Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа - [PERSON] районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Свої вимоги мотивує тим, що вона є донькою [PERSON], [INFO], яка померла 17.09.2018 року в м. Донецьк. Причина смерті - наслідки перенесеного мозкового інсульту при церебросклерозі з гіпертензією, кіста мозку. Про вказане видано лікарське свідоцтво і довідка про причину смерті № 215 від 19.09.2018 року Центральною міською клінічною лікарнею № 6 м. Донецька. Встановлення факту смерті необхідно їй для отримання допомоги на поховання, невиплаченої пенсії на момент смерті, а також на право оформлення спадщини їй необхідно свідоцтво про смерть матері. Однак зареєструвати смерть матері у встановленому законом порядку вона не може. На звернення до [PERSON] районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо реєстрації смерті матері вона отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки предявила лікарське свідоцтво і довідку про причину смерті № 215 від 19.09.2018 року Центральної міської клінічної лікарні № 6 м. Донецька, форма якої не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Таким чином, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просить встановити\~факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла 17.09.2018 року в м. Донецьк, Україна. Заявниця [PERSON], яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги вона підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності (а.с.18). Заінтересована особа - [PERSON] районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, представника в судове засідання не направив, надав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника відділу, зазначив, що проти заяви [PERSON] щодо встановлення факту смерті [PERSON] заперечень не має (а.с.19). Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності заявниці та представника заінтересованої особи. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження, матірю [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с.7). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00021113204 від 02 жовтня 2018 року актовий запис про шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON] зареєстровано у Реєстрі 02 лютого 2012 року за № 00061405344 реєстратором Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку. Номер актового запису 384, дата складання 26 серпня 1972 року. Прізвище дружини до державної реєстрації шлюбу [PERSON], прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.13). Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 18 серпня 1977 року зроблено запис № 474. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому Федоров, їй [PERSON] (а.с.8). Згідно із довідкою Управління соціального захисту населення Приморської РДА Запорізької області про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1094/[NUMBER] від 26.09.2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстроване місце проживання: [INFO], взята на облік як внутрішньо переміщена особа, за фактичним місцем проживання: 72102, Запорізька область, м. Приморськ-2, вул. Соборна, буд. 17 (а.с.5). У лікарському свідоцтві про смерть № 215 від 19.09.2018 року зазначено, що [PERSON], [INFO], померла 17 вересня 2018 року. Місце проживання померлої: м. Донецьк, Куйбишевський район, вул. Гродненська, буд. 20. Смерть настала в стаціонарі. Місце смерті: м. Донецьк, Ленінський район, ЦМКЛ № 6 м. Донецька. Причина смерті: набряк мозку, наслідки перенесеного мозкового інсульту при церебросклерозі з гіпертензією, кіста мозку. Смерть настала в результаті захворювання (а.с.9). Згідно із довідкою про причину смерті № 215 від 19.09.2018 року [PERSON], [INFO], померла 17 вересня 2018 року. Причина смерті: наслідки перенесеного мозкового інсульту при церебросклерозі з гіпертензією, кіста мозку (а.с.10). [PERSON] районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 02.10.2018 року відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла 17 вересня 2018 року у місті Донецьку Донецької області, оскільки відповідно до\~частини першої\~статті 17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану»\~державна реєстрація\~смерті проводиться\~на підставі\~документа встановленої\~форми про\~смерть,\~виданого закладом\~охорони здоровя\~або судово-медичною\~установою,\~рішення суду\~про встановлення\~факту смерті\~особи в\~певний час\~або про\~оголошення її\~померлою. Аналіз документів,\~представлених заявником,\~свідчить,\~що для\~підтвердження факту\~смерті не\~предявлено медичний\~документ,\~форма якого\~відповідає формі,\~визначеній наказом\~Міністерства охорони\~здоровя України\~від 08.08.2006\~року №\~545\~«Про впорядкування\~ведення медичної\~документації,\~яка засвідчує\~випадки народження\~і смерті»,\~зареєстрованим у\~Міністерстві юстиції\~України 25.10.2006\~року за\~№ 1150/13024,\~або рішення\~суду про\~встановлення факту\~смерті особи\~в певний\~час,\~або рішення\~суду про\~оголошення її\~померлою (а.с.12). Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, у тому числі про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із ст. 317 ЦПК України \~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Воно може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Згідно з наказами Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року № 246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», свідоцтва про смерть, видані органом, який знаходиться на не контрольованій території, є недійсним. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є неможливим. Відповідно до ч. 2, 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до\~п.\~1\~глави 5\~розділу ІІІ\~Правил державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~в Україні,\~затверджених Наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~18.10.2000\~року №\~52/5,\~підставою для\~державної реєстрації\~смерті є,\~зокрема рішення\~суду про\~встановлення факту\~смерті особи\~в певний\~час. Пунктом 6 глави 5 розділу ІІІ встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі, зокрема, встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Оскільки [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, лікарське свідоцтво про її смерть було видане органом, який знаходиться на не контрольованій території України, тобто є недійсним і не створює правових наслідків на території України, а встановлення факту смерті необхідно заявниці для реалізації своїх прав та обов'язків, пов'язаних зі смертю її матері, в інший спосіб даний факт не може бути встановлений, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявниці про встановлення факту смерті. Суд вважає встановленим факт смерті [PERSON], [INFO], що мала місце 17 вересня 2018 року в м. Донецьк, Україна. Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, дають суду підставу зробити висновок, що заявлена вимога про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved