Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати спільною власністю квартиру [ADDRESS], загальною площею 31,7 кв.м., поділити майно, набуте нею та [PERSON] за час шлюбу, а саме: визнати за нею право власності на 3/4 частки квартири [ADDRESS], відступивши від засад рівності часток. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем з 18.11.2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Франківського районного суду м. Львова від 20.12.2010 року. В шлюбі в них народилася донька: [PERSON], [INFO] Під час шлюбу вони придбали спірну квартиру, проте з квітня 2010 року вони припинили подружні відносини і з цього в них склалися неприязні стосунки, жодних відносин не підтримують, тому згоди щодо розподілу зазначеного майна вони дійти не можуть. Оскільки вона тривалий час сама утримує дитину, займається вихованням і доглядом без допомоги відповідача, також покликається на те, що 23.11.2011 року Франківським районним судом м. Львова було ухвалено рішення про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання доньки у розмірі 1000 грн. з 21.04.2011 року та 1965 грн. додаткових витрат. Крім цього, зазначає, що самостійно несе витрати на утримання квартири, здійснює поточні ремонти, а також оплачує комунальні послуги, тому просить збільшити її частку у спірному майні, відступивши від рівності часток. Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується оголошенням, опублікованим в газеті «Галичина» /а.с.48/, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.11.2006 року, який рішенням Франківського районного суду м. Львова 20.12.2010 року було розірвано (копія рішення в матеріалах справи). У шлюбі в них народилася донька: [PERSON], [INFO], яка на час розгляду справи є малолітньою /а.с.6/. Також судом встановлено, що під час перебування у шлюбі, 19.10.2007 року, сторонами було набуто квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., про що нотаріусом було зроблено відповідний запис у реєстрі за № 8193 /а.с.7-8/. Спірна квартира складається з однієї кімнати, кухні і комунальних вигод. Таким чином, вищевказана квартира є об'єктом спільної сумісної власності сторін. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч.1 ст.70 СК України встановлено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї; за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. У п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч.ч.2, 3 ст.70 СК України в окремих випадках може відступити від засад рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч.1 ст.60 СК України). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON], звертаючись до суду із вказаним позовом, просила відступити від засад рівності часток у спільному сумісному майні, з урахуванням того, що в неї на утриманні перебуває малолітня донька [PERSON], [INFO], та що вона несе витрати на утримання спірного майна, чого відповідач тривалий час не робить. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно представленого позивачем рішення Франківського районного суду м. Львова від 23.11.2011року з відповідача [PERSON] вирішено стягувати аліменти утримання доньки у розмірі 1000 грн. з 21.04.2011 року та 1965 грн. додаткових витрат. Також, з представленої позивачкою Довідки-розрахунку від 27.01.2015 року № 04-В2/02-19/845 складений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, вбачається, що станом на 27.01.2015 року заборгованість по стягненню аліментних платежів з громадянина [PERSON] складає 45 000 гривень. За наведених обставин, суд приходить до переконання про можливістьвідступлення від засад рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розумінні ч.3 ст.70 СК України, оскільки наявні правові підстави для цього. Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що квартиру [ADDRESS] слід визнати спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та [PERSON]. Одночасно, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги щодо відступлення від начала рівності часток подружжя при поділі спільного сумісного майна та визнання за позивакою [PERSON] ? частини квартири [ADDRESS] та ? частини квартири [ADDRESS] за відповідачем [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 1855,88 грн. судового збору, сплаченого позивачем.

Outcome: approved