Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 28.01.2014 року помер її далекий родич [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Так як у [PERSON] ніколи не було ні дружини ні дітей, він з 01.12.1987 року та по день смерті проживав разом із заявником та її матір'ю - [PERSON] за адресою: вул. Гриценко (Будьонного), 143 в м.Новоазовську Донецької області однією сім'єю. Як члени сім'ї вони вели сумісне господарство, мали єдиний бюджет, разом харчувалися, один одного любили і поважали як родичі. [PERSON] заявницю називав своєю внучкою, а [PERSON] - племінницею. При таких обставинах заявниця вважає себе спадкоємцем четвертої черги, на підставі ст.3 СК України і ст.1264 ЦК України, тому просить встановити факт, що вона проживала однією сім'єю із [PERSON], який помер 28 січня 2014 року в місті Новоазовськ Новоазовського району Донецької області, починаючи з 01 грудня 1987 року та до 28 січня 2014 року, тобто не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Окрім того, вона просить суд визнати її спадкоємцем четвертої черги по закону після смерті [PERSON] Заявник [PERSON], яка належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON], яка повідомлена про розгляд справи по телефону, згідно ч.6 ст.74 ЦПК України, в судове засідання не з'явилася з невідомої причини, заперечень проти вимог заяви не надала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 754714, виданого 03 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 28 січня 2014 року у віці 70 роки в місті Новоазовськ Новоазовського району Запорізької області. Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Новоазовської міської ради №102 від 08 квітня 2014 року, померлий 28.01.2014 року [PERSON] на день своє смерті був зареєстрований і проживав в [INFO], разом із ним проживали та були зареєстровані: [PERSON], [INFO] племінниця; [PERSON], 18.08.1982 року народження- внучка. Відповідно до державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ДН № 182937, виданого 26.02.2002 року Новоазовською міською Радою народних депутатів, земельна ділянка площею 7,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новоазовської міської ради, належить громадянину України - [PERSON], який мешкає в м.Новоазовську, вул. Будьонного, 143. Із доданої до заяви копії домової книги встановлено, що місце проживання [PERSON] з 01.12.1987 року зареєстроване за адресою: [INFO]. За тією ж адресою з 16 вересня 1998 року зареєстроване місце проживання заявника [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], згідно її паспорту громадянина України серії ВО № 227779, виданого 20.03.2000 року Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №42602699 від 26.12.2015 року, після померлого 28.01.2014 року [PERSON] спадкова справа не відкривалася. Відповідно до вимог ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Встановлення факту спільного проживання необхідно заявнику для звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, оскільки вона, в такому випадку, відповідно до ст. 1264 ЦК України, являється спадкоємцем за законом. Таким чином, зібрані у справі докази (вищезазначені: копія домової книги, копія державного акту, копія паспорта заявника та копія довідки міської ради) в їх сукупності вказують на наявність підстав для задоволення вимог [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем, так як вона проживала однією сім'єю з [PERSON] з 01.12.1987 року по день його смерті - 28.01.2014 року, тобто не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Вимоги заявника про визнання її спадкоємцем за законом четвертої черги не підлягають задоволенню, так як коло спадкоємців четвертої черги визнається законом, згідно ст.1264 ЦК України, і не потребує окремого визнання в судовому порядку.

Outcome: partial