Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що з 10 серпня 2013 року по 23 квітня 2018 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У даному шлюбі [INFO] в них народився син [PERSON] . Зважаючи на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно та в розмірі, який є недостатнім для забезпечення гідних умов для виховання сина, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним та має дохід від роботи по найму, просить суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] , її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Пояснили, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] , проте платежі є нерегулярними, а після розмови з ним на цю тему, він зажадав, щоб аліменти стягувалися виключно за рішенням суду. Відповідач [PERSON] , його представник [PERSON] позовні вимоги визнали повністю. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). Як вбачається з рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 23 квітня 2018 року (а.с. 4) сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2013 року по 23 квітня 2018 року . З пояснень сторін встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини наряду з позивачкою. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Враховуючи обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ст. 183 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ст. 182 СК України, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров`я відповідача, його матеріальне становище, відсутність інших утриманців, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», визначає аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved