, [PERSON] є громадянкою Російської Федерації. [INFO] у м. Городище Черкаської області помер [PERSON] , свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 13.03.2018. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент народження та припиняється у момент її смерті. Таким чином, вимоги про належність документу померлій особі до задоволення не підлягають, оскільки правоздатність такої особи припинена та судовому захисту не підлягає. Стосовно другої вимоги. Заявник посилається на те, що УДМС не визнає факт батьківства [PERSON] стосовно своєї дочки [PERSON] . Хоча у свідоцтві про народження заявника вона записана російською мовою як [PERSON] , а батько записаний як [PERSON] , а тому суд не вбачає в даному випадку будь яких розбіжностей чи сумнівів у її батьківстві. Як зазначалося вище, судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права. Заявник не довела суду, що вона зверталася до УДМС та отримала відповідь на своє звернення, з якої було б зрозуміло підстави для відмови в отриманні посвідки на постійне проживання в Україні. А тому звернення до суду з вимогою про встановлення факту батьківства є передчасним. Одночасно суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що вона на власний розсуд обирає спосіб захисту своїх прав, зокрема може виконувати усні вказівки певних посадовців, а може письмово звернутися до державних органів і в разі отримання незаконної відмови, оскаржити таку відмову в суді. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що у задоволені заяви слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed