Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом д [PERSON] про розірвання договору про надання правової допомоги від 28 травня 2015 року, укладений між позивачкою з одного боку та відповідачкою з другого боку та стягнення матеріальної шкоди в сумі 6250грн. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивачка є власником будинку № 3 по вулиці Калініна в селі Нова Неркасівка Ізмаїльського району Одеської області. В травні 2015 року з метою продажу будинку позивачка звернулася до агентства нерухомості «Престиж», де уклала договір доручення від 19 травня 2015 року з представником агентства відповідачкою. Крім того, на вимогу відповідачки позивачка уклала з нею договір про надання правової допомоги від 28 травня 2015 року по наданню правової допомоги по питанням підготовки документів для продажу дому. За вказаним договором позивачка передала відповідачці в оплату послуг 9250грн. Однак ніякої правової допомоги позивачці не надавалося, відповідачка після отримання грошей зникла і лише в жовтні 2015 року поштою позивачка отримала лише документи по інвентаризації її будинку. Вважає, що послуги були надані лише за договором дорученням, витрати склали 2000грн. на оформлення інвентаризації та 1000грн. послуги. В інший частині ніякі послуги не надані, тому позивачка просить стягнути шкоду в сумі 6250грн. та визнати договір про надання правової допомоги від 28 травня 2015 року недійсним. Відповідачка у судове засідання викликалась належним чином, але не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Враховуючи думку представника позивачки, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником будинку № 3 по вулиці Калініна в селі Нова Неркасівка Ізмаїльського району Одеської області (а.с.5-9). В травні 2015 року з метою продажу будинку позивачка звернулася до агентства нерухомості «Престиж», де уклала договір доручення від 19 травня 2015 року з представником агентства відповідачкою (а.с.18). Крім того, позивачка уклала з відповідачкою [PERSON] договір про надання правової допомоги від 28 травня 2015 року по наданню правової допомоги по питанням підготовки документів для продажу дому (а.с.19). На виконання вказаних договорів позивачка сплатила відповідачці 9250грн., що підтверджено квитанціями до прибуткових касових ордерів (а.с.17). Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5,6 ст.203\~цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Істотне значення має омана щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно до матеріалів справи відповідачка [PERSON] лише надала послуги, щодо оформлення інвентаризаційної справи на домоволодіння позивачки, за що було сплачено 1337грн. 12коп., згідно до відповіді КП «Ізмаїльське МБТІ» (а.с.91), більше ніяких послуг з боку [PERSON] надано не було. Таким чином, відповідачка отримала від позивачки для виконання договорів 9250грн., а підтверджені витрати склали лише 1337грн. 12коп., тобто в інший частині витрачені позивачкою суми є збитками і відповідно до ст.ст.22,1166 ЦЕК України мають бути відшкодовані за рахунок відповідачки. Визначаючи суму відшкодування суд виходить з розміру позивних вимог і визначає їх в сумі 6250грн. З огляду на вищевказане, суд доходить висновку, що під час укладання договору про надання правової допомоги від 28 травня 2015 року відповідачка [PERSON] ввела в оману позивачку [PERSON] щодо обставин, які мають істотне значення, ніяких послуг не надала, що також підтверджується висновком Ізмаїльського МВ УМВС України по факту заяви [PERSON] від 24 вересня 2015 року (а.с.12) та постановою про закриття кримінального провадження від 15 жовтня 2015 року (а.с.13,14), а тому цей договір має бути визнаним не дійсним. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України і відносить до них витрати на сплату судового збору в сумі 974грн. 40коп., які підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved