Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому посилається на те, що вона як спадкоємниця свого дядька [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Але з'ясувалось, що спадкове майно - житловий будинок по [ADDRESS] у м. Генічеську Херсонської області - знаходиться під арештом. Арешт накладався в зв'язку з тим, що [PERSON], коли працював на Генічеському заводі будматеріалів, в 1964 році взяв на підприємстві позику в сумі 700 крб. на будівництво житлового будинку. Та між ним та підприємством 25.04.1964 р. було укладено договір застави з метою забезпечення виконання зобов'язання за рахунок заставленого майна. позика дядьком виплачена повністю, але арешт з будинку не знятий. Просить звільнити з-під арешту житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав на праві власності [PERSON], [INFO], померлого [INFO] року. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Підтвердила обставини, викладені в позові. Представник відповідача Грицун В.С. позовні вимоги визнав, пояснив, що будь-які відомості щодо арешту такого будинку в міській раді відсутні. Третя особа - реєстраційна служба Генічеського районного управління юстиції Херсонської області - свого представника в судове засідання не направляла з невідомих для суду причин. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вважає можливим розглядати справу без участі представника реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці [ADDRESS] Херсонської області, що підтверджено даними Генічеського бюро технічної інвентаризації (а.с. 6). 25.04.1964 р. на підставі вимоги Генічеського райпромкомбінату на вищевказаний будинок накладено арешт, що підтверджується Реєстром для реєстрації заборон відчуження жилих будинків Генічеської державної нотаріальної контори за період з 25.02.1951 р. по 16.06.1992 року. Арешт майна був накладений у зв'язку з договором застави, укладеним між підприємством та [PERSON], з метою забезпечення виконання зобов'язання - повернення підприємству позики у розмірі 700 крб.. Ця обставина визнається сторонами, а тому вона, відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. [PERSON] позика повернута, що підтверджено квитанціями (а.с. 17). Але арешт з будинку не знятий. Крім того, згідно інформації Генічеської державної нотаріальної контори, за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 05.10.2005 р. Генічеською державною нотаріальною конторою як реєстратором була зареєстрована заборона за № 2459784 на будинок [ADDRESS] Херсонської області, власником якого зазначений [PERSON], на підставі договору застави від 25.04.1964 року. У подальшому на підставі довідки Генічеської міської ради № 5922 від 18.11.2005 року, виданої [PERSON], у якій зазначено, що житловий будинок [ADDRESS] до перейменування в 1967 році знаходився під [ADDRESS] вищевказане обтяження було вилучене 18.11.2005 у зв'язку з перенумерацією. У той же день був зареєстрований арешт нерухомого майна за № 2606723 на житловий будинок [ADDRESS] Аналогічні відомості містяться у витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів (а.с. 13). Судом встановлено, що борг [PERSON] підприємству повернуто, а тому, відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 190 ЦК України (1963 р., який діяв на момент виникнення правовідносин) право застави припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання. [INFO] р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). [PERSON] є племінницею [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про її народження (а.с. 20), де її батьком зазначений [PERSON] (а.с. 20); свідоцтвом про народження [PERSON] та [PERSON], де їх батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19); паспортом позивача, відповідно до якого вона 27.08.1994 р. уклала шлюб, та після шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 14), 06.04.2014 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON]. Крім того, ця обставина визнається сторонами, а тому вона, відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці [ADDRESS] Херсонської області входить до складу спадщини [PERSON], але в зв'язку з тим, що з нього не знято арешт, позивач не може оформити свої спадкові права. Крім того, визнання відповідачем позову приймається судом, оскільки не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, на підставі вищевикладеного та відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved