Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що 26 серпня 2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок № 14 по І-му провулку Лісовий в с. Мрин Носівського району Чернігівської області. Вона (позивач) прийняла спадщину після смерті матері, але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в звязку із відсутністю на нього правовстановлюючих документів. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 14 по І-му провулку Лісовий в с. Мрин Носівського району Чернігівської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. В судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 14 по І-му провулку Лісовий в с. Мрин Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживала та була зареєстрована [PERSON], що підтверджується довідками виконкому Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 400/3-14 від 21 березня 2016 року (а.с. 26) та № 3-14/483 від 7 квітня 2016 року (а.с. 30). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] належав в цілому житловий будинок № 14 по І-му провулку Лісовий в с. Мрин Носівського району Чернігівської області, як єдиному члену колишнього колгоспного двору. 26 серпня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В судовому засіданні встановлено, що 8 липня 1997 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 6) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15 березня 2016 року (а.с. 20-21). Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за вищезазначеним заповітом, який не змінений та не скасований. З копії свідоцтва про одруження (а.с. 8) вбачається, що 14 травня 2001 року [PERSON] одружилась з [PERSON], після одруження взяла прізвище чоловіка. Відповідно до ст. 1223 ЦК України [PERSON], як особа визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] З копії спадкової справи № 267/2015 до майна померлої [PERSON] (а.с. 22) вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті своєї матері. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок з тих мотивів, що в матеріалах справи відсутні документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії, а саме правовстановлюючий документ, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 19/02-31 від 5 січня 2016 року (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що на будинок № 14 по І-му провулку Лісовий в с. Мрин Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 11-13). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved