Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом в порядку спадкової трансмісії. Позивач в заяві вказала, що 12.08.1994р. у с. Новопокровка, Чугуївського р-ну, Харківської області, померла її бабуся [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді будинку № 10 по вул. Фестивальна, с. Новопокровка, Чугуївського р-ну, Харківської області, яке вона на випадок своєї смерті заповіла своєму сину [PERSON] і заповіт на даний час не відмінений та не скасований. 21.03.2010р. у с. Новопокровка, Чугуївського р-ну помер батько позивача [PERSON], який заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] до нотаріальної контори не подавав, оскільки постійно проживав у будинку і вважав заповіт правовстановлюючим документом. На день смерті батька позивача разом з ним проживала його дружина мати позивача [PERSON], яка прийняла спадщину фактично, оскільки проживала разом з ним на день смерті, але не оформила її документально. 05.09.2014р. померла мати позивача [PERSON] Після її смерті спадкоємцями першої черги є її діти сторони по справі, які на день її смерті разом з нею не проживали, але подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини або відмови від неї. Вона є єдиним спадкоємцем на будинок бабусі та грошовий вклад матері, оскільки її брат та сестра відмовилися від спадщини на її користь. Однак, як їй було розяснено у нотаріальній конторі, оскільки батько не оформив спадщину, маючи заповіт, тобто відсутній правовстановлюючий документ на будинок, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкової трансмісії і тому вона вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала заяву про підтримання позовних вимог, в якій просила розглядати справу без її участі (а.с. 81). Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника (а.с. 78). Заінтересовані особи у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі (а.с. 79, 80). Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, надали суду заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори (а.с. 35). Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 12 серпня 1994 року у с. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 006470 (а.с. 23). Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку № 7 по вул. Кагановича, с. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 03.03.1949р., зареєстрований в реєстрову книгу за № 121547 (а.с. 16), який зареєстрований за померлою у КП «Чугуївське МБТІ» за реєстровим № 547, інвентаризаційна справа № 731 кв30 (а.с. 18-20). Згідно довідки Новопокровської селищної ради, Чугуївського району, Харківської області № 489 від 02.09.2014р. на території Новопокровскої селищної ради вул. Кагановича у 1961р. перейменована у пров. Заозерний, а з серпня 1961р. пров. Заозерний перейменовано у вул. Фестивальну (а.с. 12). 16 грудня 1987 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Новопорковської селищної ради, Чугуївського району, Харківської області та зареєстровано в книзі для записів нотаріальних дій за № 133, згідно умов якого заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все, що буде належати їй та все на що вона по закону матиме право заповіла своєму сину [PERSON], який згідно відмітки секретаря селищної ради від 11.07.2014р. не скасовано та не змінено (а.с. 22). Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 334615 (а.с. 15). Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, відповідно до особистого розпорядження померлої [PERSON] на випадок смерті право на спадкування належного їй майна має син [PERSON], який в розумінні ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. Як вбачається з повідомлення Чугуївської державної нотаріальної контори № 1711/01-16 від 25.04.2015р., після смерті [PERSON], померлого 12.08.1994 року в термін передбачений ст. ст. 529, 531 ЦК Української РСР від 18.07.1963р. і заключних та перехідних положень ЦК України, прийнятого 16.01.2003р., (шість місяців), спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; спадкові справи не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 77). На день смерті [PERSON] проживала за адресою: [INFO], і разом з нею проживали [PERSON] та [PERSON], на підтвердження чого надана довідка Новопокровської селищної ради, Чугуївського району, Харківської області № 358 від 08.07.2014р. (а.с. 10). Таким чином, єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є її син [PERSON], оскільки інші спадкоємці відсутні, а на день смерті зі спадкодавцем проживав син [PERSON] та його дружина. 21 березня 2010 року у смт. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 256840 (а.с. 17). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Таким чином, спадкоємцем померлого [PERSON] є його діти: [PERSON] позивач по справі, [PERSON] та [PERSON] заінтересовані особи по справі, і дружина [PERSON] Факт родинних відносин між померлим [PERSON] та дітьми підтверджується свідоцтвами про їх народження серії ЯЛ № 197019, серії ІІ-ЯР № 819212, серії ЯЮ № 878340 (а.с. 34, 57, 64), свідоцтвами про укладення шлюбу серії І-ВЛ № 439066, серії І-ВЛ № 269810 (а.с. 33, 66). Як вбачається з повідомлення Чугуївської державної нотаріальної контори № 1711/01-16 від 25.04.2015р., після смерті [PERSON], померлого 21.03.2010 року, в термін передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців) спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; спадкові справи не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 77). На день смерті [PERSON] проживав за адресою: [INFO], і разом з ним проживала та була зареєстрована [PERSON], на підтвердження чого надана довідка Новопокровської селищної ради, Чугуївського району, Харківської області № 357 від 08.07.2014р. (а.с. 9). Таким чином, єдиним спадкоємцями померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], оскільки ніхто із спадкоємців заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, а на день смерті зі спадкодавцем проживала лише дружина. 05 вересня 2014 року у смт. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 449536 (а.с. 32). Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді грошового вкладу на рахунку № 9155/7205 філії № 2834/02 відділення с. Есхар (а.с. 65). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Таким чином, спадкоємцями померлої [PERSON] є її діти: [PERSON] позивач по справі, [PERSON] та [PERSON] заінтересовані особи по справі. Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та дітьми підтверджується свідоцтвами про їх народження серії ЯЛ № 197019, серії ІІ-ЯР № 819212, серії ЯЮ № 878340 (а.с. 34, 57, 64) та свідоцтвами про укладення шлюбу серії І-ВЛ № 439066, серії І-ВЛ № 269810 (а.с. 33, 66). Як вбачається з повідомлення Чугуївської державної нотаріальної контори № 1005/01-16 від 16.03.2015р., після смерті [PERSON], померлої 05.09.2014 року, в термін передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців), звернулися спадкоємці померлої з заявами: [PERSON] про прийняття спадщини; [PERSON] - про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], [PERSON] - про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; заведена спадкова справа за № 689/2014, свідоцтва про право на спадщину не видавалось (а.с. 40). На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна за адресою: смт. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської області, вул. Фестивальна, буд. 10, на підтвердження чого надана довідка Новопокровської селищної ради, Чугуївського району, Харківської області № 213 від 16.04.2015р. (а.с. 70). Таким чином, єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є її донька [PERSON], яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй Чугуївською держнотконторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок і запропоновано звернутися до суду (а.с. 69), а інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] за час свого життя не оформив своє право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], тому його донька [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька. Крім того, встановлено неможливість оформлення позивачем спадкових прав у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, оскільки згідно інформації КП «Чугуївське МБТІ» № 471 від 14.04.2015р. за реєстраційними матеріалами бюро право власності станом на 31.12.2012р. на житловий будинок № 10 по вул. Фестивальній, с. Новопокровка, Чугуївського р-ну, Харківської обл., зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Чугуївським райкомунгоспом від 03.03.1949 р., і згідно рішення Чугуївської районної ради від 13.04.1956р. житловий будинок перебудований у 1960 році не прийнятий в експлуатацію (а.с. 67), тобто відсутній правовстановлюючий документ, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У 1960 році питання набуття права власності регулювалось Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-11, і прийнятою відповідно до Указу від 26.08.1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків. Згідно зі статтею 1 Указу від 26.08.1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26.081948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26.08.1948 року та Постановою від 26.08.1948 року підставою виникнення права власності на жилий будинок був сама факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року. Згідно з пунктами 6,7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції) З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку про виникнення у позивача права на спадкування за законом (в порядку спадкової трансмісії) після смерті бабусі [PERSON], батька [PERSON] та матері [PERSON], і тому є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved