Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивувала тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб. До укладення шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Позивач посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, шлюб носить формальний характер, примирення не можливе, також спільна донька проживає разом з нею, потребує матеріальної допомоги, просить: 1) розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 24 січня 2017 року Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №07; 2) стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви. Сторони у підготовче засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач свої вимоги підтримує, а відповідач позов визнає. Сторони у своїх заявах просили прийняти рішення у підготовчому засіданні, наслідки визнання позову відповідачу зрозуміло, що у даному випадку суд постановляє рішення про задоволення позову. Указане рішення може бути прийняте у підготовчому засіданні, відповідно до ст.ст.200,206 ЦПК України, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як установлено ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, а саме письмові докази: свідоцтво про укладення шлюбу між сторонами, зареєстрованого 24 січня 2017 року у Тростянецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом №07 між [PERSON] та [PERSON] , остання змінила прізвище після реєстрації шлюбу на « [PERSON] » (а.с.6), свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , де відповідач вказаний батьком (а.с.7), довідку Тростянецької міської ради Сумської області №1990 від 12.03.2019 року відповідно до якої [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] (а.с.8), судом установлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує правата охоронюваних законом інтересів, свободи чи інтереси інших осіб, вирішує спір. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємні подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, суд вважає, що є підстави для задоволення позову як про розірвання шлюбу, так і про стягнення аліментів із відповідача, допустивши негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Згідно з частиною 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судово збору на підставі пункту 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 % розміру судового збору, який мала б сплатити позивач при зверненні до суду, тобто 384, 20 грн. (768 грн. 40 коп. х 50%), також слід покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору за вимогу майнового характеру (стягнення аліментів) та стягнути із нього, також враховуючи, що відповідач позов визнав 384 грн. 20 коп. у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved