Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою, мотивуючи її тим, що вона народилася [INFO] в с. Вулканівка Ленінського району Автономної Республіки Крим, де проживала до осені 1990 року, працювала в об'єднанні «Керчрибпром», а потім на Керчинському міськплодоовочкомбінаті. Восени 1990 року вона (заявник) разом із своїм сином та батьком переїхали на постійне місце проживання в с. Софіївка Носівського району Чернігівської області. Після переїзду вона (заявник) без реєстрації постійно проживає в зазначеному селі до цього часу. Вона (заявник) у період з 9 жовтня 1995 року по 23 червня 1997 року працювала в КСП «Софіївка», а з 21 березня по 21 червня 2000 року - в АФ «Прогрес». Паспорт громадянина України вона (заявник) не отримувала, а паспорт громадянина колишнього СРСР - втрачений. Вона (заявник) через свого представника зверталася до Носівського РС УДМС у Чернігівській області з проханням видати паспорт громадянина України, але їй було відмовлено та повідомлено, що видача їй паспорта громадянина України можлива лише після встановлення у судовому порядку факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. [PERSON] просила суд встановити факт її проживання на територрії України, а саме в с. Софіївка Носівського району Чернігівської області, станом на 24 серпня 1991 року. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали з мотивів, які в ній зазначені, та просили задовольнити. У судовому засіданні представник Носівського РС УДМС України в Чернігівській області зазначила, що вимоги [PERSON] визнає та не заперечує проти встановлення цього факту. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що знають заявника із моменту її переїзду на проживання в с. Софіївка Носівського району Чернігівської області, тобто з 1990 року. З осені 1990 року заявник постійно проживає у с. Софіївка Носівського району Чернігівської області, працювала в колгоспі, за межі України не виїжджала. На даний час заявник проживає у селі у будинку її цивільного чоловіка. Вислухавши пояснення заявника, її представника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. З копії свідоцтва про народження (а.с. 5) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Вулканівка Ленінського району Автономної Республіки Крим. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у період з 9 вересня 1987 року по 11 січня 1988 року працювала у Аршинцевому рибообробному філіалу об'єднання «Керчрибпром», з 2 лютого 1989 року по 31 серпня 1990 року - у Керчинському міськплодоовочкомбінаті, з 9 жовтня 1995 року по 23 червня 1997 року - у КСП «Софіївка», з 21 березня по 21 червня 2000 року - у ТОВ АФ «Прогрес» та з 1 липня 2001 року по 23 грудня 2002 року - у СПД «Росава-Агро» Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 6-11). З довідки виконавчого комітету Софіївської сільської ради № 15 від 6 лютого 2018 року (а.с. 14) та акту від 6 лютого 2018 року (а.с. 15) вбачається, що [PERSON], [INFO], не зареєстрована, але дійсно проживає в [ADDRESS]. У судовому засіданні встановлено, що заявник не може документально підтвердити факт її належності до громадянства України у зв'язку з чим їй відмовлено у видачі паспорта громадянина України, що підтверджується повідомленням УДМС України в Чернігівській області від 23 лютого 2018 року (а.с. 13). Добуті по справі докази суд визнає належними та допустимими, такими, що підтверджують факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року. Встановлення цього факту має для [PERSON] юридичне значення так, як надасть їй можливість отримати паспорт громадянина України. Заявник позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначений факт. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява обґрунтована на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved