Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, стверджуючи, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований у [ADDRESS] У вказаному будинку у [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], які тривалий час за вказаною адресою не проживають. Позивачу місце знаходження [PERSON] та [PERSON] не відомо. З огляду на наведене позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу надсилалися судові повістки за адресою його місця мешкання - реєстрації. Згідно відповіді Котовського РВ ГУДМС України в Одеській області, [PERSON] [INFO] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] Відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає неявку відповідачів у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідача про явку до суду. Третя особа - Котовський РВ ГУДМС України в Одеській області в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання виклику до суду. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача по справі, враховуючи відсутність відповідних заперечень, ухвалив слухати справу за відсутності сторін, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником житлового будинку, розташованого у м.Котовськ Одеської області, вул. Нова 4, що підтверджується технічним паспортом на будинок та договором про дарування частини житлового будинку від 09.07.2001 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], зареєстровані за адресою [ADDRESS] але за місцем реєстрації за ствердженням позивача не проживає з 2001 року, що підтверджується довідкою від 22.07.2014 року, тобто більше року. Перепон в користуванні жилим приміщенням за ствердженням позивача, відповідачам [PERSON] та [PERSON] ніхто не чинив, кореспонденція на ї ім'я не надходила, особисті речі відповідачів в будинку відсутні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більш встановлених строків проводиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України вважається, що член сім'ї власника житлового приміщення втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. З урахуванням того, що відповідач не був членом сім'ї власника житлового будинку, суд вважає можливим до виниклих правовідносин, застосувати вимоги ст. 405 ЦК України, на підставі ч. 1 ст. 8 ЦК України (аналогія закону). Згідно відповіді начальника Котовського РВ ГУДМС України в Одеській області, позивачу [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду із питання про зняття з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON]. Вищенаведене надає суду можливість зробити висновок про те, що відповідачі самостійно позбавилися права користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] добровільно здійснили дії, направлені на припинення права користування вказаною житловою площею. Правових підстав, які б надавали суду можливість вважати, що за відповідачами, як членами сім'ї наймача, зберігається право на користування жилим приміщенням та поважності причин їх відсутності понад встановлені законом строки, судом при розгляді справи не встановлено. З огляду на вищенаведене та з урахуванням вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини, які виникли між сторонами, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування жилим приміщенням у житловому будинку №4 по вул. Новій у м.Котовськ Одеської області, у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні понад один рік без поважних причин. На підставі вищевикладеного та ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved