Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що житловий будинок № 29 по вул. Лесі Українки в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала [PERSON], яка померла 4 листопада 2014 року. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, рішенням суду за нею визнано право на земельну частку (пай), яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0221494 належало [PERSON] Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 29 по вул. Лесі Українки в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання представник Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позов [PERSON], просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 29 по вул. Лесі Українки в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Держанівської сільської ради № 616 від 30 листопада 2016 року (а.с. 12). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] належав в цілому житловий будинок № 29 по вул. Лесі Українки в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області, як єдиному члену колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя не зареєструвала у встановленому порядку право власності на належний їй житловий будинок. 4 листопада 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 6 липня 1998 року [PERSON] склала заповіт, яким свій будинок з надвірними будівлями і все майно, що буде належати її на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 7). Зазначений заповіт не змінено та не відмінено, що підтверджується відміткою секретаря виконкому Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 2 березня 2015 року, а тому спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за вказаним заповітом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України [PERSON], як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] З копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] (а.с. 26-29) вбачається, що спадщину після її смерті прийняла [PERSON], яка отримала у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належний їй житловий будинок № 29 по вул. Лесі Українки в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок, який належав [PERSON], в звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 29 по вул. Лесі Українки в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 13-15). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved