Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по договору позики в сумі 29 000,0 грн., 870,0 грн. 3% річних, а також судові витрати в сумі 298,70 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач у позові вказує, що 05 січня 2014 року відповідач [PERSON] взяв у нього, в борг суму 34 000 гривень, яку зобов'язався повернути до 31 травня 2014 року. Вказана обставина підтверджується розпискою відповідача. Таким чином,відповідно до положень ст. 1046 ЦК України між ними було укладено договір позики, а відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики надана розписка позичальника від 05.01.2014 року. В березні 2014 року [PERSON] повернув частину боргу в сумі 5 000 гривень, однак, після настання строку повернення всієї суми боргу виконувати свої зобов'язання відмовився і до часу подання цього позову гроші не повернув, посилаючись на неможливість вчасного виконання зобов'язання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ч.І ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, тобто відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а згідно з ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до зазначених положень ЦК України 3% від простроченої суми складають 870 гривень, які просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в сумі 298,70 грн. Позивач звернувся до суду с заявою про підтримку позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідач будучи повідомленим належним чином про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що в порядку заочного розгляду справи позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст., ст.1046, 1048, 1049ЦК України за договором позики одна сторона передає стороні грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідач 05.01.2014 року позичив 34 000,0 грн., які зобов'язувався повернути до 01.05.2014 року. (а.с.5), але до теперішнього часу повернув лише 5 000,0 грн., а тому суд вважає необхідним стягнути на користь позивача 29 000,0 грн. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , повинен сплатити за час прострочення три відсотки річних і з простроченої суми, а також суму боргу, які складають 870,0 грн. які також підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 298,70 грн. судового збору. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст.. 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України,

Outcome: approved