Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом, який вона успадкувала після смерті батька, оскільки на момент смерті спадкодавця постійно проживала разом з ним, однак спадкодавець не виготовив правовстановлюючих документів на будинок, що унеможливило оформлення нею спадщини у нотаріальному порядку. В судове засідання на розгляд справи особи, що беруть участь у справі, не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення. Позивач подала до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без її участі. Відповідачі також подали до суду письмові заяви, у якій просять розглянути справу без їх участі, заявляють про визнання позову. Дослідивши подані докази, всебічно та повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, що мають значення для прийняття рішення по суті позову, суд прийшов до наступних висновків. За матеріалами справи, обставинами позову, які сторонами визнаються, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON], останнє місце проживання якого було [ADDRESS] (а.с.11,14). За життя спадкодавцеь залишив заповіт, яким житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS], заповів своїй дочці [PERSON] (а.с.13). Будинок зареєстровано за [PERSON], що стверджується довідкою №659/14 від 29.10.2014 року КП Виноградівського БТІ, записами у погосподарській книзі № 8 особовий рахунок [NUMBER]), технічним паспортом (а.с.5,16,18-20). Після смерті спадкодавця позивач прийняв спадщину, так як постійно проживала з спадкодавцем разом в спадковому будинку, після його смерті вступила у фактичне володіння спадковим майном (а.с.7,17). Поряд з цим, відповідачі спадщину не прийняли, від такої відмовляються на користь позивача (а.с.30-31). Зазначені обставини, які визнаються сторонами відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Оформити спадщину через державну нотаріальну контору на спадковий будинок позивач не може по тій причині, що на будинок відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до статті 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ст.549). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте нею шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту обраним нею способом, передбаченим законом. Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих сторонами доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved