Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою окремого провадження (а.с.1-3), в якій, з урахуванням уточнених вимог (а.с.45-46), просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , строком на 6 місяців, яким визначити такі тимчасові обмеження його прав, а саме: - \~ \~ \~ \~заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] та її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~заборонити [PERSON] наближатись ближче 100 м до [PERSON] у місцях роботи, навчання, інших місцях загального користування; - заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, пославшись на таке: У вересні 2001 року вони з [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З 2018 року вони мешкають за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання з [PERSON] останній постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, при цьому до поліції вона не зверталася, думала, що він стане на шлях виправлення, чого не відбулося. Постійні побиття з боку колишнього чоловіка [PERSON] стали підставою розриву їхніх відносин. У травні 2021 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шлюб між ними був розірваний. [PERSON] своєю поведінкою чинить перешкоди для нормального та повноцінного її життя та розвитку дітей, їх виховання без створення душевних травм, пов`язаних з його поведінкою. Втім він все одно не залишає її у спокої. Так, 22 червня 2021 року [PERSON] прийшовши з метою відвідування за місцем мешкання її та їхніх дітей по [ADDRESS] , у присутності доньок став її ображати нецензурними словами, вчинив словесний конфлікт. Налякані діти плакали та просили батька закінчити сварку, на що той не реагував, чим скоїв психологічне насилля відносно її дітей. Внаслідок цих подій вона звернулася до відділу поліції №2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, оперативна група якої за її адресою провела з [PERSON] профілактичну бесіду про недопущення порушення спокою її (заявниці) та малолітніх дітей. Адміністративний протокол відносно [PERSON] не було складено за її проханням, а було обмежено бесідою та усним попередженням. 03 вересня 2021 року приблизно о 7-00 [PERSON] прийшов за адресою мешкання її та їх малолітніх доньок, де у присутності дітей почав словесний скандал, ображав її нецензурними словами. Вона намагалася його зупинити, але він продовжував наносити психологічну травму малолітнім дітям, став наносити їй удари на різним частинам тіла. У результаті побоїв у неї згідно з довідкою травмпункту тілесні ушкодження «закрите пошкодження капсульно-зв`язувального апарату 1 п`ястно-фалангового суглобу правої кісті, забої волосистої частини голови, садна обох передпліч». Внаслідок цього вона вимушена була звернутися до відділу поліції №2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області. За адресою її мешкання по [ADDRESS] , була викликана оперативна група поліції, якою відносно [PERSON] був складений адміністративний протокол за ст.173-2 КУпАП України - скоєння насильства у сім`ї, спрямований до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області для прийняття рішення по адміністративній справі. Таким чином, вважає що вона та її діти є особами, які зазнали домашнє насильство. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вважає за необхідне до [PERSON] застосувати обмежувальний припис. Судовою ухвалою від 30.09.2021 прийнято до розгляду заяву окремого провадження та відкрите провадження у цивільній справі (а.с.35-36). Заявниця, її представник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали за наведених у заяві підстав, зокрема заявниця пояснила: З [PERSON] у шлюбі вони прожили майже 20 років. Під час шлюбу чоловік постійно застосовував щодо неї психологічне насильство, ображав та принижував її гідність та честь, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою, позиціонував себе як розумнішого від неї і більше гідного, а її - як жінку «вільної» поведінки та негідну його. Загострення ситуації відбулося з народженням молодшої дочки [PERSON] , [INFO] , коли поведінка [PERSON] по відношенню до неї стала образливішою та агресивнішою, і, якщо раніше він вибачався за свою поведінку, то з народженням дочки перестав це робити. Свої дії [PERSON] здійснював не відкрито, а нишком, щоб не почули та не побачили діти та інші особи, міг, наприклад під час суперечки між ними вивернути їй банку рибних консервів на голову, а штовхання (внаслідок чого вона навіть билася головою) це взагалі було нормою його поведінки. В статевих стосунках він неодноразово бив її по обличчю, придушував, закриваючи їй рот рукою. З їх переїздом з непідконтрольної території міста Макіївка до міста Костянтинівка його насильницька поведінка стала носити сексуальний характер, що виражалося у безпідставних ревнощах її до будь-яких осіб чоловічої статі та, як наслідок, - в образах її жіночої гідності. Його ревнощі мали прояв зокрема у тому, що він періодично розсилав її співробітникам чоловічої статі смс-повідомлення погрозливого та образливого характеру по відношенню до неї. Відведення очей від його погляду, коли він говорив до неї, розцінювалося ним як непокора, за яку одного разу він вдарив її цукорницею по руці у присутності її матері та їхніх дітей. 22.06.2021\~ [PERSON] \~приїхав за\~адресою проживання\~її батьків,\~де звинуватив\~її матір\~у тому,\~що вони\~розлучилися,\~при цьому обговорював її (заявниці) фізіологічні особливості і поведінку у сексуальному житті. Після чого [PERSON] приїхав за її місцем проживання, де, увірвавшись машиною на подвір`я, став лаятися на неї (заявницю) словами, що ображали її жіночу гідність, своєю поведінкою налякав їхню малолітню дочку [PERSON] . Вона вимушена була звернутися по допомогу поліції. Проте по приїзду працівників поліції вона просила їх обмежитися щодо [PERSON] профілактичною бесідою, оскільки, цінуючи свою роботу, побоювалася заплямувати свою репутацію. У період після розірвання шлюбу вона не перешкоджала [PERSON] у побаченнях з дітьми, дозволяла йому приїжджати до них додому з ночівлею, оскільки поважала його право приймати участь у вихованні дітей і не бачила підстав обмеження такого права. Проте у липні 2021 р. [PERSON] розбив її телефон, який містив великий обсяг інформації і контактів, необхідних їй у роботі; зламав коштовний телескоп, за допомогою якого вона виконувала певний обсяг своєї трудової функції у домашніх умовах. 03 вересня 2021 року вона попросила [PERSON] привезти ліки для дочки [PERSON] , яка захворіла, та побути з дітьми, оскільки мала піти на роботу. [PERSON] привіз ліки, після чого став лаятися на неї образливими словами, як ніколи раніше, в подальшому повалив її на підлогу, бив її по обличчю, розстібував та застібував штани, повільно лив їй воду на обличчя та у ніс, від чого вона почала захлинатися. Вона сприймала ці дії [PERSON] не як спробу зґвалтування, а як спробу психологічного насилля. Коли [PERSON] встав з неї, вона підвелася і стала штовхати його у спину. Вони перейшли до іншої кімнати, де [PERSON] штовхнув її на вішалку, від чого вона зламалася. Тоді вона взяла мобільний телефон, щоб подзвонити у поліцію, однак [PERSON] вихопив його. Вона намагалася забрати телефон, тоді [PERSON] узяв її за палець та почав його крутити. Від болю вона впала на підлогу, а [PERSON] пішов до кухні. Скориставшись цим, вона узяла ніж, не розмахуючи і не погрожуючи ним [PERSON] , а маючи на меті захистити себе. Сумку [PERSON] вона схопила з наміром скористатися його телефоном, щоб зателефонувати у поліцію, проте, вийшовши з дому на подвір`я і перевіривши сумку, телефону у ній не виявила. Після цього вона побачила [PERSON] з дочкою [PERSON] на руках. Скориставшись цим, вона вихопила з рук [PERSON] телефон та цеглою розбила його, що було помстою за те, що [PERSON] раніше розбив її телефон. Також такі її дії були викликані тим, що [PERSON] без її на те дозволу зняв їхній статевий акт, а у подальшому шантажував її тим, що розтиражує ці відео поміж її знайомих, колег та студентів медичного училища, де вона працює. Після цього [PERSON] поставив дитину і кинув її (заявницю) на капот машини і у присутності дитини вдарив її по обличчю. Вона схопила дочку на руки, віднесла в дім, після чого дістала удар від [PERSON] по поясниці, що для нього будо звичною поведінкою. Далі він став забирати у неї ключі від дому, які до цього були в нього, проти чого вона не заперечувала, оскільки він часто приїздив до дітей, чому вона до цих подій не перешкоджала. В подальшому (після подій 03.09.2021) [PERSON] зламав її акаунт (обліковий запис) і встановив геолокацію, за допомогою якої став відстежувати її місцезнаходження, контролюючи її у такий спосіб, та надсилаючи листи образливого характеру, в яких звинувачував у «легкій» статевій поведінці. Вона вимушена була поміняти телефон, контакти і паролі, змінити обліковий запис, проте переслідування не припинилися, і, впевнена, не припиняться, підтвердженням чому були події 06.10.2010, коли [PERSON] стежив за нею автомобілем, свідком чого була її мати. Ближчим часом її дочці [PERSON] по медичним показанням призначена складна операція в іншому місті. Вона має зосередитися на лікуванні дочки, чому може завадити [PERSON] , який знає, в якій медичній установі якого міста відбудеться операція, коли нею придбані квитки на транспорт, у якому готелі вони зупиняться. Будучі одна у чужому місті, вона, з огляду на те, що [PERSON] є фізично значно сильнішим за неї, не зможе опиратися його сексуальному насиллю. Також погрози [PERSON] її співробітникам ставлять під загрозу її репутацію та можливість подальшої роботи, якої через такі дії [PERSON] вона може позбутися, що поставить під загрозу матеріальне благополуччя її та її дітей. Заінтересована особа - [PERSON] , його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечили доводи заявниці щодо скоєння ним щодо заявниці насильницьких дій, зокрема [PERSON] пояснив: З переїздом їх до міста Костянтинівка вони із заявницею періодично припиняли подружні стосунки, що тривало не більше двох тижнів, потім поновлювали їх, ініціатором чого завжди була [PERSON] , яка сама приїздила за ним та його речами. Вони проживали разом по [ADDRESS] аж до 02.09.2021, коли посварилися і роз`їхалися за різними адресами. Заявниця має запальний характер, весь період подружніх стосунків поводилася вкрай емоційно, вдавалася до маніпулювання ним: якщо була невдоволена його поведінкою, погрожувала вкоротити собі віку, а коли він припинив реагувати на такі погрози, почала шантажувати його дітьми, що, з огляду на його любляче ставлення до дітей, є для нього болісним. Напередодні подій 22.06.2021 звечора він разом з братом заявниці відпочивали. Весь цей час до ночі заявниця надсилала йому смс-повідомлення, в яких вибачалася і запевнювала його у своєму коханні до нього, на підтвердження чого розблокувала його контакти у засобах спілкування і мережі Інтернет. Коли наступного дня він прокинувся, то з`ясувалося, що знову його контакт заявницею заблокований. Йому було відомо, що мати заявниці зранку була в неї, і наступного дня він поїхав до матері заявниці з`ясувати причину такої їх поведінки. Проте за місцем мешкання матері заявниці з нього поглузували, і він поїхав до [PERSON] , яку застав у сльозах посеред подвір`я. Він дочекався поліції, яку очікувано мала викликати мати заявниці. Такий виклик був мотивований тим, що він вчинив скандал, може побити вікна. Проте в них із заявницею навіть словесної перепалки не було. Він дав пояснення працівникам поліції, і вони поїхали. 3 вересня 2021, коли він приїхав за місцем проживання заявниці на прохання останньої привезти дочці ліки, він не проявляв агресію, а навпаки агресивною до нього була заявниця, била його шнуром від комп`ютера, розбила його телефон, забрала в нього сумку з його речами. Він не причиняв заявниці тілесних ушкоджень, не викручував руку, а травмування нею руки пояснює тим, що така травма могла бути їй спричинена, коли він із силою рвонув сумку на себе, і, можливо у такий спосіб травмував їй руку. Після цих подій, а саме з 6-го вересня 2021 р. діти були з ним в нього вдома з двома ночівлями, що було ними із заявницею попередньо узгоджено. Вважає, що заявниця обмовила його задля того, щоб позбавити можливості спілкування з їхніми дітьми. Акаунт заявниці він не зламував, будь-яких смс-повідомлень співробітникам заявниці не розсилав. Заявницею був створений додатковий окремий акаунт, з якого вона відсилає йому повідомлення, у тому числі щодо узгодження питань побачень з дітьми, їх виховання та утримання. Розірвання їхнього шлюбу було ініційоване заявницею, що, як вона пояснила було викликано необхідністю вирішення проблемних