Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи, що втратила право на користування житловою площею. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 грудня 1996 року є власником квартири № 4 у житловому будинку № 6, що знаходиться по вулиці Культури в селі Заворичі Броварського району Київської області. На даний час в квартирі зареєстрована [PERSON], але вже більше 10 років не проживає в зазначеній квартирі, окрім цього ніколи в ній не проживала. Відповідач не несе витрат по утриманню квартири, не сплачує комунальні послуги.Місце перебування відповідача їй невідомо. Окрім цього зазначила, що реєстрація відповідача порушують її права як власника квартири. Тому просить суд визнати відповідача такою що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явивилася, про його проведення повідомлена через оголошення у пресі. Суд, заслухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, з?ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову. Судом в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 4 у житловому будинку № 6, що знаходиться по вулиці Культури в селі Заворичі Броварського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20 грудня 1996 року, № 169. Те, що відповідач зареєстрована та не проживає за адресою: квартира № 4 у житловому будинку № 6, що знаходиться по вулиці Культури в селі Заворичі Броварського району Київської області, знаходить своє підтвердження згідно довідки проживання про склад сім?ї та реєстрації виданою Виконавчим комітетом Заворицької сільської ради. Суд вважає, що реєстрація відповідача у зазначеній квартирі перешкоджає власнику у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. На підставі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Частиною 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що відповідач понад десяти років не проживає за місцем своєї реєстрації у квартирі, яка є власністю позивача, без поважних причин, суд вважає, що вона втратила право на користування цим житлом, і позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved