Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , який народився [INFO] , та батьком дитини вказати « [PERSON] , громадянин України», стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з липня 2018 року вона та відповідач почали спільно проживати без реєстрації шлюбу в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Інформацію про вагітність відповідач сприйняв прохолодно. [INFO] народився син сторін [PERSON] , однак відповідач відмовився визнавати його своєю дитиною, нести витрати на утримання дитини та пішов з дому. Відтак, позивач зареєструвала сина самостійно та відомості про батька дитини внесено на підставі ст. 135 СК України. Просить задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити такі у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що подав суду письмову заяву. Суд, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи Сихівського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, який подав суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.\~4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього\~Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~матір`ю,\~опікуном,\~піклувальником дитини,\~особою,\~яка утримує\~та виховує\~дитину,\~а також\~самою дитиною,\~яка досягла\~повноліття. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~особою,\~яка вважає\~себе батьком\~дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 13.09.2019 р., актовий запис №496, батьками дитини вказано [PERSON] та [PERSON] /а.с.3/. Відповідно до ч.2 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Із змісту позовної заяви вбачається, що сторони спільно проживали у орендованій квартирі з липня 2018 р. за адресою: [ADDRESS] , як ствердила позивач, до листопада 2019 р., де позивач проживає і на даний час. Згідно договору оренди квартири за адресою: [ADDRESS] , від 23.07.2018 р., такий укладений [PERSON] із орендодавцем строком на 9 місяців /а.с.5/. Статтею 49 ЦПК України визначено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Так, у судовому засіданні відповідач [PERSON] вказав, що дійсно спільно проживав із позивачем у орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] та визнав себе батьком дитини [PERSON] , [INFO] , про що подав суду письмову заяву. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення з нього на утримання дитини аліментів у розмірі ј доходу визнав. Главою 5 ЦПК України регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість. При розгляді даного позову суд виходить із засад змагальності щодо подання доказів, дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, а тому, враховуючи надані суду докази та визнання відповідачем себе біологічним батьком, що також підтвердила і мати дитини, згоду відповідача із розміром аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підставний та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved