Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із даною заявою, в якій вказала, що 11 квітня 2004 року померла її мати [PERSON]. За життя остання склала заповіт та призначила її своїм спадкоємцем. З 2000 року мати почала потребувати стороннього догляду та допомоги, а тому заявник почала проживати у неї за адресою: вул. Лісна, 1 с. Любомирівка Новоушицького району Хмельницької області. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, зокрема, на земельну ділянку площею 0,90 га на території колишньої Ставчанської сільської ради. Однак при видачі державного акту було допущено помилку у написанні прізвища матері замість «Маркова» зазначено «Марків». Вирішивши реалізувати свої спадкові права, звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте їй було відмовлено по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та факт належності правовстановлюючого документа. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав. Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій проти заявлених вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Заслухавши представника заявника, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Факти, про встановлення яких просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за заповітом. Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість спільного проживання вказаних осіб. Згідно свідоцтва про смерть серії І-БВ №237490 від 12 квітня 2004 року виданого Ставчанською сільською радою Новоушицького району, [PERSON] померла 11 квітня 2004 року. Згідно заповіту від 08 серпня 1995 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Ставчанської сільської ради Новоушицького району, зареєстрованого в реєстрі за №86, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Свідоцтвом про одруження серії І-БВ № 046372 від 01 листопада 2001 року підтверджується зміна прізвища заявника з «Маркова» на «Громяк». Згідно довідки Новоушицької селищної ради №1358 від 23.09.2016 року [PERSON] проживала незареєстрованою з матірю [PERSON] до дня її смерті за адресою: вул. Лісова, 1 с. Любомирівка Новоушицького району Хмельницької області. Показаннями свідка [PERSON] підтверджується, що [PERSON] проживала незареєстрованою з матірю [PERSON] до дня її смерті за адресою: вул. Лісова, 1 с. Любомирівка Новоушицького району Хмельницької області. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обставинах підтверджений. Факт належності правовстановлюючого документу спадкодавцю підтверджується наступними доказами. Із державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №806228 від 25 лютого 2002 року вбачається, що він виданий [PERSON] та посвідчує право власності останньої на земельну ділянку, площею 0,90 га, розташовану на території Ставчанської сільської ради Новоушицького району. У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 010, виданого 30 червня 1995 року КСП «Нове життя » с. Любомирівка, прізвище [PERSON] прописано за № 204. Згідно довідки Новоушицької селищної ради №876 від 21.04.2017 року на території с. Любомирівка Новоушицького району Хмельницької області інша особа, як [PERSON] не проживала. Згідно постанов нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії №905/02-31 та №906/02-31 від 29 листопада 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, у звязку з тим, що вона не може довести факт спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] та у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Згідно повідомлення цього ж нотаріуса № 223-01-09 від 13 червня 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Крім того, заінтересованою особою по справі не заперечуються факти постійного проживання на час відкриття спадщини та належності правовстановлюючого документу. На підставі викладеного та

Outcome: approved