Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що [INFO] померла її тітка - [PERSON] . У відповідності до заповіту, який був складений та посвідчений 06 червня 1994 року Лютізькою сільською радою Вишгородського району Київської області та зареєстрований у реєстрації за № 31, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, у відповідності до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла позивачу. Після смерті тітки залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1233 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 3221885201:20:298:1045. В липні 2015 року позивач звернулася із заявою до державного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті її тітки. 29 липня 2015 року позивач отримала від приватного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме: на земельну ділянку площею 0,1233 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 3221885201:20:298:1045. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок нотаріусом було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. На підставі викладеного позивач звернулася до суду та просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити із викладених у позові підстав. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). За життя, [PERSON] , склала заповіт, згідно якого, все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все, що буде їй належати на день її смерті, і на нащо за законом матиме право, заповіла у власність [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1233 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 3221885201:20:298:1045. Як вбачається із витребуваної судом копії спадкової справи № 189/2015 заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася [PERSON] . 29.07.2015 року державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Пушняк М.О. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,1233 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 585140, виданого Вишгородським районним відділом земельних ресурсів Київської області 28.07.2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010534200303, кадастровий номер: 3221885201:20:298:1045 (а.с. 92). Однак, у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який залишився після смерті [PERSON] , було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, право власності за спадкодавицею не зареєстровано (а.с. 101). Згідно довідки на нерухоме майно комунального підприємства «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» від 19.05.2015 року № 384, станом на 31.12.2012 року право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано (а.с. 95 зворот) Згідно технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого ТОВ «УКРТЕХЕКСПЕРТ» від 11.09.2018 року на земельній ділянці розташований житловий будинок, загальною площею 61,8 кв.м, житловою площею 36,8 кв.м. Згідно довідки № 477 від 01.08.2015 року, виданої Лютізькою сільською радою Вишгородського району Київської області [PERSON] , про те, що на території Лютізької сільської ради знаходиться її земельна ділянка під будівництво та обслуговування житлового будинку площею 0, 1233 га, на якій розташований житловий будинок 1956 року забудови за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 560 від 19.09.2015 року, виданої Лютізькою сільською радою Вишгородського району Київської області, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з 1956 року належав [PERSON] по день смерті [INFO] . Після його смерті успадкувала будинок [PERSON] ( [PERSON] прізвище змінено на підставі свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 16.12.1970 року, актовий запис № 27), де проживала і була зареєстрована по день смерті [INFO] . Згідно копії будинкової книги, власником домогосподарства за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Однак, за життя спадкодавець належним чином не оформила право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна не провела, що позбавляє можливості позивачу оформити свої спадкові права. У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз`яснень даних у п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Вирішуючи дану справу, суд виходить з того, що в порядку спадкування за заповітом позивач набула право власності на вказане спадкове майно, яке належало її тітці, яка померла і не оформила їх, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину на житловий будинок. Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач після смерті тітки прийняла спадщину, проте оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно відсутні, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім, як зверненням до суду з даним позовом позивач не має можливості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved