Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом до Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради, третя особа: Комунальний ясла-сад № 48 Дитячий психолого-лікувально-оздоровчий центр про стягнення заробітної плати та моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивує тим, що з 14.01.1999 року вона була прийнята на посаду вихователя-методиста ясла-саду № 48, де працює по теперішній час. У звязку з наявністю в місті дітей з відхиленням у стані здоровя й необхідністю надання їм своєчасної медичної допомоги, їх соціальної адаптації, і на виконання Державної програми «Діти України», регіональної програми «Діти Нікопольщини» рішенням виконкому Нікопольської міської ради № 28 від 20.01.1999 року ясла-сад № 48 з 01.03.1999 року був перепрофільований у дитячий психолого-лікувально-оздоровчий центр. Посада вихователя-методиста відноситься до Переліку посад педагогічних працівників, затверджених постановою КМУ від 14.06.2000 року № 963, і таким працівникам в установах дошкільної освіти компенсаторного і санаторного типу передбачене підвищення посадового окладу на 20 %. Це передбачене й пп «в» п. 28 Інструкції про порядок нарахування заробітної плати працівникам освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки № 102 від 15.04.1993 року. Комунальний ясла/сад № 48 Дитячий психолого-лікувально-оздоровчий центр з 01.03.1999 року є дошкільним закладом компенсаторного і санаторного типу, однак позивачеві за цей час не нараховувалося підвищення ставки заробітної плати на 20% як педагогічному працівнику санаторного закладу. У вересні 2017 року у журналі «Вихователь-методист дошкільного закладу» № 9/2017 вона прочитала статтю «Підвищення посадового окладу вихователя-методиста ДНЗ комбінованого типу» з посиланням на законодавство, яким передбачено необхідність підвищення їй посадового окладу на 20% за весь період роботи. [PERSON] звернулася до Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради для нарахування їй доплат, і у вересні-жовтні 2017 року їй була нарахована доплата на загальну суму 1548,80 грн. (по 774,40 грн. щомісяця). Проте, у листопаді-грудні 2017 року ці суми були зняті з її заробітної плати без будь-яких пояснень та попереджень. Після численних звернень позивача до компетентних органів для розяснення ситуації їй з 01.01.2018 року знову почали нараховувати заробітну плату з урахуванням підвищення на 20 %, однак виплатити заборгованість за минулий період відповідач відмовився. Загальна заборгованість перед [PERSON] по заробітній платі за період з 01.03.1999 року по 31.12.2017 року становить 38809,82 грн. Враховуючи, що відповідач ігнорує звернення позивача щодо виплати їй коштів, [PERSON] вимушена звертатися до суду. Крім того, позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій Відділу освіти і науки НМР їй було завдано моральної шкоди, яка полягала у психологічному потрясінні, погіршенні стану здоровя. Також, їй необхідно було звертатися за професійною правовою допомогою, докладати зусиль для відновлення справедливості. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладених обставин просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі, що становить 20% підвищення ставки до посадового окладу за період з 01.03.1999 року по 31.12.2017 року, у сумі 38809, 82 грн., допустивши негайне виконання рішення, моральну шкоду, яку позивач оцінює у 5000,00 грн., та вартість послуг з надання їй юридичної допомоги. Ухвалою суду провадження по справі було відкрито за призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.66). Розяснено відповідачу його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали. Копії зазначеної ухвали були направлені сторонам та третій особі. Не погодившись із позовними вимогами, начальник відділу освіти і науки Нікопольської міської ради у встановлений судом строк подав відзив на позов (а.с.73-93). Посилається на те, що нарахування позивачу заробітної плати відбувалося на підставі затверджених тарифних списків, які подавалися керівником закладу освіти та не містили зазначення надбавки у розмірі 20 %. На звернення [PERSON] Міністерство освіти і науки України 10.01.2018 року надало розяснення № 1/11-312 «Щодо підвищення посадових окладів вихователю-методисту закладів дошкільної освіти», яке надійшло до відділу освіти і науки 23.01.2018 року, відповідно до яких посада вихователя-методиста відноситься до Переліку посад педагогічних працівників, затверджених Постановою КМУ № 963 від 14.06.2000 року. До того ж, ведення бухгалтерського обліку комунального закладу ясла/сад № 48 Дитячий психолого-лікувально-оздоровчий центр Відділом освіти і науки проводилося лише у період з 01.09.2008 року по 01.04.2010 року та з 01.03.2012 року по теперішній час. В інші періоди нарахування заробітної плати проводилося бухгалтерією закладу. Також вважає необґрунтованими та безпідставними вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди, у звязку з чим у позові просила відмовити у повному обсязі . Третя особа про розгляд справи у суді повідомлялася належним чином, жодних пояснень на позов або заяв суду від її представника не надходило. Відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, з 14.01.1999 року [PERSON] на підставі наказу № 8 від 14.01.1999 року було прийнято на посаду вихователя-методиста ясла/садку № 48 з посадовим окладом спеціаліста вищої категорії (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 28 від 20.01.1999 року ясла-садок № 48 було з 01.03.1999 року перепрофільовано в яслі-садок № 48, дитячий психолого-лікувально-оздоровчий центр (а.с.8). Відповідно до п. 10 статуту Комунального ясла-садок № 48 дитячого психолого-лікувально-оздоровчого центру, затвердженого рішенням Нікопольської міської ради від 15.11.2002 року, дитячий центр має одновікові групи компенсую чого типу. До складу дитячого центру виходять групи: серцево-судинні; ендокринологічні; тубінфіковані; хвороб дихальних шляхів (а.с.16-19). Зазначений пункт був також відображений у п.2.3 нової редакції статуту Комунального ясла-садок № 48 дитячого психолого-лікувально-оздоровчого центру, затвердженому Рішенням Нікопольської міської ради від 28.08.2009 року зі змінами № 1,2 та редакції, затвердженій рішенням Нікопольської міської ради № 37-29/VII від 22.12.2017 року. Відповідно до п.2.2 Статуту групи в ясла-садок № 48 комплектуються за одновіковими ознаками компенсуючого типу. В ясла-садок № 48 функціонують санаторні групи денного перебування дітей з 2-х років до 6 років (а.с.22,24,25,28-31). Відповідно до п. 2.3 колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом я/с № 48 на 2000 р. профком я/с № 48 зобовязався не обмежувати зарплату мінімальними розміру (а.с.15). П.4.1. колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом комунального я/с № 48 на 2007-2009 роки передбачено забезпечення дотримання в я/с № 48 законодавства про оплату праці. Пунктом 6.1.15 колективного договору між завідувачем та профспілковим комітетом первинної профспілкової організації комунального я/с № 48 на 2012-2015 роки передбачено забезпечити підвищення посадових окладів працівникам освіти за роботу з дітьми з вадами фізичного або розумового розвитку, які потребують особливих умов виховання або тривалого лікування, зокрема з тими, що вчаться через хворобу за індивідуальною формою навчання (а.с.23). Аналогічні вимоги містить п.3.1.31 Колективних договорів на 2016-2017 рік та 2017-2020 роки (а.с.26,27). Пунктом 4.2.3 посадової інструкції вихователя-методиста дошкільного закладу передбачено право вихователя-методиста отримувати відповідну зарплату за працю з доплатами і надбавками згідно з чинним законодавством (а.с.13-14). Згідно з п.п. «в» п. 28 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України № 102 від 15.04.1993 року (з відповідними змінами), посадові оклади (ставки заробітної плати) педагогічних працівників дитячих дошкільних закладів (груп) для дітей, які мають вади у фізичному або розумовому розвитку, потребують особливих умов виховання або тривалого лікування, підвищуються на 20%. Згідно листа Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради № 11 від 13.03.2018 року, заробітна плата [PERSON] у вересні 2017 року нараховувалася відповідно до тарифікаційних списків без підвищення на 20 % посадового окладу. У жовтні 2017 року заробітна плата була нарахована з урахуванням 20 % підвищення (жовтень 2017 в сумі 774,40 грн.), також було донараховано підвищення у сумі 774,40 грн. за вересень без відповідного наказу керівника закладу. Тому в листопаді і грудні 2017 року було зроблено відрахування із заробітної плати позивача на загальну суму 1548,80 грн. згідно ст.ст. 127, 128 КЗпП України. 19.01.2018 року Міністерство освіти і науки на запит Відділу освіти у науки Нікопольської міської ради надало розяснення № 1/11-604 «Щодо підвищення посадових окладів вихователю-методисту закладів дошкільної освіти компенсуючого чи комбінованого типу», відповідно до якого посада вихователя-методиста відноситься до Переліку посад педагогічних працівників, затвердженого постановою КМУ від 14.06.2000 року № 963, і таким працівникам у закладах дошкільної освіти комбінованого та санаторного типу передбачено підвищення посадового окладу на 20 %. Тому з 01.01.2018 року керівником закладу було внесено зміни до тарифікаційних списків з урахуванням підвищення посадового окладу на 20 % (а.