Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка» про стягнення боргу та розірвання договору. Обгрунтовуючи даний позов вказує на те, що 25.04.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Шарлоточка» було укладено Договір оренди землі від 25.04.2018 року, відповідно умов якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв у строкове платне володіння та користування земельну ділянку площею 2,6280 га, що знаходиться на території Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району за межами населеного пункту, кадастровий номер 2124881800:10:020:0044 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачем було належним чином виконано умови договору, а саме передано ТОВ «Шарлоточка» вищевказану земельну ділянку. Право оренди відповідача за вищевказаним Договором було зареєстроване у встановленому порядку Баранинською сільською радою Ужгородського району 11.06.2018 року (номер запису про право 26608833). Відповідачем ТОВ «Шарлоточка» було допущено порушення умов договору в частині не виконання свої зобов`язань із сплати орендних платежів, починаючи із 01.01.2018 року. Даний факт підтверджується рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16.07.2018 року з розгляду цивільної справи № 308/5982/19 за позовом [PERSON] до ТОВ «Шарлоточка», який вказаний позов задоволено в повному обсязі, а саме стягнуто з ТОВА «Шарлоточка» на користь [PERSON] заборгваність за Договором оренди землі від 25.04.2018 року в розмірі 6097,58грн., з яких 5473-79грн. - заборгованість зі сплати орендних платежів за 2018 рік; 186111,грн.. - інфляційні нарахування; 64,33грн. - три проценти річних від простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України, а також 373,35грн. - проценти за користування грошовими коштами відповідно до ст.536 ЦК України. Однак, відповідач продовжує ухилятися від взятих на себе договірних зобов`язань в частині своєчасності та повноти оплати орендних платежів. Так, на виконання умов договору ТОВ «Шарлоточка» повинно було сплатити оренду плату за 2019 рік в строку до 31.12.2019 року. Однак, станом на день звернення до суду з даним позовом (28.01.2020 року) відповідачем не було сплачено орендні платежів за 2019 рік, у зв`язку з цим, у нього виникла заборгованість за порушення виконання умов договору в розмірі 9793,79грн. Таким чином, має місце систематична несплата орендних платежів в розумінні ст. 141 ЗК України, що згідно умов договору є підставою для розірвання Договору оренди землі від 25.04.2018 року. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з ТОВ «Шарлоточка» на користь [PERSON] суму заборгованості за Договором оренди землі від 25.04.2018 року в розмірі 9793,79грн., розірвати Договір оренди землі від 25.04.2018 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка», а також стягнути з відповідача судові витрати. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України та Ухвали від 13.02.2020 року справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення та участю осіб. Суд констатує, що представником відповідача ТОВ «Шарлоточка» Рішко Я.Я. було надано відзив на позову заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні даного позову. Обгрунтовуючи даний відзив, представник відповідача вказує на те, що не встановлено факту систематичної несплати (два і більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором. Обставини даної справи є інакшими ніж ті, що встановлені під час вирішення попередньої справи, а тому вказану справу належить вирішити відповідно тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає дану справу. Так представник відповідача зазначає про те, що затримка реалізації сільськогосподарської продукції, яку виробляє ТОВ «Шарлоточка», унеможливило виплату орендної плати в строк грошовими готівковими коштами - Товариством було прийнято рішення виплачувати орендну плату Орендодавцям в порядку черги, тобто в перших транш виплат орендної плати потрапили договори, укладені до 2016 року. Протягом 2019 року та до подачі даного позову [PERSON] не зверталася до ТОВ «Шарлоточка» за отриманням орендної плати грошовими готівковими коштами за 2019 рік. У зв`язку з цим, просить суд відмовити в задоволенні даного позову в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві, проти обставин, викладених представником відповідача у відзиві на позовну заяву заперечив в повному обсязі, та просив суд ухвалити рішення яким, що стягнути з ТОВ «Шарлоточка» на користь [PERSON] суму заборгованості за Договором оренди землі від 25.04.2018 року в розмірі 9793,79грн., розірвати Договір оренди землі від 25.04.2018 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка», а також стягнути з відповідача судові витрати, з яких 1686,60грн. сплачений позивачем судовий збір та 6000грн. витрати на професійну правничу допомогу. Представник відповідача Рішко Я.Я. в судовому засіданні проти даного позову заперечила в повному обсязі з підстав наведених у відзиві, просила суд відмовити в задоволенні даного позову. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справу доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно з ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Договір найму (оренди) є оплатним. Згідно приписів ст.1, 13 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Так, судом встановлено, що 25.04.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Шарлоточка» було укладено Договір оренди землі від 25.04.2018 року, відповідно умов якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв у строкове платне володіння та користування земельну ділянку площею 2,6280 га, що знаходиться на території Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району за межами населеного пункту, кадастровий номер 2124881800:10:020:0044 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п.3.1 Договору оренди землі від 25.04.2018 року вказаний договір укладено на сім років. Як вбачається з наявного в матеріалах справи Акту приймання - передачі орендованої земельної ділянки від 25.04.2018 року Орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку цільовим призначенням - «ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яка знаходиться на території Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району. Згідно вимог ст.17 ЗУ «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що право оренди відповідача за вищевказаним Договором було зареєстроване у встановленому порядку Баранинською сільською радою Ужгородського району 11.06.2018 року (номер запису про право 26608833). Дані обставини свідчать про виконання позивачкою взятих на себе зобов`язань за договором оренди від 25.04.2018 року в частині передачі об`єкта оренди. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 762 цього Кодексу за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Також згідно ч. 5 цієї статті плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інакше не встановлено договором. Навіть якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Відповідно до п. 4.1, 4.2 Договору оренди землі від 25.04.2018 року розмір орендної плати становить 9793,79грн. у рік без урахування індексів інфляції. Орендар зобов`язаний виплачувати Орендодавцеві орендну плату один раз у рік у строк до 31 грудня кожного року. Окрім того, п.4.3 Договору оренди землі від 25.04.2018 року передбачено, що Орендар зобов`язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату у грошовій формі. Виплата орендної плати у грошовій формі фіксується Орендарем у платіжних документах, передбачених актом цивільного законодавства. Таким чином, суд констатує, що відповідач ТОВ «Шарлоточка» на виконання умов договору повинно було сплатити оренду плату за 2019 рік в строку до 31.12.2019 року. Однак, станом на день звернення до суду з даним позовом (28.01.2020 року) відповідачем не було сплачено орендні платежів за 2019 рік, у зв`язку з цим, у нього виникла заборгованість за порушення виконання умов договору в розмірі 9793,79грн. Стосовно викладеної обставини представником відповідача про те, що затримка реалізації сільськогосподарської продукції, яку виробляє ТОВ «Шарлоточка», унеможливило виплату орендної плати в строк грошовими готівковими коштами - Товариством було прийнято рішення виплачувати орендну плату Орендодавцям в порядку черги, тобто в перших транш виплат орендної плати потрапили договори, укладені до 2016 року, суд вважає, що така обставина суперечить вимогам ст.ст. 525, 526 та 530 ЦК України. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Окрім того, суд вважати за необхідним наголосити, що представником відповідача в судовому засіданні не заперечувався факт невиплати орендної плати на виконання умов Договору, а також з моменту пред`явлення позивача даного позову до ухвалення рішення у даній справі, за відсутності заперечення щодо невиплати орендної плати, відповідачем не було вчинено жодних дій на погашення наявної у нього заборгованості в розмірі 9793,79грн., тобто на виконання умов Договору оренди землі від 25.04.2018 року. Стосовно вимоги [PERSON] про розірвання Договору оренди землі від 25.04.2018 року, суд констатує наступне. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з приписами ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За змістом статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. За правилами статті 651 ЦК України умовою розірвання договору в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Судом встановлено, що ТОВ «Шарлоточка» вже було допущено порушення умов договору в частині не виконання свої зобов`язань із сплати орендних платежів, починаючи із 01.01.2018 року. Даний факт підтверджується рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16.07.2018 року з розгляду цивільної справи № 308/5982/19 за позовом [PERSON] до ТОВ «Шарлоточка», який вказаний позов задоволено в повному обсязі, а саме стягнуто з ТОВА «Шарлоточка» на користь [PERSON] заборгваність за Договором оренди землі від 25.04.2018 року в розмірі 6097,58грн., з яких 5473-79грн. - заборгованість зі сплати орендних платежів за 2018 рік; 186111,грн.. - інфляційні нарахування; 64,33грн. - три проценти річних від простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України, а також 373,35грн. - проценти за користування грошовими коштами відповідно до ст.536 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на вищевикладене, позивачкою доведена та встановлена судом систематична (два та більше випадків) несплата відповідачем орендної плати, передбаченої договором. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Шарлоточка» умови взятого на себе Договором оренди землі зобов`язання систематично не виконує, що виявилося у несплаті орендних платежів у визначений договором строк, що стало наслідком звернення [PERSON] до суду за захистом своїх прав та інтересів. Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність [PERSON] викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1686,60 грн., а також витрати на витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved