Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи це тим, що 26 січня 1996 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається зокрема з права на земельну частку (пай) в розмірі 2,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП «Радошівське» с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області і належала померлому [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0234465, однак через те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий в листопаді 1996 року, тобто після смерті [PERSON], вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права, хоча вступила в управління спадковим майном. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Представник третьої сторони на боці відповідача без самостійних вимог Відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Хмельницької області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Допитавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] помер 26 січня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. В звязку з тим, що спадкодавець помер у 1996 році, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин необхідно застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року. Згідно вимог ст. 527 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Згідно вимог ст. 533 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 529 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Батьком [PERSON] являється померлий 26 січня 1996 року [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодавця, рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області № 2-/675/7/2016 року від 23 березня 2016 року про встановлення факту родинних відносин, копії яких додані до матеріалів справи. Таким чином [PERSON] являється спадкоємцем після смерті [PERSON] першої черги за законом. Інші спадкоємці відсутні, що підтверджується листами державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори № 2214/01-16 від 08 жовтня 2016 року, завідувача Хмельницьким обласним Державним нотаріальним архівом № 2857/01-21 від 30 вересня 2016 року, які додані до матеріалів справи. Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується листом державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори № 2214/01-16 від 08 жовтня 2016 року, доданим до матеріалів справи. Відповідно до вимог ст. 131 Земельного Кодексу України громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в розмірі 2,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП «Радошівське» с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, оскільки прізвище [PERSON] перебуває під № 465 у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 9 від 26 червня 1995 року, що підтверджується відповідним актом, копія якого додана до матеріалів справи. В звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0234465 на імя [PERSON] виданий 26 листопада 1996 року, тобто після смерті спадкодавця, [PERSON] державна нотаріальна контора не може видати спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори № 1566/01-16 від 13 липня 2016 року, доданим до матеріалів справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивачки правомірні.

Outcome: approved