Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» про визнання неправомірними дії щодо прийняття наказу №85 від 26 вересня 2013 р.; визнання незаконним та скасування наказу №85 від 26 вересня 2013 р.; відновлення становища, яке існувало до прийняття наказу №85 від 26 вересня 2013 р., а саме поновлення її колишніх умов праці на посаді управляючого територією; стягнення на її користь моральної шкоду в розмірі 20000 грн. та неодержаного доходу в розмірі 9919 грн. При цьому, посилається на те, що у відповідача працює на посаді управляючого територією за трудовим договором, укладеним на невизначений строк від 15.02.2010 р. За час її роботи вона сумлінно виконувала свої обов'язки, не порушувала дисципліни. 26.09.2013 р. ТОВ «Альянс Холдинг» видало наказ №85, яким змінювались її істотні умови праці у зв'язку з реорганізацією департаменту продажів і операційної діяльності, що полягають у перерозподілі трудових функцій і посадових обов'язків в департаменті, зокрема, зміна (зменшення) трудової функції і посадових обов'язків за посадою управляючого територією у м. Біла Церква. Вона з 10.01.2011 р. по 13.11.2013 р. в зв'язку з народженням дитини взяла відпустку по догляду за дитиною до трьох років. 26.09.2013 р. керівництво товариства повідомило їй в усній формі про зміну через два місяця її умов праці і зменшення обсягу її трудових обов'язків, але не було повідомлено, в чому саме полягають ці зміни, який буде встановлено режим роботи, де буде місце роботи і яка буде оплата праці, не було видано їй і відповідного наказу під розписку щодо зміни її умов праці. Тому, в цей день вона вирішила достроково вийти з відпустки, але з вини відповідача такого не сталось. Лише 13.11.2013 р. в зв'язку з її достроковим виходом на роботу видано відповідний наказ ТОВ «Альянс Холдинг». В цей же день вона ознайомилась з наказом товариства №85 від 26.09.2013 р., на підставі якого внесено зміни до організації праці та робочого часу управляючого територією у м. Біла Церква, де вказано, що з 27.11.2013 р. її основні посадові обов'язки буде змінено. В письмовому попередженні також було зазначено, що у випадку її незгоди на продовження роботи в нових умовах праці трудовий договір буде припинено за п.6 ст. 36 КЗпП 27.11.20113 р. Попередження не містить номеру і дати прийняття. До її відома також було доведено, що їй не буде надано у користування службовий автомобіль, що значно погіршує її умови праці. Відповідач створив такі умови праці, за яких вона не має можливості належним чином виконувати свої обов'язки і їй не залишили іншого виходу, ніж звільнення з роботи. Належних умов для виконання своїх нових посадових обов'язків товариство їй не забезпечило, не було надано службовий автомобіль, комп'ютер та мобільний телефон, чим працедавцем було знову порушено її умови праці. Зважаючи на ці обставини, товариство запропонувало їй варіанти подальших дій: не погодитись з новими умови праці і звільнитися на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України; звільнитись за угодою сторін з компенсацією трьох посадових окладів; перейти на роботу на посаду начальника АЗС у м. Києві з посадовим окладом 4583 грн. в місяць. Зважаючи на запропоновані варіанти, а також те, що на її утриманні перебуває трирічна дитина, яка дійсно потребує домашнього догляду, відповідно до ч.6 ст. 179 КЗпП України, на підставі її заяви вона змушена була піти у відпустку по догляду за дитиною без збереження заробітної плати. Неправомірними діями відповідача їй була завдана моральна шкода, яку оцінює у 20000 грн. Також відповідач своїми неправомірним діями не дав їй змогу реалізувати право на працю та отримати дохід, що завдало їй збитків у вигляді упущеної вигоди-неодержаних доходів у розмірі 9919 грн. В ході розгляду справи в судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги підтримала, збільшивши їх у частині стягнення з відповідача на користь позивача неодержаного доходу в розмірі 76152 грн. Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що при виданні наказу №85 генеральний директор ТОВ «Альянс Холдинг» діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені статутом товариства, і такі його дії не можуть бути визнані неправомірними. Раціоналізація робочих місць в ТОВ «Альянс Холдинг» провадиться повсюди в Україні і не пов'язано особистістю позивача. Наказ №85 не змінює оплату праці позивача в період її знаходження у відпустці, оскільки така зміна повинна була набрати чинності 27.11.2013 р., тобто вже після виходу позивача з відпустки. Наказ №85 від 26.09.2013 р. є обґрунтованим, прийнятим у межах статутних повноважень та з дотриманням законодавства України, зокрема, ст.32 КЗпП України. Зміни умов праці позивача не настали. