Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Краматорської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 2/5 частки квартири [ADDRESS] , після смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Свій позов [PERSON] обґрунтувала тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] та вона є єдиним спадкоємцем за законом на 2/5 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , з яких 1/5 частка квартири належала матері на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.02.1999 року органом приватизації виконкому Краматорської міської ради за розпорядженням №6425/2 від 10.02.1999 року, а другу 1/5 частка квартири мама успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Інші 3/5 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , належать на праві власності їй - позивачу [PERSON] та її донькам: [PERSON] та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.02.1999 року органом приватизації виконкому Краматорської міської ради за розпорядженням №6425/2 від 10.02.1999 року. Спадщина нею прийнята у встановлений законом строк шляхом подання 01.10.2011 року до Другої краматорської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. На її звернення від 02.12.2019 року до Другої краматорської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки квартири державний нотаріус Костюкова Н.С. 02.12.2019 року постановою відмовила у видачі свідоцтва, у зв`язку із відсутністю належним чином зареєстрованих правовстановлюючих документів. У позивача відсутня можливість надати нотаріусу правовстановлюючі документи [PERSON] на 2/5 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки свідоцтва про право власності, видане 10.02.1999 року органом приватизації виконкому Краматорської міської ради за розпорядженням №6425/2 від 10.02.1999 року на підставі якого їй належала 1/5 частка квартири було втрачено, а на іншу 1/5 частку квартири, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , померла не отримала в нотаріальній конторі свідоцтва про спадщину. Таким чином позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити право власності на 2/5 частки квартири у нотаріуса, що змусило її звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] просив задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. Представником Краматорської міської ради Берегова І.В. проти задоволення позову [PERSON] не заперечувала. Заслухавши представників позивача і відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 17.07.1962 року. У подружжя [INFO] народилася донька [PERSON] , яка після укладення 06.02.1988 року шлюбу з [PERSON] , актовий запис №128, взяла прізвище [PERSON] . Згідно довідки БТІ від 15.08.2019 року за №1400 станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в КП БТІ за реєстровим №32885-П в рівних частках за [PERSON] (1/5), [PERSON] (1/5), [PERSON] (1/5), [PERSON] (1/5), [PERSON] (1/5) на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.02.1999 року органом приватизації виконкому Краматорської міської ради за розпорядженням №6425/2 від 10.02.1999 року. [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №1029 від 03.05.2003 року зроблено відділом РАГС Краматорського МУЮ Донецької області. 25.10.2003 року до Першої краматорської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] звернулася його дружина [PERSON] .. 18.11.2003 року, державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареник О.О. видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески в Ощадбанку України та АКБ «Укрсоцбанк». Згідно повідомлення державного нотаріуса Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареник О.О. від 16.11.2019 року, після смерті [PERSON] [INFO] , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відкрита спадкова справа №980/2003 за заявою про прийняття спадщини від дружини спадкодавця [PERSON] , інших заяв про прийняття спадщини не надходило. 18.11.2003 року Першою краматорською державною нотаріальною конторою на ім`я дружини спадкодавця [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом по реєстру №2-4833 на спадкове майно, що складалось з грошових внесків. Інших свідоцтв про право на спадщину не видавалося. Таким чином, [PERSON] єдина прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, в тому числі і на 1/5 частку квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , однак Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частку квартири не отримала. [INFO] померла [PERSON] , актовий запис №782 від 04.04.2011 року зроблено відділом ДРАЦС Краматорського МУЮ у Донецькій області. 01.10.2011 року до Другої краматорської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] звернулася її донька [PERSON] .. Згідно довідки завідуючої Другої краматорської державної нотаріальної контори Костюкової Н.С. від 07.11.2019 року, після смерті [PERSON] 01.10.2011 року була відкрита спадкова справа №447/2011 за заявою про прийняття спадщини за законом від її доньки [PERSON] , інших спадкоємців за законом або заповітом, які подали заяву про відмові або прийняття спадщини немає. 02.12.2019 року, постановою державного нотаріуса Другої краматорської державної нотаріальної контори Костюкової Н.С. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки квартири [ADDRESS] , що залишилася після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , та яка прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з не поданням нотаріусу правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на 2/5 частки квартири. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК). Вимогами ст. 1222 ЦК України, передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст.1269 визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] у визначений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, то вона є такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] .. Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. 02.12.2019 року державним нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори Костюковою Н.С. відмовлено позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки на квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , у зв`язку із неподанням правовстановлюючих документів. Згідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до статті 1 Конституції Україна є правовою державою. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції). Відповідно до статей 2, 6 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону від 12 лютого 2015 року № 192-VIII) суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За таких обставин, суд вважає, що дійсно на теперішній час існують перешкоди для оформлення позивачкою спадкових прав на 2/5 частки квартири у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду. Згідно довідки БТІ від 15.08.2019 року за №1400, станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в КП БТІ за реєстровим №32885-П в рівних частках за [PERSON] (1/5), [PERSON] (1/5), [PERSON] (1/5), [PERSON] (1/5), [PERSON] (1/5) на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.02.1999 року органом приватизації виконкому Краматорської міської ради за розпорядженням №6425/2 від 10.02.1999 року. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Системний аналіз зазначених норм закону дає підстави суду зробити висновок про те, що втрата правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності [PERSON] на спадкову 1/5 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та не отримання померлою за життя Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , позбавило позивачку [PERSON] можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON] та вона позбавлена права оформлення спадщини в інший спосіб ніж визнання в судовому порядку права власності на спадкове майно, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved