Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 02 березня 2012 року, зареєстрованим виконкомом Цуренської сільської ради, актовий запис №3. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає та перебуває на утриманні позивача.\~ За час подружнього життя між сторонами неодноразово виникали сварки через різні погляди на сімейне життя, ведення господарства,\~що привело до того, що наразі останні припинили подружні стосунки, які не підтримують вже продовж тривалого часу, з березня 2013 року проживають окремо. Також відповідач ухиляється від виконання обов'язку щодо утримання свого сина та не приймає участі у його вихованні. Оскільки подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а такі обставини негативно впливають на виховання дитини, просить суд шлюб розірвати, відновити дошлюбне прізвище «Мельничук», залишити проживати сина [PERSON] разом з нею до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача аліменти на утримання їх малолітньої дитини в розмірі 900 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позов частково на підставах зазначених у позовній заяві. Суду пояснила, що не має жодних можливостей шлюб зберегти, оскільки вважає, що їхній шлюб склався невдало, відповідач\~ не приділяє уваги сім'ї, часто зловживав спиртними напоями, після чого проявляв агресію та застосовував неодноразово до неї фізичну силу, тривалий час вони не підтримують подружні відносини, з березня 2013 року проживають окремо. На даний час у відповідача є інша сім'я, тому такий шлюб суперечить її інтересам, надання строку для примирення вважає недоцільним. Також, суду пояснила, що відповідач не надає жодної допомоги для утримання свого сина, тому просила суд стягувати з останнього аліменти на утримання дитини та не заперечувала щодо зменшення розміру вказаному у позовній заяві, який не може довести, так як він працює неофіційно і розмір його доходів вона суду неспроможна надати. Також в судовому засідання позивач відмовилася від вимоги щодо зміни свого прізвища на дошлюбне, та визначення місця проживання дитини, так як такий спір між сторонами відсутній. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, з не відомих для суду причин, хоча належним чином двічі був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Жодних доказів про свій дохід чи несплато - спроможність суду не надав. При таких обставинах суд згідно ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому виконкомом Цуренської сільської ради, актовий запис №3 від 02 березня 2012 року. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем за місцем її реєстрації, відповідач проживає окремо. Судом встановлено, що через часті сварки з побутових причин сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, з березня 2013 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть та на примирення позивач не згідна. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача , та інтересам дитини, надання строку для примирення є не доцільним, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між сторонами, а за відсутності такої домовленості, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці\~ від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом із позивачем, тобто окремо від відповідача.\~ Оскільки відповідач як батько малолітньої дитини, [PERSON], проживає окремо від нього, а між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини, то з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на його утримання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач працює не офіційно, і жодних доказів суду про дохід останнього позивач не надала, то з відповідача повинно бути стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі.Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача та дитини , відомості про відповідача. Зокрема, судом прийнято до уваги вік дитини та повязане з цим розмір коштів потрібних на його утримання, а також працездатний вік сторін, зокрема відповідач під час спільного проживання з позивачем працював та отримував заробітню плату біля 2000грн. , зі слів позивача на даний час він працює не офіційно. За вищенаведених обставин та враховуючи встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що дана позовна вимога підлягає лише частковому задоволенню, а саме слід стягувати аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно на утримання дитини, на розмір яких погодилась позивач. В решті позовних вимог слід відмовити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 180-182 СК України,

Outcome: partial