Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Давиденка. Вона (позивач) прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) у зв`язку із тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця не видавався. [PERSON] був внесений у список громаян членів КСП ім. Давиденка, який додавався до державного акта на право колективної власності КСП ім. Давиденка на землю, під № 198, але у цьому списку його прізвище зазначено як « [PERSON] ». [PERSON] просила: - встановити факт про те, що [PERSON] набув право на отримання земельної частки (паю) і був включений до списку громадян членів КСП ім. Давиденка с. Ганнівка Носівського району Чернігівської області, які мають право на отримання земельної частки (паю), під № 198; - визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Давиденка в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Левченко Г.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити. У судове засідання відповідачі не з`явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги визнають, просили розгляд справи проводити без їх участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності відповідачів та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачі визнали позов. Вислухавши пояснення позивача, її представника, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи (а.с. 24-29) вбачається, що відповідно до додатку № 1 до державного акта на право колективної власності на землю по колишньому КСП ім. Давиденка серії ЧН № 000002, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 7 від 14 листопада 1995 року, [PERSON] внесений до списку громадян членів КСП ім. Давиденка за № 198. Відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Давиденка на ім`я [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) не зареєстрований. Площа земельних ділянок по колишньому КСП ім. Давиденка становить 4,32 в умовних кадастрових гектарах. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 8 серпня 1995 року встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що у списку громадян членів КСП ім. Давиденка, який додавався до державного акта на право колективної власності на землю по колишньому КСП ім. Давиденка серії ЧН № 000002, було допущено помилку в написанні прізвища [PERSON] , а саме замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту про те, що [PERSON] був включений до списку громадян членів КСП ім. Давиденка с. Ганнівка Носівського району Чернігівської області, які мають право на отримання земельної частки (паю), під № 198, має для позивача юридичне значення, так як дозволить їй успадкувати після смерті [PERSON] належне йому право на земельну частку (пай). Позивач позбавлений можливості в іншому порядку встановити зазначений факт. Таким чином, незважаючи на те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] не видавався, відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 8 серпня 1995 року останній вважається таким, що набув права на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Давиденка с. Ганнівка Носівського району Чернігівської області з дня видачі державного акта на право колективної власності на землю, а тому суд не вбачає підстав для встановлення судом факту про те, що [PERSON] набув право на отримання земельної частки (паю). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, що підтверджується обставинами, викладеними у рішенні Носівського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2019 року у справі № 741/1305/18, яке набрало законної сили 21 травня 2019 року (а.с. 15-16). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належне йому право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] , у зв`язку із тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця не видавався, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 31). Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, є законні підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП ім. Давиденка с. Ганнівка Носівського району Чернігівської області, яке належало померлому [PERSON] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Ураховуючи те, що відповідачі не вчинили жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: partial