Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зобов'язати Залізничний районний відділ Головного управління ДМС у Львівській області зняти відповідача з реєстрації місця проживання за спірною квартирою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач, впродовж тривалого часу не проживає по місцю реєстрації, не з'являється в цій квартирі, не виконує обов'язки по утриманню житла. Зазначила, що змушена платити за комунальні послуги у розрахунку на зайву особу, що призводить до додаткових витрат. Вважає, що оскільки відповідач відсутній в квартирі [ADDRESS] понад шість місяців, то відповідно до ст.71, 72 ЖК України втратив право на користування такою. Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача та її представника - [PERSON], яка подала заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у їх відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечують /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України, та за відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується оголошенням, опублікованим в газеті «Високий замок» /а.с.31/, в судове засідання повторно не з'явився, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, при цьому подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд приходить до переконання про можливість проведення розгляду справи за її відсутності. В судове засідання представник третьої особи - Залізничний районний відділ Головного управління ДМС у Львівській області не з'явився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна розглядати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази наявні у справі в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку, виданої ЛКП «Левандівка» № 3195 від 04.11.2013 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровано п'ятеро осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]/2000р.н./ та [PERSON] /2008р.н./ (а.с.7). Також судом встановлено, що відповідач - [PERSON] разом проживав з [PERSON] в квартирі [ADDRESS], а з лютого 2012 року по даний час у спірній квартирі не проживає, що стверджується актами ЛКП «Левандівка» № 62 від 13.02.2012 року, № 243 від 18.05.2012 року, №41188 від 26.03.2012 року та № 357 від 08.11.2013 року (а.с.8-9). З даних роз'яснень, які містяться у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації в квартирі [ADDRESS] і не проживає в цьому житлі понад шість місяців, а судом не встановлено поважності причини його відсутності чи наявність домовленості між ним та іншими наймачами житла щодо порядку користування квартирою, також судом не здобуто жодних доказів того, що позивач чинив перешкоди відповідачу в користуванні спірною квартирою, тому [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житлом - квартирою [ADDRESS], оскільки відповідач без поважних причин не проживає в спірній квартирі понад визначений законом термін, протягом якого за ним зберігається право користування житловим приміщенням. Щодо позовної вимоги про зобов'язання Залізничний районний відділ Головного управління ДМС у Львівській області зняти з реєстрації місця проживання [PERSON], то в задоволенні такої вимоги слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідком зняття її з реєстрації. Таким чином, вимоги про покладення зобов'язання провести зняття з реєстрації є безпідставними та передчасними, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду.

Outcome: partial