Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення моральної шкоди з [PERSON] , вказавши, що вироком Амур- Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 05 2019 року [PERSON] був визнаний винуватим та засуджений за ст.. 286 ч 2 КК України. Вироком встановлено, що [PERSON] 26.10.2018року близько 06-46 години, маючи посвідчення водія [NUMBER] від 12.12.2014, керуючи технічно справним автомобілем «Опель Рекорд», який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 27.03.2007 належить [PERSON] , в темний час доби здійснював рух по штучно освітленій міськими ліхтарями освітлення проїжджій частині вул. Любарського з боку пр. Мануйлівського в напрямку вул. Молодогвардійська у м. Дніпро. Рухаючись на проїжджій частині дороги вул. Любарського в м. Дніпро зі швидкістю 80 км/год та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» розділу № 33 «Дорожні знаки» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» розділу № 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, який знаходився поряд з електроопорою №156, водій [PERSON] , порушуючи правила дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність щодо дорожньої обстановки та її змінам, мав об`єктивну можливість спостерігати на вищезазначеному пішохідному переході пішохода [PERSON] , не зменшив своєчасно швидкості руху автомобіля «Ореl Record» та не зупинився, щоб дати перевагу в дорозі пішоходу, тим самим створив йому небезпеку для руху, внаслідок чого правою передньою частиною автомобіля «Opel Record» здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який перетинав проїжджу частину дороги вул. Любарського в м. Дніпро на вказаному пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Opel Record». Своїми діями [PERSON] , грубо порушив вимоги п.п. 12.4, 12.9 «б» та 18.1. Правил дорожнього руху України. Порушення водієм [PERSON] п.18.1. Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: масивних ран на голові та лівій гомілці, численних ссаден на голові, тулубі та кінцівках, переломів хребта, ребер та нижньої кінцівки, які утворились від дії тупого твердого предмета(-ів) або об такий(-і), задовго до настання смерті, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» пп.2.1.2, 2.1.3) і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті останнього, яка настала [INFO] о 08 годині 20 хвилин в приміщенні КЗ «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечнікова» від сумісної тупої травми тіла у вигляді переломів ребер, хребта та нижньої кінцівки, клінічний перебіг якої ускладнився розвитком шоку. Вона є донькою загиблого громадяна [PERSON] , [INFO] . Їй від кримінального правопорушення, злочинними та протиправними діями Відповідача [PERSON] спричинено моральну шкоду, а саме: психологічний стрес в момент коли вона дізналася про смерть свого батька; психологічні страждання пов`язані з тим, що вона вже більше ніколи не зможу поговорити, поспілкуватися зі своїм батьком; вона не має та не матиме можливості проводити свій досуг, свій вільний час, разом зі своїм батьком, постійно знаходиться в стані душевної пригніченості та безрадісності, через смерть свого батька, внаслідок вчиненого Відповідачем транспортного злочину, вона отримала страх при переході через проїз`жу частину дороги. Вона втратила родинну підтримку зі сторони свого батька, який загинув внаслідок злочину скоєного Відповідачем. Моральну шкоду вона оцінює у 1000 000 грн., які просить стягнути з відповідача на її користь. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся про день слухання справи за адресою проживання та реєстрації , однак до суду не з`явився, відзиву не надав. В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справ та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] ( а.с. 11,12 - копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про смерть ). Вироком Амур- Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 05 2019 року [PERSON] був визнаний винуватим та засуджений за ст.. 286 ч 2 КК України ( а.с. 6-10 - копія вироку ) . Вироком встановлено, що [PERSON] 26.10.2018року близько 06-46 години, маючи посвідчення водія [NUMBER] від 12.12.2014, керуючи технічно справним автомобілем «Опель Рекорд», який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 27.03.2007 належить [PERSON] , в темний час доби здійснював рух по штучно освітленій міськими ліхтарями освітлення проїжджій частині вул. Любарського з боку пр. Мануйлівського в напрямку вул. Молодогвардійська у м. Дніпро. Рухаючись на проїжджій частині дороги вул. Любарського в м. Дніпро зі швидкістю 80 км/год та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» розділу № 33 «Дорожні знаки» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» розділу № 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, який знаходився поряд з електроопорою №156, водій [PERSON] , порушуючи правила дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність щодо дорожньої обстановки та її змінам, мав об`єктивну можливість спостерігати на вищезазначеному пішохідному переході пішохода [PERSON] , не зменшив своєчасно швидкості руху автомобіля «Ореl Record» та не зупинився, щоб дати перевагу в дорозі пішоходу, тим самим створив йому небезпеку для руху, внаслідок чого правою передньою частиною автомобіля «Opel Record» здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який перетинав проїжджу частину дороги вул. Любарського в м. Дніпро на вказаному пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Opel Record». Своїми діями [PERSON] , грубо порушив вимоги п.п. 12.4, 12.9 «б» та 18.1. Правил дорожнього руху України. Порушення водієм [PERSON] п.18.1. Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: масивних ран на голові та лівій гомілці, численних ссаден на голові, тулубі та кінцівках, переломів хребта, ребер та нижньої кінцівки, які утворились від дії тупого твердого предмета(-ів) або об такий(-і), задовго до настання смерті, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, (згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» пп.2.1.2, 2.1.3) і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті останнього, яка настала [INFO] о 08 годині 20 хвилин в приміщенні КЗ «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечнікова» від сумісної тупої травми тіла у вигляді переломів ребер, хребта та нижньої кінцівки, клінічний перебіг якої ускладнився розвитком шоку. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд встановив, що позивачці кримінальним правопорушенням заподіяно моральну шкоду в зв`язку із негативними переживаннями та душевними стражданнями, пов`язаними з непоправною втратою для неї, як дочки, найріднішої людини - батька,психологічний стрес в момент коли вона дізналася про смерть свого батька; психологічні страждання пов`язані з тим, що вона вже більше ніколи не зможу поговорити, поспілкуватися зі своїм батьком; вона не має та не матиме можливості проводити свій досуг, свій вільний час, разом зі своїм батьком, постійно знаходиться в стані душевної пригніченості та безрадісності, через смерть свого батька, внаслідок вчиненого Відповідачем злочину, вона отримала страх при переході через проїз`жу частину дороги. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних страждань, ступеня вини відповідача, виходячи з вимог розумності, виваженості і справедливості, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково, в сумі 200 000 ( двісті тисяч) гривень . Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial