Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Новодністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . 05.08.2011 року шлюб між ними розірвано. Упродовж останніх шести років відповідач взагалі не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться його навчанням, не відвідує навчальний заклад, взагалі не провідує дитину. Матеріальної допомоги на утримання сина майже не надавав. Вихованням дитини займається лише вона, а з 2018 року у вихованні їй допомагає її чоловік [PERSON] , з яким вона одружилася. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки передбачені законом та моральними засадами суспільства. Він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною. Крім того, відповідач 26.12.2018 року звернувся до приватного нотаріуса Сокирянського нотаріального округу Банковської О.Б., де оформив нотаріально посвідчену заяву до компетентних органів про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] , яку подано на розгляд виконавчого комітету Новодністровської міської ради як органу опіки і піклування про доцільність позбавлення його батьківських прав. Просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] та представник позивачки - адвокат Батраков М.Ю. у підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, в яких просили суд справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, проте направив на адресу суду заяву, якою позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглянути без його присутності. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Новодністровської міської ради в судове засідання також не з`явилася, однак секретар міської ради Цимбалюк Н. подала на адресу суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила розглянути справу без її присутності. Згідно ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав, передбачених ч.4 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступні обставини. [PERSON] є батьком малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 08.08.2018 року Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , повторно виданого 11.09.2018 року Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 05.08.2011 року. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, між [PERSON] та [PERSON] , 29.11.2018 року зареєстровано шлюб за актовим записом №40. Згідно копії довідки Новодністровської міської ради №5631 від 13.12.2019 року встановлено, що [PERSON] є членом сім`ї, яка складається з осіб, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , 2006 року народження - сина, [PERSON] , 2011 року народження - сина, [PERSON] , 2019 року народження - доньки, [PERSON] , 1978 року народження - чоловіка. З інформації Сокирянського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) вбачається, що у період з 2016-2019 року на виконанні у відділі перебував виконавчий лист №2/722/166/16, виданий 30.06.2016 року Сокирянським районним судом Чернівецької області про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , жителя с.Ожеве Сокирянського району Чернівецької області на користь [PERSON] , [INFO] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 25.02.2016 року і до повноліття дитини. 16.12.2019 року державним виконавцем на підставі п.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із зверненням стягувачки з письмовою заявою про повернення виконавчого документа без подальшого виконання винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та разом із виконавчим листом рекомендованою поштовою кореспонденцією направлено на адресу: [ADDRESS] . Згідно копії заключення ЛКК №580 від 18.12.2019 року [PERSON] , [INFO] , здоровий. Копією характеристики Новодністровської загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів встановлено, що вихованням [PERSON] опікуються мати [PERSON] та бабуся [PERSON] . Батько [PERSON] не цікавиться його навчанням і вихованням, не підтримує зв`язок із класним керівником. З копії акту обстеження матеріально-побутових умов від 19.12.2019 року, складеним начальником служби у справах дітей [PERSON] , фахівцем І категорії НМЦСССДМ [PERSON] та головним спеціалістом служби у справах дітей [PERSON] вбачається, що під час інспектування в квартирі були мати, [PERSON] та донька [PERSON] . У приміщенні квартири євроремонт, кімнати умебльовані, облаштовані всіма зручностями. У сім`ї доброзичлива, дружня атмосфера. Зауважень щодо матеріально-побутових умов не має. Вихованням дітей, зокрема [PERSON] займається мати, а матеріально забезпечує теперішній чоловік [PERSON] . Згідно копії заяви, нотаріально засвідченої приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковською О.Б. від 26.12.2018 року встановлено, що [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківський прав на свого сина - [PERSON] , [INFO] . Пізніше в даній заяві вчинено виправлення року народження [PERSON] : «2014» виправлено на «2006», яке посвідчено підписом та печаткою приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковської О.Б. Виконавчий комітет Новодністровської міської ради №10/1 від 15.01.2020 року прийняв рішення підготувати висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавленні батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У копії висновку виконавчого комітету Новодністровської міської ради як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] №120 від 17.01.2020 року зазначено, що виконавчий комітет Новодністровської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, предметом доказування по даній справі є належність виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина [PERSON] . Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. У відповідності до ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як вбачається з роз`яснень, які містять в п.18 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки судом з достовірністю встановлено, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться матеріальним, моральним та духовним життям сина, не цікавиться його навчанням та розвитком, що у сукупності суперечить інтересам дитини. За таких обставин, суд визнає за можливе прийняти визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved