Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що з 18 вересня 1999 року по 20 жовтня 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них є спільна дитина - дочка [PERSON], [INFO], яка наразі є повнолітньою. На даний час дочка навчається на ІІ курсі денної контрактної форми навчання Вінницького національного аграрного університету. Термін її навчання до 31 серпня 2019 року. Навчання дочки потребує значних фінансових витрат, які вона самостійно забезпечити не може. Відповідач має офіційний постійний заробіток, так як працевлаштований в ТОВ «Шеф-Груп», тому має можливість надавати допомогу на утримання дочки, яка навчається. Тому [PERSON] просить стягнути з відповідача на свою користь кошти (аліменти) на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до закінчення нею навчання або до досягнення нею віку 23 років. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким частково задоволити позов із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов'язків батьків утримувати дітей. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження 09 травня 2000 року [PERSON] (а.с.7) сторони по справі є її батьками. Вказане також підтверджується копією паспорта громадянина України [PERSON] (а.с.4), копією рішення Іллінецького районного суду від 20 жовтня 2014 року про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.6), копією рішення Іллінецького районного суду від 27 січня 2016 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей - дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON]., [INFO] (а.с.8). Дочка [PERSON] на даний час навчається за контрактною формою навчання на ІІ курсі Вінницького національного аграрного університету. Термін навчання до з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу №112 від 13 вересня 2018 року (а.с.9). На утриманні позивача є ще одна дитина - син [PERSON], що підтверджується довідкою Іллінецької сільської ради Іллінецького району Вінницької області про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за №55 від 02 лютого 2018 року (а.с.10). Відповідно до ст. ст. 180, 199, 200 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчаня; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи наведене вище, з огляду на недопустимість порушення прав повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за вимогою позивача слід стягнути з відповідача кошти (аліменти) на її користь на утримання сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан як платника аліментів, так і одержувача аліментів та вважає за необхідне визначити їх у частці від заробітку відповідача в розмірі 1/4 від усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з даною позовною заявою і до закінчення дитиною навчання, але не довше як до досягнення віку 23 років. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial