Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Право власності на вищевказану квартиру [PERSON] набуто на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1609. Даний факт також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.07.2017 року, технічним паспортом на вищевказану квартиру. На час укладення договору купівлі-продажу відповідач [PERSON] проживала та була зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.07.2017 року відповідач зобовязана разом із іншими співвласниками звільнити квартиру та знятися з реєстраційного обліку за зазначеною адресою до 08.07.2017 року. Незважаючи на те, що інші співвласники знялися з реєстраційного обліку, відповідач звільнила квартиру, але з реєстраційного обліку не знялася. Місце проживання відповідача на цей час позивачу не відоме. Реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі чинить їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження її майном, вона змушена нести додаткові витрати у звязку з реєстрацією [PERSON] у її квартирі. Все це порушує її право власності. Посилаючись на зазначене, просить суд усунути позивачу перешкоди в користуванні квартирою № 81, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, будинок № 20-а, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вищевказаною квартирою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти [PERSON], яка відповідно до заяви від 03.10.2015 року просила розглядати справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, причини неявки останньої суду невідомі. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу, за згодою позивача, на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України). Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, взявши до уваги заяву, надану представником позивача, суд встановив наступне. За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1609, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 3-4). Даний факт також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.07.2017 року, технічним паспортом на вищевказану квартиру (а.с. 5, 6-7). Згідно з п. 7 договору купівлі-продажу квартири від 04.07.2017 року відповідач зобовязана разом із іншими співвласниками звільнити квартиру та знятися з реєстраційного обліку за вище вказаною адресою до 08.07.2017 року. Відповідно до довідки № 04-07/13918 від 03.07.2017 року, виданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької місцевої ради у квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с. 8). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] за адресою реєстрації не проживає, будь-яких витрат на утримання квартири не несе, її місце проживання позивачу на теперішній час не відомо. Реєстрація відповідача за вказаною адресою, перешкоджає позивачу у здійсненні права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно зі ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 405 ЦК України лише члені сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Питання проживання не членів сімї власника житла, врегульовано Главою 59 (ст. ст. 810-826) ЦК України, якою передбачено, що підставою проживання таких осіб є договір найму жилого приміщення. Згідно зі ст. ст. 810, 811 ЦК України власник житла (наймодавець) передає наймачеві житло для проживання на певний строк і за плату на підставі договору найму (оренди), який укладається в письмовій формі. Як видно з матеріалів справи, відповідач не укладав з власником житла (позивач по справі) договору найму квартири [ADDRESS] та не є членом сімї власника. Відповідач не знімається з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою у добровільному порядку шляхом подачі відповідної заяви до Комунарського районного відділу державної міграційної служби у м. Запоріжжі. На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, аналізуючи у сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач на теперішній час не мешкає у спірній квартирі, не є її власником, не несе обовязків, що випливають з договору найму жилого приміщення, але залишається зареєстрованим у спірній квартирі, що спричиняє позивачу додаткові матеріальні витрати за прописаного відповідача, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved