overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] народився її малолітній син, [PERSON] , батьком якого є відповідач по справі - [PERSON] . У зв`язку з тим, що на момент народження сина вона з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала, тому реєстрація народження дитини була проведена з її слів згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при цьому ім`ям та по батькові батька дитини було вказано ім`я та по батькові його біологічного батька, тобто відповідача по справі « [PERSON] » « [PERSON] ». На даний час [PERSON] не визнає свого батьківства щодо [PERSON] та відмовляється в добровільному порядку надавати кошти на утримання дитини, що перебуває на повному утриманні позивачки, тому вона з метою захисту своїх прав змушена звернутися до суду із позовом про визнання батьківства та стягнення з відповідача аліментів. Відтак, просить суд визнати [PERSON] батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису № 111 від 27.07.2010 про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, проживаючого за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти у вигляді 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. 25.10.2019 відповідачем [PERSON] надано суду відзив на позовну заяву про визнання батьківства та стягнення аліментів, у якому він вказав, що [INFO] народився його син, [PERSON] , але, зважаючи на те, що у зареєстрованому шлюбі він з матір`ю дитини не перебував, реєстрація народження дитини була проведена [PERSON] в односторонньому порядку. Спочатку та на даний час відповідач визнає своє батьківство щодо сина та постійно в добровільному порядку надає позивачці кошти на його утримання. 03.12.2016 він зареєстрував шлюб з [PERSON] , від цього шлюбу має дитину, [PERSON] , [INFO] . Крім того, на його утриманні знаходиться неповнолітній син від першого шлюбу дружини. Таким чином, відповідач,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання втратившим право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS] , вказавши в обґрунтування наступне. Основним наймачем зазначеної квартири є [PERSON] , який у цієї квартири зареєстрований , квартира не приватизована. Починаючі з 1993 року відповідач в квартирі не проживає, залишив квартиру добровільно, не цікавиться житлом, витрат по утриманню не несе. Будь-яких перешкод в користуванні житлом йому не чинилось. Відповідач в судове засідання двічі не з*явився, про день, час, місце слухання справи повідомлений належним чином, в порядку, визначеному\~ст.74-76 ЦПК України\~і суд розглянув справу у його відсутності, на підставі наданих доказів, заочно. 3 особа: [PERSON] надала письмову заяву де просив розглянути справу за її відсутності. Суд, вислухавши позивача, його представника та свідків, дослідивши надані письмові докази, приходить до наступного. Основним наймачем квартирі за адресою [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується копією ордера на жиле приміщення та довідкою КП «Жилкомсервіс». У зазначеної квартири зареєстровано і особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто, сторони по справі. Згідно\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутись до суду з позовом про захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; та своїми правами щодо предмету спору розпоряджається на власній розсуд. За правилом\~ст.71 ЖК України\~при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення на протязі 6 місяців; у разі відсутності за поважними причинами понад 6 місяців, строк може бути продовжений судом. Позивач просив суд визнати [PERSON] втратившим право користування вищезазначеною квартирою, стверджуючи, що він не проживає там без поважних причин з 1993 р. Доводи позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду. Так, свідки [PERSON], [PERSON], які є сусідами позивача та які особисто знайомі зі сім*єю [PERSON], підтвердили суду, що [PERSON] залишив квартиру та декілька десятків років там не проживає; де він знаходиться невідомо; конфліктів з приводу користування житлом між членами цієї сім*ї вони не чули. Як вбачається з наданих документів ( квітанцій, договорів) витрати по утриманню житла несе позивач, також він здійснює догляд за квартирою, ремонтує її та утримує у належному стані. З оглядом на вищевикладене, суд має правові підстави для задоволення позову та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки, останній не проживає в квартирі понад установленого законом терміну ( з 1993 року) без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу №1108/1 житлового будинку по [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 19.11.1999 року та посвідчений на Українській біржі нерухомості за №1108/1 та просила суд визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнав. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 16.09.2014 року діяльність ТБ «Українська біржа нерухомості» припинила свою діяльність. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю учасників процессу, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 19.11.1999 року сторони уклали договір купівлі-продажу № 1108/1, за умовами якого [PERSON] придбала у власність житловий будинок розташований по [ADDRESS], який раніше належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою від 18.05.1972 року та договору дарування, виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою від 13.03.1975 року, р.№2-2395, зареєстрованого в Миколаївському ММБТ від 02.08.1975 року.№944, передавши відповідачу в рахунок покупки суму в розмірі 1000 грн. Даний договір посвідчений на Українській біржі нерухомості. Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими відповідач передав позивачу спірну житловий будинок, а він, в свою чергу, передав останньому визначену грошову суму. На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони за даним договором досягли домовленості щодо усіх його істотних умов та відбулося повне виконання договору, однак посвідчити його нотаріально не уявляється можливим, оскільки право власності на предмет договору зареєстроване за покупцем. Тому слід визнати дійсним договір купівлі-продажу №1108/1 житлового будинку по [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 19.11.1999 року та посвідчений на Українській біржі нерухомості. При цьому за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок розташований по [ADDRESS]. Таким чином вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS], що був укладений 15.08.2001 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений на Універсальній біржі «Південь» за №2757. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю учасників процессу у порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 05.08.2001 року сторони уклали договір купівлі-продажу № 2757, за умовами якого [PERSON] придбала у власність домоволодіння [ADDRESS], яке раніше належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок,, виданого виконкомом Центральної районної ради народних депутатів 29.09.1989 року, зареєстрованого Миколаївським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстровий №5860 від 29.09.1989 року, передавши відповідачу в рахунок покупки суму в розмірі 1900 грн. Даний договір посвідчений на Універсальній біржі «Південь» за №2757. Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими відповідач передав позивачу спірну квартиру, а він, в свою чергу, передав останьому визначену грошову суму. На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони за даним договором досягли домовленості щодо усіх його істотних умов та відбулося повне виконання договору, однак посвідчити його нотаріально не уявляється можливим, оскільки право власності на предмет договору зареєстровано за покупцем. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому слід визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS], що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 05.08.2001 року та посвідчений на Універсальній біржі «Південь» за №2757. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання її особою, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Обґрунтовуючи вимоги вказала, що вона є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON], що є донькою позивачки зареєстрована за вказаною адресою, але починаючи з 2005 року і по даний час в квартирі не проживає, її особистих речей в квартирі немає. Тому позивачка, маючи намір приватизувати квартиру та оформити пільги (субсидію) по оплаті за комунальні послуги, просить визнати [PERSON] особою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоч про день слухання справи була повідомлена належним чином, тому справа розглядається за відсутністю відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог встановлених законом. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з довідки СКП «Наш дім» № 1611 від 02 вересня 2014 року та акту огляду житла № 298 квартира [ADDRESS] є неприватизованою, за вказаною адресою зареєстровані сторони по справі, однак [PERSON] в за вказаною адресою не проживає з 2005 року, її особистих речей в квартирі немає. Інформація про те, що [PERSON] не проживає за зазначеною адресою об'єктивно підтверджується і висновком про результати розгляду матеріалів про безвісне зникнення [PERSON] від 13 грудня 2013 року, винесеним оперуповноваженим СКР Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області на підставі заяви [PERSON] поданої до чергової частини Смілянського МВ УМВС 09 лютого 2013 року. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За таких обставин суд вважає, що відповідачка втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. На підставі ст. 71, 72 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житлом, а саме житловим будинком № 36 по вул. Івасюка в м. Рогатині Івано-Франківської області. Позов обґрунтовує тим, що у вказаному житловому будинку, який належить їй на праві власності, її колишня невістка не проживає без поважних причин більше десяти років. У звязку з реєстрацією її місця проживання у вказаному будинку вона не може оформити субсидію на комунальні послуги. У судове засідання [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в заяві зазначила що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча про час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що власником житлового будинку № 36 по вул. Івасюка в м. Рогатині Івано-Франківської області є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2002 року (а. с. 4). Відповідно до акту обстеження № 319 від 28 жовтня 2015 року та довідки виконкому Рогатинської міської ради від 28 жовтня 2015 року № 4218 [PERSON] не проживає в житловому будинку № 36 по вул. Івасюка в м. Рогатині протягом десяти років (а. с. 10-11). Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] відсутня в спірному житловому будинку понад один рік без поважних причин, а тому її необхідно визнати такою, що втратила право на користування житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житлом, а саме житловим будинком [ADDRESS]. Позов обґрунтовує тим, що у вказаному житловому будинку, який належить [PERSON] на праві власності, [PERSON], її зять, не проживає без поважних причин понад 12 років. Повідомляє, що [PERSON] не підтримує в належному стані займане ним приміщення, не сплачує комунальні послуги та не веде спільного господарства з позивачем. У зв'язку з цим просить задовольнити позов. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіслана йому повістка про виклик була повернуті до суду у зв'язку з відсутністю адресата. В такому випадку, згідно із ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручено [PERSON] належним чином і відповідно до ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Судом встановлено, що власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON], зокрема власником ? частини житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 25.12.2000 року, яке видане на підставі рішення виконкому Нижньолипицької сільської ради від 22.11.2000 року №24 та власником ? частини житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 19.09.2001 року (а. с.5-6). Відповідно до акту та довідки виконкому Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 14 серпня 2015 року № 192 [PERSON] не проживає в житловому будинку [ADDRESS] приблизно 12 років (а. с. 4, 7). Також суд бере до уваги ту обставину, що надіслана [PERSON] повістка про виклик за адресою: [ADDRESS], була повернута до суду з відміткою, що вказана особа за цією адресою не проживає (а. с. 17). Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Статтями 64, 156 ЖК України передбачено, що до членів сім'ї власника будинку належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] відсутній в спірному житловому будинку понад один рік без поважних причин, а тому його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житлом, а саме житловим будинком [ADDRESS]. Позов обґрунтовує тим, що у вказаному житловому будинку, який належить їй на праві власності, її брат [PERSON] не проживає без поважних причин більше чотирьох років. Повідомляє, що з ним не підтримує родинних стосунків. У зв'язку з реєстрацією його місця проживання у вказаному будинку вона не може оформити субсидію на комунальні послуги. Просить задовольнити позов. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, її представник, адвокат Шидзінський І. В., подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав із підстав, наведених у позовній заяві. [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіслані йому повістки про виклик були повернуті до суду у зв'язку з відсутністю адресата. В такому випадку, згідно із ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручено [PERSON] належним чином і відповідно до ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.01.2011 року, витягу про державну реєстрацію прав № 28643930 від 12 січня 2011 року (а. с. 7-8). Відповідно до акту обстеження від 11 вересня 2015 року та довідки виконкому Верхньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 11 вересня 2015 року № 837 [PERSON] не проживає в житловому будинку [ADDRESS] більше чотирьох років (а. с. 9-10). Також суд бере до уваги ту обставину, що надіслані [PERSON] повістки про виклик за адресою: [ADDRESS], були повернуті до суду з відміткою, що вказана особа за цією адресою не проживає (а. с. 19, 33). Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Статтями 64, 156 ЖК України передбачено, що до членів сім'ї власника будинку належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] не є членом сім'ї позивача, крім того відсутній в спірному житловому будинку понад один рік без поважних причин, а тому його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житлом, а саме житловим будинком по вул. Грицая, 32 у м. Рогатині Івано-Франківської області та про зняття його з реєстраційного обліку в цьому будинку. Позов обґрунтовує тим, що у вказаному житловому будинку, який належить [PERSON] на праві власності, [PERSON], її син, не проживає без поважних причин більше 4-х років. В судове засідання [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. [PERSON] у судове засідання не зявився повторно, надіслані йому повістки про виклик були повернуті до суду у звязку з відсутністю адресата. В такому випадку, згідно із ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручено [PERSON] належним чином і відповідно до ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку № 32 по вул. Грицая в м. Рогатин Івано-Франківської області на підставі свідоцтва про право а спадщину від 16 листопада 2006 року (а. с. 4). Відповідно до акту від 10 серпня 2015 року, складеного депутатом Рогатинської міської ради [PERSON] в присутності сусідів: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] більше чотирьох років у звязку з тим, що виїхав закордон (а. с. 6). Також, суд бере до уваги ту обставину, що надіслані [PERSON] повістки про виклик за адресою: вул. Грицая, 32, м. Рогатин Івано-Франківської області, були повернуті до суду з відміткою, що він за цією адресою не проживає (а. с. 20-22). Статтями 64, 156 ЖК України передбачено, що до членів сімї власника будинку належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом та мають взаємні права та обовязки. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] відсутній в спірному житловому будинку понад один рік без поважних причин, а тому його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житлом. Водночас, позов в частині вимоги про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку в будинку не підлягає задоволенню, оскільки згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця\~\~проживання в Україні», судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є самостійною підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Тобто, право позивача на момент розгляду справи не є порушеним і тому не підлягає захисту.

Outcome: partial