Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою. в якій просить визнати за нею право на проживання у квартирі [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що з серпня 2012 року проживає у спірній квартирі, у якій на той час після смерті її батька [INFO] залишилась проживати відповідач - мати [PERSON] та брат [PERSON] При цьому зазначає, що відсутність реєстрації її місця проживання є причиною обмеження її трудових, виборчих, цивільних та інших прав. Суд, ухвалив розглядати справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, оскільки представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 01 листопада 2013 року /договір в матеріалах справи/ подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності /заява знаходяться в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України, та за відсутності відповідача, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, однак до суду не прибула, про причини неявки суд не повідомила. При цьому відповідач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала, зазначивши, що всі обставини справи відповідають дійсності, просить задовольнити поданий позивачем позов /заява в матеріалах справи/. Третя особа [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, проте подав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив задовольнити позов в повному обсязі /заява знаходиться в матеріалах справи/. Вивчивши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши докази наявні у справі в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Залізничної районної ради депутатів трудящих м. Львова № 126 від 02 лютого 1968 року [PERSON] надано ордер № 002081 на квартиру [ADDRESS] /а.с.2/ для сім'ї в складі чотирьох осіб, а саме: [PERSON] (основний квартиро наймач), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) та [PERSON] (дочка) /а.с.3/. З матеріалів справи, а саме свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] /а.с.6/. Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] підтверджується, що 28 квітня 1984 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу [PERSON] отримала прізвище чоловіка «[PERSON]» /а.с.7/. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, а саме свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], що [PERSON] помер [INFO] /а.с.11/. Довідкою, наданою Залізничним районним відділом ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 19 травня 2011 року № 16/14-4968 підтверджується, що станом на 19 травня 2011 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровано дві особи - [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Із поданої [PERSON] заяви вбачається, що із серпня 2012 року його рідна сестра [PERSON] постійно проживає у квартирі [ADDRESS] та веде спільне господарство з їхньою мамою - відповідачем по справі - [PERSON] /а.с.12/. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Зі змісту ст. 65 ЖК України вбачається, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відповідно до п. 2.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджених наказом МВС України № 1077 від 22 листопада 2012 року, документами, що підтверджують право на проживання в житлі є, зокрема, ордер. Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» з урахуванням конституційного положення про те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (ст.47 Конституції) судам слід при вирішенні житлових спорів виходити з неприпустимості виселення в адміністративному порядку за санкцією прокурора осіб, які самоуправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. При розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. У відповідності до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи, що позивач [PERSON], як дочка померлого [PERSON], якому на підставі ордеру надано право на зайняття квартири [ADDRESS], із серпня 2012 року проживала в даній квартирі, та те, що відповідач - [PERSON], та третя особа - [PERSON] не заперечували проти проживання [PERSON] в даній квартирі, а тому, суд приходить до переконання, що за [PERSON] слід визнати право на проживання у квартирі [ADDRESS]. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 229,42 гривень судового збору, сплаченого позивачем.

Outcome: approved