Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи - [PERSON], Територіальна громада міста Бердянська в особі Бердянської міської ради Запорізької області, про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.11.1993р. власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], яка за станом здоров'я потребувала постійного догляду, оскільки мала хвороби: цукровий діабет 1 ступеню, глаукома обох очей, гіпертонія, хронічна ішемічна хвороба серця та інші. Тому з 10 січня 2010 року [PERSON] проживала однією сім'єю з нею, вели спільне господарство, разом вирішували усі проблеми, які виникали впродовж життя, мали єдиний бюджет, мали взаємні права та обов'язки. [INFO] року [PERSON] померла, причина її смерті - хронічна ішемічна хвороба. Також позивачка зазначила, що вона здійснювала поховання [PERSON], оплачувала ритуальні послуги. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] за життя не склала, а тому право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України, а тому, враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг, позивачка вважає, що має право на спадкування за законом у четверту чергу, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Крім того позивачка зазначила, що 14 липня 2016р. вона звернулась до нотаріуса з заявою про реєстрацію спадкової справи, про що видано витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі та внесення реєстраційного запису №59227675. 15.11.2013р. [PERSON] звернулась до нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], який був співмешканцем [PERSON] та помер [INFO], тому вважає, що вона також має право на 1/2 частину квартири [ADDRESS], тобто відповідачем оспорюється її право на квартиру [ADDRESS]. Просила суд встановити факт її проживання однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON] з 10 січня 2010 року по день смерті - [INFO] року - та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що [PERSON] вона знала з п'яти років як тітку, вони постійно підтримували добрі стосунки. Після смерті сина тітка почала хворіти на цукровий діабет. З часом вона зійшлася з [PERSON] та стали разом проживати. В 2010 році вони вдвох захворіли грипом і вона приходила до них, ходила в аптеку, з того часу стала до них ходити допомагати, тьотя [PERSON] казала, що ближче чим вона у неї нікого немає. Коли помер її співмешканець, то тітка передала їй ключі від квартири, також деякий час у неї були документи на квартиру. Після операції на очах тітці не можна було нахилятися і тому вся хатня робота була не ній - вона прибирала квартиру, готувала їжу, прала, одежу, купала її та стригла, красила, шила. Зв'язок у них був кожного дня, потім вона купили їй мобільний телефон, щоб постійно знати де вона, останнього часу тітка забувала колоти собі інсулін, забувала поїсти, після роботи вона кожного дня заходила до неї. Також її чоловік та син допомагали [PERSON], чоловік домовлявся, коли та затопила магазин, що розташований під її квартирою, син приймав участь у ремонті, приносив їй продукти, які вона купувала, також син замовляв їй ліки через інтернет. Вона добавили [PERSON] 1000 грн., коли та купувала холодильник. Також позивачка зазначила, що вона не жила у [PERSON] постійно, оскільки ж у неї є ще своя сім'я. Від неї вимагалася тільки матеріальна та фізична допомога, вона все це робила і йшла в сім'ю. Декілька ночей вона у неї переночувала. Також вона приносила їй молоко, добавляла гроші, коли у неї не вистачала на ліки, купувала їй продукцію [PERSON]. Також вона знає, що тьотя [PERSON] заказала собі соціального робітника, оскільки їй було скучно, а коли вона питала у неї що зробив цей соціальний робітник за день, то тітка казала, що нічого, вони просто розмовляли одну годину. Через те, що вона була бездітною, то їй було положено соціального робітника, також їй могли дати безкоштовно каталку, милиці. Крім того позивачка зазначила, що чеки вона не зберігала, залишився лише чек на поховання, вона зареєстрована та фактично проживає зі своєю сім'єю - чоловік, син, дочка - по [ADDRESS], це 10 хвилин ходьби до тітчиного дому по [ADDRESS], вона приходила до неї або кожен день, або через день. Також позивачка зазначила, що після смерті [PERSON] вона зверталася з заявою до нотаріуса, але нотаріус постанову про відмову їй не надав. Крім неї є ще спадкоємці: [PERSON] - це двоюрідна сестра зі сторони батька - про неї вона дізналася коли [PERSON] прийшла до неї з тортиком, а та її вигнала, крім того, зі сторони матері ще є двоюрідні сестри - [PERSON] та [PERSON], яка живе на Камчатці, також двоюрідною сестрою [PERSON] зі сторони матері була і її матір, яка померла в 2012 році. Крім того позивачка пояснила, що вона допомагала [PERSON] як своїй тітці, оскільки вона обіцяла залишити їй спадок, бюджет її сім'ї складається з її зарплати у розмірі 2500 грн. та зарплати чоловіка 2500-3000 грн., а тітки - 1200 грн. пенсії та її допомога. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивачки - адвокат Ємельяненко С.А. (договір про надання правових послуг від 23.08.2016 р.) - в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зазначила, що позивачка товарні чеки не зберігала, вони з тіткою вели спільний бюджет, господарство, мали права та обов'язки, вирішували спільно проблеми. Просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що позивачка також приймала участь у догляді, жили разом, вели спільне господарство, тому вона визнає позовні вимоги. Також зазначила, що [PERSON] вона знає з 1988 року, коли її батько пішов з їхньої сім'ї жити до неї, разом вони жили до його смерті. З позивачкою вона познайомилася на похоронах батька в 2013 році, з того часу вони спілкуються. Ніяких дій щодо оформлення спадку на 1/2 квартири після смерті батька вона не вчиняла. Вважає, що вона відповідачка, оскільки також мабуть має право на спадок. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що [PERSON] її двоюрідна сестра, їх батьки були рідними братами. Її сини був хворим з дитинства, коли він помер, то життя вона більше не бачила, на той час [PERSON] проживала з ними, а через декілька років після того зійшлася з [PERSON] та стали разом проживати. В [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті сина [PERSON] захворіла на діабет, потім став погіршуватися зір, вона разом з нею їздила на операцію в м. Запоріжжя. Весь час вони підтримували родинні відносини. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] (довіреність НВІ № 166328 від 01.11.2016р.) - в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, оскільки він є не обґрунтованим, сама позивачка пояснювала, що не проживала з [PERSON], так як у неї своя сім'я - чоловік, син, проживають вони всі по вул.Потійська, також свідки, які були сусідами [PERSON] підтвердили, що ніяких помічників у неї не було, про це ж свідчить і наказ УПСЗН (будь-яких осіб, що допомагають, немає). Також [PERSON] неодноразово писала заповіти на сторонніх осіб, тому при бажанні могла написати заповіт і на позивачку, але цього не зробила. [PERSON] помер 3 роки назад, а після цього вона звернулася до УПСЗН. Вважає, що позивачка є спадкоємицею за законом, але не 4-ої черги. Щодо позовних вимог про визнання права власності на квартиру також вважав їх не обґрунтованими, оскільки у позивачки немає навіть постанови нотаріуса про відмову, тому ці вимоги є передчасними. Представник третьої особи Бердянської міської ради - Шаталінська Ю.В. (довіреність № 01-0036/40 від 03.01.2017р.) - в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка є її племінницею, дочкою її двоюрідної сестри, а померла [PERSON] - її сестра, жили вона на одній вулиці. З [PERSON] жив співмешканець, якого звали [PERSON], він три роки назад помер, після того [PERSON] проживала сама. До [PERSON] в гості вона приходила рідко, але кожен день телефонували одна одній, коли вона була у [PERSON] вдома, то нікого там не бачила, щоб проживав з нею, позивачку також не бачила у [PERSON] вдома, не було там ніяких речей інших людей. [PERSON] сама ходила за покупками, вона себе обслуговувала сама. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка її рідна сестра по матері, яка була рідною сестрою [PERSON]. Коли вона приїздила до неї, то бачила, що [PERSON] робила всю домашню роботу, їздила на ринок, їй у цьому допомагали чоловік та син, тьотя [PERSON] віддала [PERSON] ключі від квартири, коли у тітки піднімався тиск, то [PERSON] залишалася у неї ночувати. [PERSON] здійснила поховання тітки та поминальні дні, обіцяла поставити їй пам'ятник, вона дуже чуйна людина, тому тьотя [PERSON] її цінила та довіряла і вибрала її у спадкоємці. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачку вона знає з 2005 року, а [PERSON] навчалася з її чоловіком в одному класі, вони весь час спілкувалися, телефонували одна одній, інколи приходили в гості, вона думала, що [PERSON] - її дочка, оскільки вона доглядали і за нею, і за її чоловіком. [PERSON] казала на [PERSON], що це її перша людина, вона їй як дочка і їй вона залишить спадок. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знала [PERSON] з 1986 року, спілкувалася з нею, а коли стала займатися [PERSON], то [PERSON] проходила до них в офіс по вул.Свободи. Також пояснила, що вона бачила [PERSON] дома у [PERSON] вона там прала, прибирала, дала їй телефон МТС, чоловік [PERSON] ремонтував у квартирі [PERSON] розетки та бачок, у [PERSON] були ключі від її квартири. [PERSON] потребувала допомоги, оскільки у неї був цукровий діабет, проблема з очима, тиск, усадка подзвонів. 26 квітня 2016 року вона була у [PERSON] вдома, робила їй голкотерапію, до неї прийшов соціальний робітник, вони попили чаю і все. [PERSON] при ній давала [PERSON] гроші на препарати [PERSON], також [PERSON] казала, що займала у [PERSON] то 200 грн., то 300 грн. на ці препарати. Крім того пояснила, що у [PERSON] була своя сім'я - син [PERSON], а потім вона стала проживати в цій квартирі однією сім'єю зі співмешканцем - [PERSON], прожили вони з ним років двадцять, помер він в 2013 році. Після його смерті [PERSON] проживала сама, але [PERSON] до неї приходила. Ніяких речей інших осіб вона у [PERSON] не бачила. [PERSON] займала у [PERSON] 200-300 грн. під свою пенсію. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є чоловіком позивачки, [PERSON] знав з 1988 року, ходили в гості один до одного, в 2010 році [PERSON] попросила його дружину приходити частіше, з того часу дружина стала їй допомагати, скуплялась, залишалась ночувати, він також привозив [PERSON] огірки, помідори, картоплю. [PERSON] казала, що ближче ніж [PERSON] нікого немає. Вони дали їй телефон, щоб тітка могла їм зателефонувати, також він возив її в лікарню в 2015 році, вона просила на цей час ночувати у неї вдома, вони провідували її в лікарні. Їхній син також допомагав [PERSON] - фарбував батарею. Свідок пояснив, що все це він робив їй для допомоги, вона дала ключі від квартири, якщо дружина не мала можливості допомогти, то або він, або їх син допомагав. Також був випадок коли [PERSON] затопила магазин, що розташований під її квартирою, то він ходив і домовлявся з ними за неї. Також замовляли їй ліки, добавляли на придбання холодильника 1000-1500 грн., дружина забирала її речі для прання до них додому, ніхто з них їй ні в чому не відмовляв. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка - її двоюрідна сестра, їх матері - рідні сестри, а [PERSON] - двоюрідна тітка, вони спілкувалися з дитинства. Періодично вона зустрічалася з тіткою і та її питала чому вона не приходить, от [PERSON] до неї приходить. Вона також сама бачила, що [PERSON] приходила до тітки, допомагала їй. [PERSON] ще в дитинстві їм казала, що хто їй буде допомагати - тому дістанеться її житло. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] вона познайомилась років 10 назад, вони жили по сусідству - у них квартира [ADDRESS], спілкувалися між собою, читали книжки, святкували дні народження, коли здружилися, то [PERSON] запропонувала зробити на неї заповіт, а вона за це повинна була її доглядіти (готувати їжу, прати, робити ремонт) та похоронити, вона спочатку погодилася і зробили заповіт десь років шість назад весною, років два вона все це робила для [PERSON], але її чоловік був проти, казав, що у [PERSON] є сестри, тому вона попросила її заповіт скасувати, десь через 2-3 роки [PERSON] скасувала заповіт. Також пояснила, що позивачку вона ніколи у [PERSON] не бачила і не знає, хоча [PERSON] була з нею дуже відвертою, вона була їй як донька, а та їй була як матір. Знає, що до [PERSON] ходили соціальні працівники, оскільки вона була інвалідом та одинокою, ще була якась [PERSON]. Після смерті дяді [PERSON] - її співмешканця - вона проживала сама з 2013 до 2016 року, знає її сестру [PERSON] і ще була одна сестра. З 2011 року вона перестала [PERSON] допомагати, але вони продовжували спілкуватися десь разів три на тиждень бачились. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] вони були сусідами, їх квартири поруч, спілкувалися з нею, також десь в жовтні 2015 року він приходив до неї ї допомагав їй помити піч та колонку, на її прохання виносив їй сміття. [PERSON] могла себе забезпечити, сама на автобусі їздила на цвинтар в с.Нововасилівка. Позивачку у неї він ніколи не бачив, до неї приходили її сестри, також приходив допомагав їй сусід [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] - її троюрідна сестра, вони передзвонювалися з нею, ходила до неї 1-2 рази на тиждень. Потім [PERSON] якось їй зателефонувала і почала плакати, що [PERSON] не несе їй ключі від квартири, а перед смертю вона також зателефонувала, це був третій день Пасхи, сказала, що їй погано, вона вмирає, тоді вони з [PERSON], яка проживає недалеко від [PERSON], прийшли до неї, принесли їй чисту одежу, заставили її поїсти, вколоти інсулін, а на ранок вона померла. [PERSON] та сусідки [PERSON] вона у [PERSON] нікого не бачила. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] - а.с.12). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла квартира [ADDRESS], що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 01.11.1993р. (а.с.7). Перейменування вул.К.Лібкнехта на вул.Польська згідно рішення восьмої сесії Бердянської міської ради VІІ скликання від 18.02.2016р. № 56. Згідно довідки КП «Житлосервіс» від 18.07.2016р. № 2638 (а.с.91), [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 07.10.1977р. по день смерті - [INFO], на день смерті з нею ніхто не зареєстрований. Згідно інформаційної довідки № 44456184 від 14.07.2016р. (а.с.89) не скасованих заповітів на день смерті [PERSON] не залишила (заповіт від 26.12.2003р. скасований за заявою №36404854 від 28.10.2004р., заповіт [PERSON] від 30.11.2006р. (а.с.187) скасований за заявою №46766493 від 16.04.2009р. (а.с.186)), спадкоємців першої черги за законом (ст.1261 ЦК України) на час відкриття спадщини не було, оскільки син спадкодавці [PERSON] помер [INFO] (а.с.149), також [INFO] помер [PERSON] (а.с.13), який за поясненнями сторін проживав з [PERSON] однією сім'єю. За заявою [PERSON] до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області від 14.07.2016р. була заведена спадкова справа № 58/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.83-103), номер у спадковому реєстрі 59227675. Також [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області з заявою від 26.10.2016р. про прийняття спадщини після смерті [PERSON], двоюрідної сестри (а.с.96). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 листопада 2016р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру після смерті [PERSON] (а.с.103). За ч.1 та ч. 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільного проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Як вбачається з вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на засади змагальності у цивільному судочинстві позивачка, звертаючись до суду з вказаним позовом, мала би довести шляхом надання суду належних та допустимих доказів, що вона не менше 5 років до дня смерті [PERSON] проживала з нею однією сім'єю, а саме, що вони спільно проживали, була пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки . Суд вважає, що позивачкою [PERSON] вказані обставини не доведені. По-перше, позивачка спільно не проживала з [PERSON], про що вона особисто підтвердила в судовому засіданні, вона зареєстрована та фактично проживає зі своєю сім'єю - з сином та чоловіком [PERSON] (перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.04.2006р. - а.с.18) - по [ADDRESS] (з 03.02.1998р. - буд.10-а, кв.12, з 21.03.20115р. - буд.3 кв.10 (а.с.18,93)), а спадкоємиця [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS], з 07.10.1977р. по день смерті - [INFO], на день смерті з нею ніхто не зареєстрований (довідка КП «Житлосервіс» від 18.07.2016р. № 2638 (а.с.91)). Крім того, [PERSON] на період з 01.10.2015р. було укладено договір з КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» на соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) відділенням соціальної допомоги вдома, як одинокого (проживаючого самотнього) громадянина (а.с.154-155), та згідно наказу № 183с/с від 30.09.2015 року (а.с.156) з 01.10.2015р. було розпочато це безоплатне обслуговування [PERSON] вдома, яке було припинено у зв'язку з її смертю (а.с.157). По-друге, вони не були пов'язані спільним побутом, оскільки проживали за різними адресами, у них не було спільного бюджету, як зазначила у судовому засіданні позивачка, бюджет її сім'ї складається з її зарплати у розмірі 2500 грн. та зарплати чоловіка 2500-3000 грн., а тітки - 1200 грн. пенсії та її допомога. Крім того, ці обставини підтвердила в судовому засіданні і свідок [PERSON], яка пояснила, що [PERSON] займала у позивачки кошти у розмірі 200-300 грн. на придбання препаратів [PERSON] під свою пенсію. Також позивачем суду не було надано жодних документальних доказів, зокрема, чеків на придбання ліків, продуктів, речей, інші документальні підтвердження, тощо, які б підтвердили взаємні права та обов'язки, а єдиний наданий нею товарний чек на ритуальні послуги від 04.05.2016р., який доданий до позовної заяви, виданий на ім'я [PERSON] Аналіз доказів у їх сукупності дає підстави дійти лише до висновку, що дійсно, позивачка [PERSON], об'єднана родинними зв'язками з [PERSON], а також враховуючи її вік та стан здоров'я, підтримувала [PERSON] та по можливості надавала їй допомогу. Однак це не є підставою для ухвалення рішення про встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років до дня смерті спадкодавці. Оскільки, під час судового розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю понад п'яти років, а позовні вимоги позивачки про визнання права власності на спадкове майно є похідними від встановлення факту проживання однією сім'єю, то також немає підстав для задоволення позову в цій частині. Таким чином, незважаючи на визнання відповідачкою [PERSON] позову суд не вбачає підстав для його задоволення, крім того, суд вважає, що [PERSON] не є належним відповідачем, оскільки на спадщину після смерті [PERSON] вона не претендує, що також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed