Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,0572 га - кадастровий номер 4621883700:05:000:0187, площею 0,6266 га - кадастровий номер 4621883700:06:000:0020, площею 0,6064 га - кадастровий номер 4621883700:06:000:0021, площею 0,6970 га - кадастровий номер 4621883700:05:000:0186, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Коропецької сільської ради Золочівського району Львівської області. Дані земельні ділянки її батько успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та на які йому приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Папірянською О.О. було видано свідоцтва про право на спадщину за законом. Окрім того, батькові позивача належала земельна ділянка, яка була надана йому у власність, на підставі розпорядження голови Золочівської РДА № 297 від 16.02.2004 року та зареєстрована за ним, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 000396, зокрема, земельна ділянка площею 1,8153 га, яка складається із двох земельних ділянок : площею 1,0823 га - кадастровий номер - 4621883700:05:000:0185, площею 0,7330 га - кадастровий номер - 4621883700:06:000:0022, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Коропецької сільської ради Золочівського району Львівської області. Спадщину після смерті свого батька позивач прийняла, оскільки проживала та була зареєстрована разом з батьком на день його смерті. За життя її батько заповіту не склав. Маючи намір оформити право на спадкові земельні ділянки після смерті батька, вона звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом їй у цьому було відмовлено, оскільки оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спірне спадкове майно, відсутні. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернулася до суду з даним позовом. В підготовче засідання позивач не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , доводиться дочкою [PERSON] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу, та відповідно ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,0572 га - кадастровий номер 4621883700:05:000:0187, площею 0,6266 га - кадастровий номер 4621883700:06:000:0020, площею 0,6064 га - кадастровий номер 4621883700:06:000:0021, площею 0,6970 га - кадастровий номер 4621883700:05:000:0186, які він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину за законом від 29.05.2018 року, а також земельна ділянка площею 1,8153 га, яка складається із двох земельних ділянок : площею 1,0823 га - кадастровий номер - 4621883700:05:000:0185, площею 0,7330 га - кадастровий номер - 4621883700:06:000:0022, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Коропецької сільської ради Золочівського району Львівської області, яка належала йому, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 000396. З витягу зі спадкового реєстру № 62617581 від 25.11.2020 року, інформація в спадковому реєстрі після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня, що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців першої черши не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Довідкою № 38 від 14.01.2021 року, виданою Поморянською селищною радою Золочівського району Львівської області, підтверджується, що позивач [PERSON] , [INFO] , спадщину після смерті свого батька прийняла, оскільки проживала та булла зареєстрована з ним на день його смерті. Останнім місцем проживання [PERSON] , який помер [INFO] , було [ADDRESS] . З аповіт від його імені в сільській раді не посвідчувався. Заборон та арештів на належні йому земельні ділянки, немає. Факт реєстрації позивача разом з батьком також підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 4625-1624788-2018 від 16.05.2018 року, згідно якого [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 22.03.1986 року зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1263 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУкраїни від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна свого батька, як спадкоємець за законом першої черги, спадщину прийняла, відсутність інших спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved