Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої спадщину за заповітом прийняв її (позивача) батько [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті останнього відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована в [ADDRESS], призначеної для ведення особистого підсобного господарства, яку [PERSON] заповів їй ([PERSON]). Вона (позивач) та її рідний брат [PERSON] є спадкоємцями померлого за заповітом, спадщину прийняли. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначену земельну ділянку вона (позивач) не може у зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не виготовив неї правовстановлюючий документ. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилася, направила до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила розгляд справи проводити без її участі. В судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, міський голова на адресу суду направив заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника міської ради. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу у відсутності сторін та третьої особи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). З копії спадкової справи № 127/2003 до майна померлої [INFO] року [PERSON] (а.с. 24-30) вбачається, що спадщину після смерті останньої прийняв [PERSON], отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, в тому числі на присадибну земельну ділянку площею 0,25 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в [ADDRESS], яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого Носівською міською радою 18 травня 1998 року на підставі рішення виконкому ради від 27 лютого 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 730. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). В судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт, яким належний йому житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], заповів [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с. 12). Відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач, як особа, яка визначена в заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] З копії спадкової справи № 159/2014 до майна померлого [INFO] року [PERSON] (а.с. 32-38) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті батька. В судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] не зареєстрував за собою у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в [ADDRESS], яка була успадкована ним після смерті дружини, що підтверджується матеріалами справи. З матеріалів справи вбачається, що державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Перевязко Л.М. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 173/02-31 від 11 лютого 2015 року (а.с. 42). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи добуті й досліджені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved