Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить зняти арешт з нерухомого майна [PERSON], а саме квартири [ADDRESS], накладеного постановою державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві ВП № 176676011 від 21.05.2012 року. Позов мотивований тим, що 30.05.2000 року [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS]. На вказану адресу була направлена постанова ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 25.05.2012 року, щодо накладення арешту на нерухоме майно. Основним доказом накладення арешту ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві є посилання на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01.06.2003 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі якого був виданий виконавчий лист. Оскільки у позивача не має заборгованості і вона не рахується боржником, [PERSON] звернулась до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві з заявою про зняття арешту, проте відповідачем арешт так знятий не було, чим порушуються її права. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили його задовольнити на підставі обставин викладених в позові. Відділ державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про розгляд справи у відсутність представника відділу до суду не надходило. Суд, заслухавши позивача та представника, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що на підставі виданого 09.06.2003 року Святошинським районним судом м. Києва виконавчого листа № 2-2059, 21.05.2012 року було відкрито виконавче провадження про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ? частина з доходу боржника (а.с. 7). Постановою ВДВС СвятошиськогоРУЮ у м. Києві 21.05.2012 року накладено арешт на майно боржника [PERSON], а саме ? частину квартири [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, [PERSON] та [PERSON] належить по ? частини кожному квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Звернувшись до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві позивачу було повідомлено, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» на сьогоднішній день відсутні підстави для скасування арешту з майна боржника. За правилами статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. У відповідності до частин 1, 2 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку про доведеність порушення прав позивача як власника нерухомого майна, а відповідно доведеність позовних вимог і необхідність їх задоволення, оскільки спірна квартира не належить на праві приватної власності боржнику [PERSON].

Outcome: approved