Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Балаклеївської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує, що згідно погосподарської книги за 1980-1982 роки головою господарства по вулиці Шевченка, 164 в с. Балаклея Смілянського була [PERSON], [INFO], яка проживала одна та була зареєстрована. 07 травня 1984 року в господарство по вул. Шевченка, 164 прописались син [PERSON] [PERSON], [INFO], та його дружина [PERSON], [INFO], що були її відповідно вітчимом та матірю. 07 лютого 1985 року [PERSON] померла, а 06 вересня 1985 року померла мати її вітчима [PERSON], після смерті якої головою господарства по вул. Шевченка, 164 в с. Балаклея став її вітчим - [PERSON] Вона разом із своїм чоловіком здійснювала за ним догляд. Разом вони допомагали йому по господарству, самостійно обробляли земельну ділянку та ремонтували домоволодіння. Вони фактично опікувались ним, оскільки вітчим хворів і не міг самостійно доглядати за садибою. 20 лютого 1993 року помер [PERSON] Вона разом із чоловіком його поховали за власні кошти, хоча у померлого були рідні сестра [PERSON] та рідний брат [PERSON], які проживали у Казахстані. Після смерті [PERSON] брат та сестра прийняли спадщину та отримали 21 серпня 1993 року свідоцтво про право на спадщину на зазначене домоволодіння, але державної реєстрації не здійснили. Тоді ж в серпні 1993 року між нею із одніє сторони та [PERSON] і [PERSON] із іншої було досягнуто усної домовленості про те, що вона буде доглядати за будинком, підтримувати його у належному технічному стані, проводити поточні ремонтні роботи, обробляти земельну ділянку, а вони у свою чергу через 2-3 роки приїдуть та переоформлять спадковий будинок на її імя. Умови цього договору вона виконувала належним чином, проте ні [PERSON] та [PERSON] більше в с. Балаклею Смілянського району не приїздили і їй ніколи не телефонували. Про їхню долю їй невідомо. Таким чином, вона як фактичний господар більше 23 років опікується домоволодінням №164 по вул. Шевченка в с. Балаклея Смілянського району. Тому, відповідно до ч.3 ст. 344 ЦК України просить визнати за нею право власності на це домоволодіння. В письмовій заяві від 01 липня 2016 року №258 сільський голова с. Балаклея Смілянського району позовні вимоги позивачки визнав повністю та просив розгляд справи провести без участі представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Із довідок Балаклеївської сільської ради Смілянського району №№400, 401 від 01 березня 2016 року вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 21 серпня 1993 року за №505 власниками по ? частині житлового будинку з надвірними спорудами №164 по вулиці Шевченка в с. Балаклея Смілянського району стали сестра померлого 20 лютого 1993 року [PERSON] [PERSON] та брат [PERSON]. За даними комісійного акту мешканців с. Балаклея від 13 квітня 2016 року [PERSON] доглядала за хворим вітчимом [PERSON], який жив одиноко та був власником домоволодіння №164 по вулиці Шевченка в с. Балаклея. Після його смерті 20 лютого 1993 року [PERSON] поховала його за власний кошт, а після цього і по сей день опікується цим домоволодінням: проводить ремонтні роботи, обробляє присадибну земельну ділянку, сплачує поточні платежі. Дана інформація підтверджується довідкою Балаклеївської сільської ради №632 від 15 квітня 2016 року. Згідно відповіді Смілянської державної нотаріальної контори №790 від 26 квітня 2016 року після смерті [PERSON] заводилася спадкова справа, а 20 серпня 2013 року видане свідоцтво про право на спадщину, але згідно довідки керівника Смілянського відділку КП ЧООБТІ №54 від 28 квітня 2016 року станом на 01 січня 2013 року право власності на домоволодіння №164 по вулиці Шевченка в с. Балаклея не зареєстроване. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали суду, що рідні сестра та брат померлого [PERSON] [PERSON] та [PERSON] більше 20 років тому доручали позивачці доглядати за спадковим домоволодінням №164 по вулиці Шевченка в с. Балаклея. Після чого виїхали на постійне місце свого проживання в Казахстан і з того часу цим домоволодінням не цікавляться. Увесь цей час за домоволодінням доглядає [PERSON], ремонтує, обробляє присадибну земельну ділянку, сплачує комунальні послуги. За таких обставин, відповідно до положень ч.3 ст. 344 ЦК України, за позивачкою слід визнати право власності на домоволодіння №164 по вулиці Шевченка в с. Балаклея Смілянського району. На підставі наведеного, ч.3 ст. 344 ЦК України,

Outcome: approved