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною безперервно. Оскільки позивач у зв'язку із знаходженням у відпустці не приступила до виконання обов'язків управляючого територією, для неї не настали змінені умови праці, отже відсутній сам факт порушення трудових прав позивача. Позивача у встановленому законом порядку повідомили про зміну умов праці. Безпідставною є вимога позивача про стягнення неодержаного доходу, оскільки не ґрунтуються на нормах законодавства України про працю, та винних дій товариства у цьому не має. При таких обставинах не може бути виплачена позивачу по справі й моральна шкода, яку товариство їй не заподіювало, і крім того, наявність такої шкоди недоведена. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи, заслухавши показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг», де займає посаду управляючого територією за трудовим договором, укладеним на невизначений строк від 15.02.2010 р. По наказу №SR-В-00024 від 6.01.2011 р. [PERSON] була надана відпустка по догляду за дитиною до 3-х років з 10.01.2011 р. по 13.11.2013 р. 26.09.2013 р. ТОВ «Альянс Холдинг» видало наказ №85 про внесення з 27.11.2013 р. до організації праці та робочого часу управляючого територією у м. біла Церква-керівництво 3-ма АЗС в межах м. Біла Церква із 12-ти діючих в регіоні, у зв'язку із зменшенням об'єму роботи в чотири рази встановити неповний робочий час тривалість робочого часу зменшити до 2 годин на день (10 годин на тиждень), робоче місце залишити без змін в м. Біла Церква, 26 вересня 2013 р. попередити працівника, що обіймає посаду управляючого територією у м. Біла Церква, із змінами в організації виробництва і праці та надати працівникові письмові пояснення не пізніше ніж за два місяця до запланованої дати змін, виходячи з наявності на підприємстві вакансій, письмово запропонувати вивільнюваному працівнику переведення на вакантну посаду начальника АЗС у м. Києві за її згодою. 26.09.2013 р. товариство повідомило [PERSON] про зміни в організації виробництва і праці підприємства. 13.11.2013 р. [PERSON] написала заяву роботодавцю про переривання її відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з достроковим виходом на роботу 13.11.2013 р., про що було видано відповідний наказ ТОВ «Альянс Холдинг» №SR-В-03964 від 13.11.2014 р. На підставі заяви [PERSON] ій по наказу №SR-В-03964 від 13.11.2014 р. була надана відпустка без збереження заробітної плати по догляду за дитиною з 15.11.2013 р. по 15.05.2014 р. включно. На підставі заяви [PERSON] від 15.05.2014 р. ій по наказу №SR-В-01664 від 15.05.2014 р. була надана відпустка без збереження заробітної плати по догляду за дитиною з 16.05.2014 р. по 17.11.2014 р. включно ( а.с. 16-24, 26-32, 116-118). При винесенні наказу №85 26.09.2013 р. неправомірних дій з боку ТОВ «Альянс Холдинг» не вбачається, оскільки видати такий наказ є правом товариства в особі його генерального директора, в силу закону та в силу статуту підприємства. По змісту вищевказаний наказ обґрунтований. Згідно ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці-систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших-працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місці. Як роз'яснено в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6.11.1992 р. №9, зміною в організації виробництва і праці визнається раціоналізація робочих місць, введення нових форм організації праці, у т.ч. перехід на бригадну або на індивідуальну форму, впровадження передових методів, технологій тощо. Правовий аналіз зазначених норм свідчить, що при змінах в організації виробництва і праці власник має право без згоди працівника змінювати істотні умови праці, зокрема, змінювати режим роботи, встановлювати або скасовувати неповний робочий час, тощо. При цьому, на працедавця покладається обов'язок повідомлення працівника про зміну умов праці не пізніше ніж за два місяця. З боку відповідача по справі підтверджено, що дійсно в 2013-2014 р.р. мали місце зміни в організації та раціоналізації робочих місць не тільки в Київському регіоні, а й в інших регіонах України, де здійснює господарську діяльність відповідач, а саме-скорочення посад, переведення працівників на інші посади, покладення додаткових обов'язків на працівників, про що представником відповідача надані відповідні письмові докази (а.с.155-172). Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, в ТОВ «Альянс Холдинг» колективний договір не укладався, рада трудового колективу не створювалась, виходячи з політики іноземного власника товариства, профспілкової організації не має. З оспорюваного наказу №85 випливає, що позивач продовжуватиме працювати на посаді управляючого територією у м. Біла Церква. Зміна оплати праці позивача повинна набрати чинності 27.11.2013 р., вже після виходу позивача з відпустки по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Отже, наказ №85 від 26.09.2013 р. є обгрунтованим, прийнятий з дотриманням законодавства України, та не може бути визнаним незаконним і скасованим з наведених у позовній заяві обставин. Крім того, діюче законодавство про працю не передбачає скасування наказів, виданих по підприємству, а передбачає інші форми поновлення порушеного трудового права, зокрема, попередніх умов праці. Діюче законодавство про працю не містить заборону про повідомлення роботодавцем працівника про зміну істотних умов праці, якщо останній перебуває у відпустці, зокрема, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, при ситуації, коли істотні умови праці починають діяти після виходу жінки з такої відпустки. В даному випадку відповідач діяв правомірно, 26.09.2013 р. попередивши позивача по справі про зміну умов праці в офісі товариства. І хоч вона відмовилась підписатись про отримання письмового повідомлення, але це підтверджується актом про ознайомлення з попередженням про зміну умов праці від 26.09.2013 р., складеним працівниками ТОВ «Альянс Холдинг», що доданий до матеріалів справи (а.с.145). Позивач по справі, допитана в судовому засіданні як свідок, підтвердила даний факт. Підтвердив даний факт і чоловік позивача-[PERSON], допитаний в судовому засіданні в якості свідка, який показав, що 26.09.2013 р. підвозив на автомобілі дружину до офісу ТОВ «Альянс Холдинг», звідки вона вийшла засмучена, пославшись на виданий наказ щодо її подальшої роботи. Враховуючи, що позивач у зв'язку з находженням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не приступила до виконання обов'язків управляючого територією з 27.11.2013 р. продовжує перебувати у відпустці, то для неї практично ще не настали змінені умови праці. Згідно вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивач не довела і не має законних на те підстав з врахуванням наданих та досліджених доказів, про відновлення становища, яке існувало до прийняття ТОВ «Альянс Холдинг» наказу №85 від 26.09.2013 р., і поновлення її колишніх умов праці на посаді управляючого територією. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення неодержаного доходу в розмірі 76152 грн. не можуть бути задоволені, бо не визнаються неправомірними дії відповідача щодо прийняття наказу №85 від 26.09.2013 р., не визнається незаконним цей наказ та не відновлюються судовим рішенням колишні умови праці позивача по справі. Крім того, суд приймає до уваги наступне. На момент ймовірного виходу на роботу в ТОВ «Персонал-Плюс» [PERSON] була діючим співробітником ТОВ «Альянс Холдинг», заяви про звільнення та видачу трудової книжки не подавала і не приступала до роботи в ТОВ «Персонал-Плюс» за власним волевиявленням (а.с. 44-51, 119-124, 190). Вимога про стягнення неодержаного доходу заявлена на підставі ст. 22 ЦК України, але між сторонами по справі існують не цивільні, а трудові правовідносини. Посилання позивача на ту обставину, що їй заподіяна моральна шкода з боку відповідача, суд не приймає як належні, бо наявність такої вини ТОВ «Альянс Холдинг» перед [PERSON] не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи, і доказів реального настання такої шкоди не має, а констатування факту нанесення моральної шкоди без підтвердження її заподіяння та наявного причинного зв'язку не може слугувати підставою для її виплати у відповідності до ст.237-1 КЗпП України. Показання свідка [PERSON], лікаря медичного центру «Добробут», про погіршення стану здоров'я [PERSON] після 26.09.2013 р. суд не може приймати як підтвердженням заподіяння позивачу по справі моральної шкоди, бо вказана особа показала, що психологічний стан [PERSON] може бути викликаний будь-якими факторами, і не прослідковується причинний зв'язок між діями відповідача та наслідками у вигляді погіршення здоров'я. Фізична особа, як працівник, може по різному реагувати на дії підприємства, як роботодавця, з приводу тих чи інших обставин, що виникли на підприємстві у їх взаємовідносинах, з урахуванням діючого трудового договору та законодавства, яке регулює спірні питання. Дії відповідача відносно позивача є законні й не підтверджено в судовому засіданні порушення її трудових прав по піднятим у позові питанням. В силу ст. 88 ЦПК України, з огляду на вищевказане, не підлягають стягненню з відповідач на користь позивача витрати по справі, пов'язані з наданням правової допомоги, а витрати по справі, понесені судом, слід віднести за рахунок держави, бо позивач при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed