Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Харківського районного суду Харківської області із заявою про встановлення факту належності їй [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], виданого Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області 10 серпня 1994 року, на підставі рішення виконкому Пісочинської селищної ради № 667 від 10.11.1992 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], на ім'я [PERSON]. У заяві [PERSON] посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER], виданого виконкомом Пісочинської селищної ради Харківського району 24.10.2007 року. Крім того, їй на праві приватної власності належить і земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), площею 0,15 га, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], виданого Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області 10.08.1994 року, на підставі рішення виконкому Пісочинської селищної ради № 667 від 10.11.1992 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №313. Однак, в цьому Державному акті на праві приватної власності на землю ім'я заявника, як власника земельної ділянки зазначено «[PERSON]». Заявник змінила прізвище на «[PERSON]» при реєстрації шлюбу з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Комінтернівським ЗАГСом м. Харкова 07.08.1993 року. Але в цьому правовстановлюючому документі при написанні на українській мові невірно вказано ім'я по-батькові заявника «[PERSON]» замість «[PERSON]», що не збігається з відповідним записом в її громадянському паспорті та інших документах. На цей час у заявника виникла необхідність привести реєстрацію її права власності на вищезазначену земельну ділянку у відповідність з діючим законодавством. Такі помилки в написанні імені по-батькові виникли через неправильний переклад на українську мову, тому в Державному акті на право приватної власності на землю помилково вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]», що не збігається із записами у всіх документах заявника, а саме в її громадянському паспорті та в інших правовстановлюючих документах на житловий будинок за тією ж адресою, де її ім'я по-батькові на українській мові зазначено «[PERSON]». На цей час заявник не має можливості виправити цю помилку в Державному акті на право приватної власності на землю, через відсутність такого порядку та існування Державних актів нового зразку. Ці обставини виявляються перешкодою в оформленні на її ім'я державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку, у зв'язку з чим тепер необхідно встановити юридичний факт належності заявнику [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю на ім'я «[PERSON]». Встановлення факту належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю необхідно для звернення до Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області з питання державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку. У судове засідання заявник не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилася. Про день, час і місце розгляду справи була сповіщена у встановленому законом порядку відповідно до ст. 74 ЦПК України, що підтверджується представленими в матеріалах справи документами. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Судом з представлених документів об'єктивно встановлено та обставина, що правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], виданого Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області 10 серпня 1994 року, на підставі рішення виконкому Пісочинської селищної ради № 667 від 10.11.1992 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], на ім'я [PERSON] належить заявнику [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, у зв'язку з чим, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 234, 235,256, 259 ЦПК України,

Outcome: approved