Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою, на обгрунтування якої повідомила, що з вересня 2016 року перебуває на обліку в Ладижинському відділенні Бершадського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області та отримує пенсію по віку. 29.01.2018 року вона звернулась до зазначеного управління ПФУ з інформаційним запитом, у якому просила повідомити її чи зараховано до страхового стажу та чи враховано при обчисленні середньомісячного заробітку страховий стаж та страхові внески за період її роботи на ІІрАТ «Ладижинський завод силікатної цегли» з 17.11.2004 року по 10.06.2013 року. Відповідно до наданої відповіді згідно її ідентифікаційного коду [NUMBER], за період з 17.11.2004 року по 10.06.2013 рік, у системі персоніфікованого обліку відомостей застрахованих осіб відсутня інформація щодо нарахованої її заробітної плати товариством та сплати за відповідні періоди страхових внесків, а тому врахувати зазначений період її роботи до страхового стажу орган пенсійного фонду не має можливості. При перевірці документів спеціалістом Пенсійного фонду було виявлено, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу «Форма ОК-5» її ідентифікаційний код помилково зазначено як «[NUMBER]», замість правильного «[NUMBER]», а по батькові помилково зазначено як «Анатолієвна» замість правильного, згідно паспорту «Анатоліївна». Дані помилки фактично і є причиною того, що орган пенсійного фонду не має можливості зарахувати їй до страхового стажу період роботи на ПрАТ «Ладижинський завод силікатної цегли». У звязку з чим просила встановити факт належності Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5) за період з листопада 2004 року по червень 2013 рік включно, які містяться в системі персоніфікованого обліку відомостей застрахованих осіб за номером облікової картки [NUMBER] на імя «[PERSON] Анатолієвни», їй, [PERSON], ідентифікаційний код/номер облікової картки: [NUMBER]. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю, заяву просили задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи\~[PERSON] щодо задоволення заяви покладалася на розсуд суду. Дослідивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення частково обґрунтована та підлягає частково задоволенню, виходячи з таких підстав. Дані правовідносини регулюються ЦК України та ЦПК України. Згідно ч. 1\~статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При вирішенні питання щодо встановлення даного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У судовому засіданні встановлено, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу, «Форма ОК-5», щодо [PERSON] ідентифікаційний код помилково зазначено, як «[NUMBER]», замість правильного «[NUMBER]», а по батькові помилково зазначено як «Анатолієвна» замість правильного, згідно паспорту «Анатоліївна». Дані помилки фактично є причиною того, що орган пенсійного фонду не має можливості зарахувати їй до страхового стажу період роботи на ПрАТ «Ладижинський завод силікатної цегли». Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості. Із паспорта серії АВ №136874, виданого 28.07.2000 року Ладижинським МВМ УМВС України у Вінницькій області, видно, що він виданий на імя [PERSON], [INFO] Із картки фізичної особи - платника податків, виданої 20.04.2004 року Ладижинським відділенням Тростянецького ОДПІ, видно, що [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER], наданий ДПА України з гідно з даними, заповненими нею в обліковій картці. Із записів, що містяться в її трудовій книжці №19-№22 та згідно довідки №938-138 від 18.07.2013 року, виданої генеральним директором ПАТ «Ладижинський завод силікатної цегли», видно, що [PERSON], працювала на ПАТ «Ладижинський завод силікатної цегли» оператором котельні з 17.11.2004 року (наказ про прийом на роботу №173к від 15.11.2004 року); звільнена з 10.06.2013 року (наказ про звільнення №102к від 10.06.2013 року). Із довідки №941-5 від 23.07.2013 р., виданої ПАТ «Ладижинський завод силікатної цегли» видно, що станом на 23.07.2013 р. у неї була нарахована та заборгована заробітна плата на зазначеному підприємстві. Із судового наказу від 05.08.2013 р., виданого Ладижинським міським судом Вінницької області в справі №135/1354/13-ц, на її користь було стягнуто з ПАТ «Ладижинський завод силікатної цегли» нараховану, але не виплачену заробітну плату. Із індивідуальних відомостей про застраховану особу, «Форма ОК-5», видно, що Ладижинський завод силікатної цегли сплачував внески за [PERSON] Анатолієвну, з номером облікової картки [NUMBER]. Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Дослідивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності індивідуальних відомостей про застраховану особу підлягає задоволенню. Встановлення факту, про який просить [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки дає право на перерахунок пенсії, іншого порядку чи можливості встановити такий факт заявниця не має. Встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі ст. ст. 89, 95, 258, 259, 263-265, 305-308, 354, 355 ЦПК України,

Outcome: approved