Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання її доньки [PERSON], [INFO], яка є студентом 1-го курсу денної контрактної форми навчання Ізмаїльського державного гуманітарного університету, в розмірі 1000 гривен щомісячно до досягнення нею 23-річного віку, оскільки відповідач, являючись батьком дитини в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач позовні вимоги в судовому засіданні визнав частково та надав заперечення, яким пояснює, що має можливість сплачувати аліменти лише в розмірі 300 гривень щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як встановлено в судовому засіданні в період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 19.03.1996 року. Згідно довідки № 249/14 від 07.02.2014 року, виданої Ізмаїльським державним гуманітарним університетом, вбачається, що [PERSON] являється студенткою І курсу контрактної денної форми навчання. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я і матеріальний стан дитини, також стан і матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, які мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] продовжує навчання в Ізмаїльському державному гуманітарному університеті, потребує матеріальної допомоги, а саме витрат на проживання, витрат на придбання одягу, продукти харчування, придбання канцелярських товарів та навчальних посібників. Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі, являючись батьком [PERSON], аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з нього не проводиться, середня його заробітна платня, за виключенням відрахувань становить приблизно 2100 грн. на місяць. Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, враховуючи вищенаведене, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я і матеріальний стан дитини, також стан і матеріальне становище платника аліментів, приймаючи до уваги те, що [PERSON] навчається в Ізмаїльському державному гуманітарному університеті, а також суд бере до уваги той факт, що відповідач являючись працездатним, також має можливість надавати допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання його доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно до досягнення нею 23-річного віку. При розподілі витрат по справі, суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України і стягує судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн. з відповідача. Згідно вимогам ст. 191 СК України аліменти стягуються з дня пред'явлення позову, тобто з 26.02.2014 року. Відповідно до ст. 214 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial