Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та після уточнення вимог просила стягнути аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду і до повноліття сина. Позов обґрунтовано тим, що відповідач не забезпечує їх сина, хоч і має достатній дохід для цього, оскільки працює за посередництвом компанії D&D Grewing Services на посаді 4-го механіка на суднах іноземних судновласників. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, одна утримує сина, має тяжкий матеріальний стан, у звязку з чим змушена звернутися до судуз позовом. В судовому засіданні позивач підтримала позов та зазначила, що дитина потребує матеріальної допомоги, як для забезпечення умов проживання сина так і для забезпечення лікування, оскільки саме з необережності відповідача дитина отримала травму голови. Відповідач може сплачувати аліменти саме в заявленому розмірі, працює на закордонних суднах, що підтверджується неодноразовим перетинанням кордону України. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти вимог частково, вказуючи на те, що відповідач має на утриманні ще трьох дітей, дружина також на його утриманні, оскільки після народження двох дітей [INFO] вона доглядає за ними і не може працювати. Відповідач не має постійного доходу, береться за різну роботу, тільки щоб прокормити сім'ю. Також зазначила, що він зможе постійно платити 900 грн., і не відмовляється ще додатково періодично допомагати в разі необхідності сину. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 15.01.2011 р., а 08.07.2016 року його розірвано на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON], [INFO], (а.с.4). Позивач здійснює догляд за сином, а відповідач постійної матеріальної допомоги на його утримання не надає. Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що дитина виховується позивачкою і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач крім спільного з позивачем сина має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO]. За рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 02.12.2011 року на утримання сина [PERSON] відповідач сплачує 500 грн. щомісячно. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» для дітей віком до 6 років: з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн., суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно до його повноліття. Вимоги позивача в частині обгрунтування пов'язаного з хворобою дитини, суд не може врахувати при розгляді справи, оскільки відносяться до додаткових витрат пов'язаних з хворобою дитини, які не були заявлені. Згідно з нормами ч.4 ст.59 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача на те, що відповідач може сплачувати саме 3000 грн. на утримання сина не знайшли свого підтвердження належними доказами відповідно до вимог ст.ст.58,60 ЦПК України. Згідно з положеннями ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial