Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1995 року по 2000 рік. Від шлюбу мають дочку [PERSON], яка на даний час навчається та потребує допомоги, а тому звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання дочки в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дня предявлення позову . Відповідач [PERSON] надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити частково, виходячи із наступного. Згідно свідоцтва про народження серії І-СР №308076 зареєстрованого Носачівською сільською радою Смілянського району Черкаської області та виданого 19 вересня 1996 року позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 07 листопада 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-СР №060917 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Смілянського районного управління юстиції Черкаської області 07 листопада 2000 року (а.с.4). Як вбачається з довідки Національного університету біоресурсів і природокористування України №1061 від 06 вересня 2017 року [PERSON] навчається на І курсі денної форми навчання спеціальність «менеджмент». Дата вступу 1 вересня 2017 року, дата закінчення навчання 30 грудня 2018 року (а.с. 6). Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №6 від 15 травня 2006 року судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як передбачено ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Разом з тим, ст. 200 СК України не встановлений мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину, відтак суд позбавлений можливості визнати його в зазначеному позивачем розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного. Оскільки відповідач позов визнав в частині стягнення з нього аліментів та не заперечує проти його задоволення, такий ґрунтується на вимогах закону, а тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки на період навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку. Так як, позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 640 гривень. На підставі п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial