Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем [PERSON] 30 серпня 2011 року у виконавчому комітеті Рівнянської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, актовий запис №13, змінити їй прізвище на дошлюбне Баричка, дитину залишити на проживанні з нею, стягнути з відповідача судові витрати по справі у виді сплаченого нею судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати за надання їй правової допомоги у розмірі 500 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з серпня 2011 року. Від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між ними та взаємна байдужість, через що між ними часто виникали сварки та різного роду непорозуміння. На даний час вони разом не проживають та жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача, вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить про задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. А тому суд вважає за можливим справу розглянути у відсутності сторін, у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 177593 від 29 вересня 2017 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2011 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують, позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати у виді судового збору за подачу до суду позовної заяви в розмірі 704 гривень 80 копійок, а тому такі підлягають стягненню з відповідача. Доказів про оплату позивачкою послуг за надання їй правової допомоги позивачка суду не надала, а тому у цій частині позов задоволенню не підлягає.

Outcome: approved