с.44). Статтею 43\~Конституції України гарантоване право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно положень\~ст.94\~КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган за трудовим договором виплачує працівникові за виконану ним роботу. \~Стаття 18\~Закону України «Про колективні договори і угоди»\~передбачає відповідальність за порушення і невиконання колективного договору, угоди. Статтею 233 КЗпП України передбачено строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів. Так, у частині першій зазначеної статті передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Разом з тим, у частині другій цієї статті зазначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Проаналізувавши зміст частини другої статті 233 КЗпП України слід дійти висновку про те, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком. Зазначена правова\~позиція викладена\~у постанові\~ВСУ від\~26.10.2016\~року у\~справі № 6-1395цс16. Відповідно до довідки про заробітну плату як вихователю-методисту комунального я/с № 48 [PERSON], сума несплати їй 20 % підвищення до посадового окладу за період з 01.03.1999 року по 31.12.2017 року становить 38810, 71 грн. (а.с.53-54). При цьому, згідно з довідкою № 232 від 13.03.2018 року, середньомісячна заробітна плата позивача за період з 01.01.2018 року по 28.02.2018 року становить 8314,84 грн. (а.с.48). Враховуючи, що відповідно до п.2.3 Статуту комунального ясел-садка № 48 дитячого психолого-лікувально-оздоровчого центру у цьому дошкільному закладі освіти функціонують санаторні групи, а п. 2.2 Статуту передбачено можливість комплектування таких груп за одновіковими ознаками компенсуючого типу, цей заклад відноситься до компенсуючого типу. Посада вихователя-методиста відноситься до Переліку посад педагогічних працівників, затверджених Постановою КМУ № 963 від 14.06.2000 року, тому ставка заробітної плати вихователя-методиста дошкільного навчального закладу компенсуючого типу, до якого входять санаторні групи, підвищується на 20 %. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність порушення трудових прав [PERSON], які полягають у неотриманні нею підвищеного посадового окладу за період з 01.03.1999 року по 31.12.2017 року. Виходячи з наведеного, судом встановлено порушення трудових прав [PERSON] щодо припинення виплати їй підвищеного окладу за роботу з дітьми з особливими освітніми потребами в класах з інклюзивним навчанням з 01.03.1999 року по 31.12.2017 року. Тому позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача з відділу освіти і науки Нікопольської міської ради заборгованості по заробітній платі у розмірі 38809 грн. 82 коп. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. При цьому, відповідно до положення про відділ освіти і науки Нікопольської міської ради, затвердженого рішенням Нікопольської міської ради № 58-33/VII від 30.03.2018 року, на відділ освіти і науки контролює керівників щодо надання педагогічним працівникам державних гарантій, передбачених законодавством (а.с.83). Наказом Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради № 92-г від 29.02.2012 року ведення бухгалтерського обліку з 03.03.2012 року покладено на централізовану бухгалтерію відділу. Отже, враховуючи, що на даний час обовязок щодо ведення бухгалтерського обліку покладено на відповідача, суд вважає, що саме з нього слід стягнути суму заборгованості по заробітній платі [PERSON] Відповідно до ст.\~237-1\~КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно з ч. 1 ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що позивач внаслідок порушення її трудових прав зазнала моральної шкоди, яка виразилася в тому, що вона перенесла нервові переживання, морально-психологічне потрясіння, повязані з недоотриманням заробітної плати, затратою особистого часу на неодноразові звернення за розясненнями до відповідних органів та структур (а.с.33-40). Частиною 3 ст.\~23\~ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи із зазначеного, суд, з урахуванням обставин справи, обсягу душевних страждань позивача внаслідок зазначених дій відповідача, тривалості порушення її прав, вважає розмір моральної шкоди, визначений позивачем у розмірі 5000 грн. 00 коп. завищеним. Доказів погіршення свого стану здоровя [PERSON] не надала. На думку суду, враховуючи вимоги розумності та справедливості, достатнім розміром відшкодування моральної шкоди буде 500 грн. 00 коп. Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Отже, суд приходить до висновку про те, що сторони за час розгляду справи в суді розпорядилися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням зменшеного розміру моральної шкоди. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі\~викладеного і\~

Outcome: partial