Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом,уточненим в процесі розгляду справи,в якому зазначає, що з 17.08.2012 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] ,від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] З 2015 р.сторони припинили шлюбні відносини та спільного господарства не ведуть,дитина проживає з матір*ю окремо від відповідача,котрий не виконує обов*язку матеріально утримувати дитину і нічим сину не допомагає. Посилаючись на те, що з часу припинення шлюбних відносин дитина знаходиться на її утриманні,відповідач зобов*язаний та має можливість приймати участь в матеріальному забезпеченні сина,однак від цього ухиляється,його доходи мають невизначений розмір та мінливий характер,позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 1500 гр.щомісячно,до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові.Посилалася на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі,сторони мають спільну дитину,проте їх відносини склалися так,що з 2015 р.вона із сином проживають окремо від відповідача.Зважаючи на те,що відповідач зобов*язаний утримувати сина до повноліття,потреби дитини постійно зростають,самостійно вона не може за рахунок власних доходів забезпечити дитину необхідним,а відповідач фізично здоровий,інших утриманців не має,працює неофіційно,однак дитині не допомагає взагалі,просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 1500 гр.щомісячно,до повноліття дитини. Представник позивача адвокат [PERSON]підтримала вимоги свого довірителя з викладених вище підстав. Відповідач [PERSON]В.в судовому засіданні позов не визнав,не оспорював викладених позивачкою обставин щодо їх окремого проживання та відсутність сімейних стосунків.Пояснив,що він не має постійної роботи,заробітки мінливі,за можливості він передавав позивачці кошти для дитини готівкою у тих сумах,які визначав на свій розсуд.На теперішній час він доходів не має взагалі і шукає роботу,тому заявлений до стягнення розмір аліментів сплачувати не зможе. Заслухавши учасників процесу, оцінивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступного. Як встановлено з матеріалів справи, з 17.08.2012 р. позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі,від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] В судовому засіданні сторони підтвердили,що спільне господарство та шлюбні відносини між ними припинені,на теперішній час позивачка з дитиною проживає окремо від відповідача,що підтверджено довідкою про реєстрацію проживання [PERSON]П.з матір*ю. Конституцією України\~проголошено, що сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою\~де визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у частині другій статті 51 основного Закону України зазначається, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1. ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За поясненнями сторін,обов*язки по утриманню дитини на час розгляду справи виконує позивачка,при цьому відповідач не підтвердив жодними доказами виконання обов*язку батька утримувати дитину за час їх окремого проживання. Позивач підтвердила,що з травня 2017 р.і до розгляду справи в суді відповідач одноразово надав їй грошові кошти у розмірі 200 гр. Виконання відповідачем обов*язку утримувати дитину у такий спосіб,із визначенням на його власний розсуд розміру та періодичності сплати коштів на дитину,ставить позивача у залежність від доброї волі відповідача та не відповідає інтересам дитини,а розмір коштів,який за п*ять місяців відповідач виділив на утримання дитини,очевидно є занадто малим для забезпечення потреб дитини. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров*я відповідача,який є працездатним,інших утриманців не має,на обліку як безробітний не перебуває. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України» на 2017 рік встановлено для дитини віком до 6 років прожитковій мінімум з 31.05.2017 р.по 30.11.2017 р.у розмірі 1624 гр.,з 01.12.2017 р.-1700 гр.,обов*язки батьків по утриманню дитини є рівними. Водночас,проживання дитини з матір*ю потребує від неї не тільки матеріального утримання,а й щоденного докладання часу та зусиль для виховання дитини,розвитку її як особистості,лікування і т.ін.,чого відповідач не робить. За таких обставин суд вважає справедливим при визначені розміру аліментів відступити від принципу рівного обов*язку батьків матеріально утримувати дитину та визначити розмір аліментів з відповідача 1000 гр.щомісячно,що за умови участі матері у її утримання може забезпечити дитини мінімальні потреби. Для стягнення аліментів у розмірі 1500 гр.,як про це заявила позивач,підстав не встановлено,оскільки за таких обставин обов*язок утримувати дитину покладається фактично лише на батька,а при недостатності визначеного судом розміру аліментів на забезпечення потреб дитини з урахуванням її віку та потреб, позивач може в подальшому ставити питання про зміну розміру аліментів. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 гр.з вимог про стягнення аліментів ,від попередньої сплати якого позивач звільнена.

Outcome: partial