Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], який приходився їй батьком. Після його смерті відкрилась спадщина на спірну квартиру в житловому будинку ЖБК «Кооператор-4». Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини. Однак оформити право спадщини в установленому законом порядку вона не може, оскільки за життя спадкодавець [PERSON] не оформив свідоцтва про власність на спірну квартиру, хоча у 1984 році повністю сплатив пай, тому вона просить суд визнати за нею право власності на вищезазначену квартиру. В судове засіданні позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими судом про час і місце розгляду справи, не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представники відповідача - Житлово-будівельного кооперативу «Кооператор-4», будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні, що відбулося раніше, проти задоволення позову не заперечував та підтвердив, що дійсно [PERSON] був членом житлово-будівельного кооперативу та повністю сплатив пай. Представник третьої особи - Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до вимог ст.169 Цивільного процесуального кодексу України неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та його представника, представників відповідача та третьої особи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого 08.02.2007 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, [PERSON] помер [INFO], про що в книзі реєстрації смертей 07.02.2007 року зроблено відповідний актовий запис №1309 (а.с.4). Позивач [PERSON] є рідною донькою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Відповідно до довідки №50 від 12.12.2013 року, виданої головою та бухгалтером ЖБК «Кооператор-4», [PERSON] був членом ЖБК «Кооператор-4» та йому на праві приватної власності належала трьохкімнатна квартира [ADDRESS]. Вартість зазначеної квартири у сумі 5101,41 карбованця була повністю ним виплачена у 1984 році (а.с.7). Згідно спадкової справи №655, заведеної 03.08.2007 року після смерті [PERSON], 03.08.2007 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] В матеріалах спадкової справи інші заяви, а також інформація про можливих інших спадкоємців, відсутня. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Євграфової О.М. №4668/02-31 від 25.12.2013 року встановлено, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] у зв'язку з тим, що спадкоємцем не було надано правовстановлювального документа на спадкову квартиру (а.с.9). Таким чином, судом встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], інших спадкоємців за законом першої черги, які б звернулися із заявою про прийняття спадщини, немає, заповітів померлий не залишив. Відповідно до підпункту «б» пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. На підставі ч.3 ст.384 Цивільного кодексу України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця та батьки. На підставі ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінивши докази в їх сукупності та відповідно до ст.ст.15, 48 Закону України «Про власність», що діяв на час виплати паю за квартиру, ст.384 Цивільного кодексу України, суд вважає, що оскільки [PERSON] повністю вніс свій пайовий внесок за спірну квартиру, то набув право власності на неї, а позивач, яка є спадкоємицею за законом першої черги, має право її успадкувати. Суд також вважає, що відповідно до ст.1268 та ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України [PERSON], подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], прийняла спадщину у вигляді квартири [ADDRESS]. Таким чином, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтований і підлягає задоволенню. У зв'язку із тим, що позивач просив не стягувати з відповідача сплачений ним при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved