Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів та просить про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2017 року належить квартира [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровані, але з жовтня 2017 року не проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим позивачка не може повною мірою реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Від позивача у судове засідання надійшла заява, згідно якої вона позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, розглядати справу у її відсутності та в разі неявки до суду належним чином повідомлених відповідачів ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи, повідомлялась належним чином, письмові заперечення проти позову не надала. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS], яка згідно договору купівлі-продажу від 27.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] - належить позивачу по справі [PERSON]. У зазначеній квартирі зареєстровані, не проживають відповідачі по справі колишні власники квартири - [PERSON], [PERSON]. Згідно п.3 зазначеного договору купівлі-продажу продавці зобовязані зокрема передати квартиру покупцю для вільного користування і безперешкодного володіння нею у стані що відповідає санітарним та технічних нормам щодо житлових приміщень, зняти з реєстраційного обліку усіх зареєстрованих за вищевказаною адресою осіб у строк до 15 жовтня 2017 року. Однак взяті на себе зобовязання в подальшому не виконали, оскільки відповідачі у справі не знялися з реєстрації. Відсутність [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі говорить про те, що вони добровільно залишили спірне житлове приміщення. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно з п.3 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Згідно п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як вбачається із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У зв'язку з вищевикладеним, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі

Outcome: approved