Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного 29 липня 2001 року з [PERSON]. У подружжя є неповнолітні дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову [PERSON] зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери між ними виникали сварки, спроби налагодити сімейні стосунки не дали позитивного результату, подружні відносини фактично припинено, між ними втрачено почуття взаємоповаги. Вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та є неможливе, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, поросить розірвати шлюб. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 29.07.2001 року. У подружжя є неповнолітні дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Як визначено ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні строни не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, їх шлюб носить формальний характер, позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, оскільки втрачені почуття любові та взаємоповаги сторін одне до одного. Враховуючи відносини, які склались між сторонами, фактичне припинення подружніх відносин, позицію відповідача, який поросить розірвати шлюб, та те, що застосовані судом заходи примирення подружжя результатів не дали, суд вважає необхідним шлюб між сторонами розірвати. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved