Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про надання їй права на шлюб, посилаючись на те, що на даний час вона бажає одружитися з [PERSON] від якого народила дитину, проте у зв»язку з недосягненням шлюбного віку, вона не має можливості зареєструвати шлюб в органах РАЦС, що і змусило її звернулася до суду. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала і просить її задовольнити з вищевикладених підстав та пояснила, що у неї з [PERSON] вже довгий час тривають стосунки; вони мають взаємні почуття один до одного і бажають створити повноцінну сім»ю, разом виховують доньку, яка народилася 24.08.2016 року. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні також просили задовольнити заяву [PERSON] Представник заінтересованої особи - Бахмацького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення судового розгляду не надав. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до розяснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 234 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачі) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім»я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. У відповідності з ч.2 ст.23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася 08.05.1999 року (а.с.4)., тобто, на даний час вона не досягла шлюбного віку, передбаченого ст. 23 СК України. Згідно з копією медичного свідоцтва про народження № 189 від 24.08.2016 року, виданого Бахмацької ЦРЛ, 24.08.2016 року [PERSON] народила дівчинку (а.с.7). Батьки заявника не заперечують проти укладення шлюбу між їх донькою та [PERSON] Враховуючи спільне бажання [PERSON] та [PERSON] створити сім»ю, з огляду на народження у них дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для надання [PERSON] права на шлюб, оскільки дане право буде відповідати інтересам заявника та інтересам майбутньої сімї [PERSON] та [PERSON] [PERSON] при подачі заяви сплачено судовий збір в розмірі 551.60 грн., в той час як згідно з положеннями п.п.4 п.1 ст.2 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви у справі окремого провадження ставка судового збору встановлена в розмірі 0.2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 275.60 грн., тому заявнику на підставі положень п.1 ч.1 ст.7 ЗУ«Про судовий збір» необхідно повернути надмірно сплачені 276.00 грн. судового збору. На підставі викладеного та ст.ст. 22, 23 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ЗУ «Про судовий збір»,

Outcome: approved