питань, пов`язаних з соціальною допомогою як тимчасово переміщеним особам, пов`язаних з придбанням ними квартири старшій повнолітній дочці у м. Харкові. На час розлучення вони жили разом. Заінтересована особа\~ [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, пояснень щодо заявлених вимог не надала. Свідок [PERSON] співробітниця заявниці пояснила, що [PERSON] , яка зазвичай була енергійною й активною, на початку вересня 2021 р. змінилася, була бліда та мовчазна, виглядала дуже засмученою. На її запитання, що сталося, [PERSON] нічого не пояснила, проте, коли вона (свідок) повідомила про приїзд її (заявниці) чоловіка [PERSON] , побачивши у вікно його автомобіль, та злякалася. Свідок [PERSON] співробітник заявниці пояснив, що одного дня на початку вересня 2021 р. він, зустрівшись на роботі з [PERSON] , побачив, що вона була засмучена, мовчазна, бліда, зіниці її очей болісно реагували на світло, що було схоже на струс головного мозку. Причину такого свого стану [PERSON] не пояснила. Також одного разу йому з акаунта [PERSON] прийшло смс-повідомлення погрожуючого змісту щодо нього (свідка), якщо він вдасться до особистих стосунків із заявницею. Зміст цього смс-повідомлення не зберігся, оскільки пройшло більше ніж півроку. Свідок [PERSON] мати заявниці пояснила, що подробиці сімейного життя дочки з [PERSON] їй не були відомі до травня 2021, коли дочка поїхала з міста на сесію. Повертаючись, дочка попросила її приїхати до неї додому, де на той час знаходився [PERSON] з дітьми, пояснивши необхідність її (свідка) приїзду можливістю сімейного конфлікту. Коли дочка приїхала, почався скандал через те, що дочка не привіталася з [PERSON] . Вранці за сніданком в процесі словесної перепалки між дочкою і колишнім зятем, останній вдарив її дочку цукерницею по руці. Взагалі [PERSON] по відношенню до заявниці допускає нецензурну лексику, принизливі фрази, чому вона вкрай вражена, оскільки раніше такого про нього не знала, вважала [PERSON] добрим чоловіком і батьком. 03.09.2021 дочка зателефонувала їй, повідомивши, що побита. Коли вона приїхала до дочки, звернула увагу, що її одяг забруднений. На запитання про те, де вона забруднилася, дочка повідомила, що мабуть коли [PERSON] душив її на капоті автомобіля. Також дочка повідомила їй, що [PERSON] лив їй на обличчя воду, поки вона не стала захлинатися, штовхнув ногою у поперек, зламав їй руку. Дочка скаржилася на головний біль, запаморочення. За її (свідка) наполяганням дочка звернулася по медичну допомогу. Також їй відомо, що [PERSON] влаштував жорсткий контроль за дочкою, її переміщеннями, влаштувавши стеження за нею, що вона (свідок) сама нещодавно спостерігала, коли вони з дочкою тривалий час спілкувалися у доччиному автомобілі, який та припаркувала зсередини житлового масиву подалі від дороги, а повз них у своєму автомобілі проїхав [PERSON] . Свідок [PERSON] мати [PERSON] пояснила, що її син прожив у шлюбі з [PERSON] 20 років. Нічого поганого в їх сім`ї не відбувалося, вона ніколи не бачила [PERSON] у пригніченому стані або зі слідами побиття. Після переїзду у місто Костянтинівку між подружжям [PERSON] почалися якісь суперечки. Цим обидва і пояснили розірвання шлюбу. Проте вже після розірвання шлюбу [PERSON] сама приїздила до неї (свідка) по [PERSON] та по його речи, пояснюючи це тим, що бажає надалі проживати з ним, оскільки любить. Напередодні подій 03.09.2021 02.09.2021 Голєви разом були в неї у гостях на святкуванні її (свідка) дня народження. Все було добре. А 03.09.2021 [PERSON] вже приїхала до неї розповісти про сварку. Сама керувала автомобілем. Слідів побиття вона на Ганні не бачила. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого: Судом встановлено: 11 серпня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Костянтинівського міського управління юстиції, актовий запис № 303, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] на а.с.12). Від шлюбу сторони мають трьох дітей повнолітню [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] - на а.с.15,18). 05 травня 2021 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шлюб між подружжям [PERSON] розірвано (а.с.21). Колишнє подружжя [PERSON] , їх малолітні діти є внутрішньо переміщеними особами з реєстрацією фактичного місця проживання/перебування по [ADDRESS] (копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08.12.2017 № 0000433429 щодо [PERSON] на а.с.7, від 27.07.2016 № 1425050410 щодо [PERSON] на а.с.10, від 08.12.2017 № 0000433455 щодо [PERSON] , [INFO] на а.с.16, від 08.12.2017 № 0000467593 щодо [PERSON] , [INFO] на а.с.19). За зазначеною адресою наразі фактично проживає [PERSON] з дітьми. Фактичною адресою місця проживання [PERSON] є [ADDRESS] . З початку 2021 р. між [PERSON] і [PERSON] періодично виникають конфлікти і сварки, з приводу чого мали місце звернення заявниці до правоохоронних органів. Так, 22.06.2021 до відділу поліції №2 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області надійшло звернення [PERSON] щодо проведення профілактичних заходів стосовно колишнього чоловіка, який 22.06.2021 прийшов до неї додому та вчинив словесний конфлікт. У ході проведення перевірки за цим зверненням не були встановлені фактичні дані, які можуть містити ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого КК України або ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП (довідка ДОП СП ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області на а.с.26, лист на ім`я [PERSON] від 02.07.2021 за №12995/203/01-Н на а.с.27). 03 вересня 2021 року щодо [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення за №1927 Серії ВАБ 800385 (копія - на а.с.23), згідно з яким цього дня о 07 годині 35 хвилин [PERSON] знаходився за місцем свого проживання, а саме у будинку [ADDRESS] , де стосовно своєї колишньої дружини [PERSON] вчинив насильство в сім`ї , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у нецензурній лайці щодо неї та погрозах фізичної розправи, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП. На підставі цього протоколу постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства (а.с.28-32). Постанова суду не набрала законної сили. Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених вимог, суд виходив з такого: Організаційно-правові\~засади запобігання\~та протидії\~домашньому насильству,\~основні напрями\~реалізації державної\~політики у\~сфері запобігання\~та протидії\~домашньому насильству,\~спрямовані на\~захист прав\~та інтересів\~осіб,\~які постраждали\~від такого\~насильства визначає Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Стаття 1 цього Закону визначає значення термінів, що вживаються в ньому: 3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; 7) обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; 8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; 9) оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи; 14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; 15) сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності; 17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Суд вважає встановленим факт вчинення [PERSON] щодо колишньої дружини [PERSON] домашнього насильства, що мало місце 03.09.2021, у формі фізичного насильства, що виразилося у заподіянні [PERSON] тілесних ушкоджень, а також - у формі психологічного насильства, що виразилося у словесних образах [PERSON] , що викликало у постраждалої побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість. Цей факт підтверджений медичним висновком КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» № 3-85 від 06 вересня 2021 року, згідно з яким [PERSON] 03.09.2021 о 13-20 годині відвідала травмпункт м. Костянтинівки у зв`язку з травмою, отриманою у побуті 03.09.2021 о 07-00 годині - з/ушкодження капсульно-зв`язкового апарату І п`ястно-фалангового суглобу правої кісті; забої волосистої частини; садна обох передпліч (а.