Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Посилається на те, що 2009 р. її брат [PERSON] зібрав свої речі і поїхав з дому в невідомому родині напрямку. З того часу відомостей про його місцезнаходження немає. З офіційною заявою у відділ поліції заявниця не зверталася. На утриманні заявниці перебуває батько інвалід [PERSON]. Заявнику необхідно визнати [PERSON] безвісно відсутнім з метою оформлення права на отримання соціальної допомоги. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилася. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на наведені в ній обставини та просив її задовольнити. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Хустської міської ради [PERSON] не заперечила проти задоволення заяви . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідності до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрований в [INFO], однак за даною адресою не проживає та більше 8 років місце перебування його не відоме, що стверджується актом депутата Хустської міської ради від 24 листопада 2017 року /а.с. 10/. З письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що з літа 2009 року вони [PERSON] не бачили, де він перебуває їм не відомо, за місцем свого проживання він не появлявся./а.с./ Заявник стверджує про необхідність визнання її брата [PERSON] безвісно відсутнім у звязку з тим, що виникла необхідність оформлення права на отримання соціальної допомоги. Виходячи з вищевикладеного, суд констатує, що [PERSON] з місця постійного проживання виїхав у 2009 році, і на теперішній час немає жодних відомостей про фактичне місце його перебування. Разом з тим, слід зазначити , що згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved