Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] із встановлення заходів тимчасового обмеження прав останнього з покладенням на нього обов`язків терміном на 6 місяців. Подана заява мотивована тим, що заявник [PERSON] зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом з чоловіком (заінтересована особа) - [PERSON] та двома дітьми - донькою [PERSON] та сином [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , є чоловіком заявниці, на даний час безробітний. Заявник [PERSON] потерпає від насильства зі сторони [PERSON] вже понад шість місяців, а кілька місяців тому вигнав її з двома дітьми з їхнього житлового будинку та змінив замки на будинку, після чого приводить ночувати в будинок свою теперішню співмешканку - мешканку смт. Королево Виноградівського району Закарпатської області, яка, зі слів заявника, систематично виносить з будинку до свого будинку постільну білизну, рушники та інші речі. Заявник неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, проте, це не дало жодного результату. [PERSON] не змінив своєї поведінки. Йому виносились термінові заборонні приписи, він притягався до адміністративної відповідальності, а це свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї. Також щодо нього, як колишнього працівника Служби безпеки України, ТУ ДБР у місті Львові розглядується кримінальне провадження по факту спричинення ним тілесних ушкоджень своїй тещі - [PERSON] . 05 жовтня 2020 року працівниками Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області кривднику було винесено два термінові заборонні приписи по фактах виражання нецензурними словами та погрози фізичною розправою дружині [PERSON] та тестю [PERSON] . Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 173-2 КУпАП, а саме за те, що він 05 жовтня 2020 року близько 22.00 год. знаходячись за місцем свого проживання в [ADDRESS] , ображав нецензурними словами свою дружину [PERSON] , погрожував фізичною розправою та не впускав до їх спільного будинку, чим скоїв психологічний тиск на неї. Відповідно до пунктів 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь- якій формі. Згідно пункту 14 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно пункту 17 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ст.26 закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків та у порядку визначеному Цивільним процесуальним Кодексом України. Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. [PERSON] вчиняє насильство щодо [PERSON] протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжиті поліцією і судом. Його агресія щоразу посилюється. Заявник має у власності інше житло - житловий будинок в с. Боржавське Виноградівського району Закарпатської області, що підтверджується доданою інформаційною довідкою. Зважаючи на це, заявник переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства кривдника щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, і тому звертається до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією та судом до кривдника виявились неефективними та не захистили мене від насильства. У зв`язку з цим просить видати обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , [INFO] , та покладення на нього обов`язків: заборонити йому перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник заявниці - адвокат Киретів В.В. подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують (а.с. 19, 25). Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України. У відповідності до ст.350-5 ч.1 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 24.04.2004 р. (а.с.7). Заявник [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] разом з чоловіком (заінтересована особа) - [PERSON] та д дітьми - донькою [PERSON] та сином [PERSON] (а.с.6, 7, 8, 9). Заявник зверталася за захистом до правоохоронних органів. Відносно [PERSON] виносились термінові заборонні приписи. 05.10.2020 року працівниками Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області кривднику [PERSON] було винесено два термінові заборонні приписи по фактах виражання нецензурними словами та погрози фізичною розправою дружині [PERSON] та тестю [PERSON] (а.с.16, 17). Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за те, що він 05 жовтня 2020 року близько 22.00 год. знаходячись за місцем свого проживання в [ADDRESS] , ображав нецензурними словами свою дружину [PERSON] , погрожував фізичною розправою та не впускав до їх спільного будинку, чим скоїв психологічний тиск на неї (а.с.18). [PERSON] має у власності інше житло - житловий будинок в с. Боржавське Виноградівського району Закарпатської області, що підтверджується інформаційною довідкою (а.с.10-12). Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Випадки насильницьких дій заінтересованої особи щодо заявника впродовж останніх декількох місяців, систематичне жорстоке поводження з заявником, приниження честі та гідності заявника, а також психоемоційна неврівноваженість заінтересованої особи свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявника. Так, відповідно до положень статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно ч.2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є кривдником заявника [PERSON] , своєї дружини, по відношенню до якої ним вчинено домашнє насильство. З цих підстав та з врахуванням наявних ризиків до нього слід застосувати обмежувальний припис, з встановленням заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладенням на нього терміном на 6 місяців обов`язків, про які вказує заявник у своїй заяві.

Outcome: approved