с.24,25), а також показами свідка [PERSON] щодо подій 03.09.2021. Доводи заявниці щодо обставин вчинення 03.09.2021 [PERSON] фізичного та психічного насильства, узгоджуються з показами згадуваного свідка, підтверджуються медичним висновком щодо наявності та локалізації відповідних тілесних ушкоджень у неї. Суд не\~зважає на\~доводи [PERSON] \~щодо недоведеності\~факту вчинення\~ним відносно\~ [PERSON] \~домашнього насильства\~через не\~набрання чинності\~вище згадуваною\~судовою постановою\~від 27.09.2021,\~з огляду\~на висновки\~Верховного Суду,\~який у\~Постанові від\~17.02.2021\~у справі\~№753/19409/19\~(провадження\~№61-6763св20)\~про таке: «Враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, що виконуює захисну та запобіжну функції, і спрямований на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених зазначеним Законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Під час вирішення питання щодо застосуванні заходів тимчасового обмеження прав кривдника суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи». Доводи заявниці щодо інших обставин вчинення [PERSON] відносно неї домашнього насильства, його тривалості та форм, таких як фізичне, психічне та сексуальне насильство, як і доводи щодо вчинення [PERSON] психічного насильства відносно їх малолітніх дітей, не знайшли підтвердження при розгляді справи. Так, свідок [PERSON] підтвердив один факт надіслання йому смс-повідомлення від [PERSON] погрозливого характеру щодо нього (свідка), що мало місце більше, ніж пів року тому. Інших доказів розсилання [PERSON] смс-повідомлень співробітникам [PERSON] принизливого або погрозливого характеру щодо заявниці, як і інших фактів переслідування та контролювання [PERSON] [PERSON] матеріали справи не містять. Завдання шкоди психічному здоров`ю дітей також не знайшло підтвердження. Сама заявниця не заперечувала, що [PERSON] є добрим батьком, який піклується про дітей, а діти ставляться до нього з любов`ю. Після подій 03.09.2021 з 06.09.2021 малолітні діти колишнього подружжя [PERSON] були з батьком за місцем його проживання, що було узгоджено батьками. Цю обставину заявниця не заперечила. Щодо факту проведення працівниками поліції 22.06.2021 з [PERSON] профілактичної бесіди, то такий факт не може свідчити про систематичне насильство проти заявниці, що узгоджується з висновком Верховного Суду за Постановою від 31.10.2019 у справі № 760/264/96/18. Крім того, судом встановлено, що сварка між колишнім подружжям [PERSON] 22.06.2021 виникла на побутовому ґрунті, що свідчить про наявність конфлікту між ними та не підтверджує факту вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявниці, що є необхідною умовою застосування судом спеціальних заходів, на що вказав Верховний Суд у Постанові від 30.01.2020 у справі № 545/744/19 (провадження № 61-13514св19). Встановивши факт домашнього насильства, що мав місце 03.09.2021, та вирішуючи питання необхідності видачі щодо кривдника обмежувального припису, судом враховане таке: Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Згідно зі ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (ч.2). Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч.3). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч.4). Тобто рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Оцінивши ризики\~за факторами\~небезпеки (ризиків)\~щодо вчинення\~домашнього насильства\~та виявивши\~чинники і\~умови,\~які створюють\~або можуть\~створювати небезпеку\~для заявниці,\~суд вважає\~за необхідне з метою запобігання вчиненню [PERSON] домашнього насильства видати обмежувальний припис стосовно нього. Пропорційними меті\~застосування щодо\~ [PERSON] \~обмежувального припису\~суд вважає\~такі тимчасові\~обмеження його\~прав як\~заборона перебувати в місці проживання [PERSON] та наближатись ближче 100 м до неї у місцях роботи, навчання, інших місцях загального користування. Пропорційним і достатнім строком дії обмежувального припису суд вважає строк у 2 місяці, прийшовши до висновку про відсутність підстав для визначення максимального строку дії заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] . Щодо вимоги заборони [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, то таке обмеження, на думку суду, може надмірно обмежити права заявника на спілкування його з дітьми як батька, обмежити його в обговоренні із заявницею як з матір`ю з використанням засобів зв`язку питань виховання дітей тощо (аналогічні висновки зробив Верховний суд у постанові від 26.02.2020 у справі № 154/1692/19 (провадження № 61-17191св19). Тож заява підлягає частковому задоволенню. Згідно з ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Згідно з ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial