Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 141 в будинку № 9 по вул. Омельченка в м. Запоріжжі. В обґрунтування позову зазначила, що їй та третім особам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1999 року, належить квартира [ADDRESS]. У цій квартирі з 21.03.2006 року зареєстрований її племінник [PERSON], відповідач у справі. У 2013 році відповідач зібрав свої речі та виїхав з квартири в невідомому напрямку, реєстрацією не припинив, витрати по утриманню квартири не несе, місце його проживання позивачу невідомо. Реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі перешкоджає їй розпоряджатися своєю власністю. Просила усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 141 в будинку № 9 по вул. Омельченка в м. Запоріжжі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов з підстав, викладених у позові, та додатково пояснила, що у спірній квартирі мешкають вона, її мати [PERSON], її чоловік [PERSON] та їх дочка [PERSON] Відповідач мешкав з ними з 2006 року, навчався у комерційному приватному університеті, а у 2013 році вирішив жити самостійно. Він зібрав свої речі та виселився з квартири, про місце свого проживання він нікого не повідомив. Відповідач ні з ким не спілкується, навіть його номер телефону їм невідомий. Відповідач, повідомлений належним чином про часі і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився.. Судова повістка разом з розпискою, з копіями відповідних документів надсилалися йому поштою рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою у встановленому закон порядку адресою. Поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою поштового відділення: «За закінченням терміну зберігання». У відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України у такому разі вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. За згодою позивача та третіх осіб та у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] не заперечує проти позову та пояснив, що з 2006 року відповідач дійсно мешкав разом з ними, а з 2013 року у квартирі не проживає. Його місцезнаходження невідомо. Треті особи [PERSON] та [PERSON] теж не заперечують проти позову, надали аналогічні пояснення. Заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, свідків, зясувавши обставини справи, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва № 7966 про право власності на житло, виданого 25.01.1999 року Шевченківською районною адміністрацією (а.с.12), належить квартира [ADDRESS]. . Згідно довідки центру обслуговування Єдиної абонентської служби № 330 від 26.03.2015 року, у квартирі [ADDRESS] з 2006 року зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.15). Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності, а у відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Як вбачається з акту комісії від 20.07.2016 року, [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2013 року (а.с. 16). Свідок [PERSON] пояснила, що вона являється сусідкою [PERSON], знає їх сімю з 1974 року., буває у них в гостях. Їй відомо про те, що раніше у них в квартирі мешкав племінник [PERSON], який приїхав з [PERSON] на навчання. Саме вона не бачила його десь на протязі 8 років. Свідок [PERSON] пояснила, що являється сусідкою [PERSON], знає їх сімю з моменту вселення в будинок № 9 по вул. Омельченка, тобто з 1974 року. Підтримує дружні стосунки з [PERSON], часто буває у них вдома. [PERSON] ніколи не бачила у них квартирі. Аналізуючи наведені докази у сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач втратив право користування спірною квартирою, оскільки без поважних причин не проживає у неї понад один рік, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved