Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Великобурлуцької територіальної громади в особі Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач на обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] померла [INFO] року, за життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповідала їй. Внаслідок відсутності правовстановлюючого документа щодо належності будинку спадкодавцеві нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача Зінченко С.А. пояснила, що житловий будинок був побудований у 1957 році, на той час будинки у сільській місцевості не підлягали обов'язковій реєстрації. Відповідач надав до суду заяву відсутність заперечень проти позову та просив розглядати справу у його відсутність (а.с. 32). На підставі досліджених доказів судом встановлені обставини справи і визначено відповідно до них правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 11 серпня 2015 року серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року у віці 78 років в с. Балка Великобурлуцького району Харківської області, про що в Книзі реєстрації смертей 11.08.2015 року зроблено відповідний актовий запис за № 94 (а.с.5). За заповітом [PERSON] заповідала [PERSON] все своє майно (а.с.6). В довідці Великобурлуцького малого комунального підприємства технічної інвентаризації від 30.08.2017 року повідомляється, що право власності на житловий будинок [ADDRESS], в Великобурлуцькому МКПТІ не зареєстровано (а.с. 21). Відповідно до довідки, яка видана [PERSON] 30.08.2017 р. Великобурлуцьким МКПТІ, загальна інвентаризаційна вартість будов і споруд домоволодіння, розташованого [ADDRESS] на 31.12.2012 року становить 57548, 00 гривень ( а.с.21). У Великобурлуцькому бюро технічної інвентаризації Харківської області був виготовлений, станом на 01.03.2016 року, технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № [ADDRESS] замовником якого була [PERSON] У паспорті зазначено, що житловий будинок був побудований у 1957 році (а.с. 14-20). Рішенням виконавчого комітету Великобурлуцької селищної ради від 23.11.1993 року [PERSON] було передано безплатно земельну ділянку у приватну власність площею 0,33 га для обслуговування житлового будинку і господарчих будівель за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). [PERSON] успадкувала за заповітом після [PERSON] земельну ділянку площею 4,7812 га, що посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 7). Постановою державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо оформлення спадщини на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] тому що відсутній документ про право власності або інший документ, що підтверджує власність спадкодавця на цей житловий будинок (а.с.12). На підставі досліджених доказів встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON], а [PERSON] є єдиним її спадкоємцем. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з п.4. Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, реєстрації підлягали будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Згідно з пунктами 6,7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема, за пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. Село Балка, де розташований будинок, є селом, де не підлягали обов'язковій реєстрації всі будинки і домоволодіння. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна і неможливості його отримання на ім'я спадкодавця після смерті останнього, порушується право позивача, стосовно якого існують необхідні умови для спадкування, реалізувати своє право на належне оформлення свого права на спадкове майно.

Outcome: approved