Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною заявою, яку мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Останній заповіту не складав, а тому спадщину за ним прийняла заявниця, оскільки весь час та на момент смерті проживала у спадковому будинку, була його єдиним піклувальником, матеріально забезпечувала батька та здійснила поховання такого, а також її мати та брат, які на момент смерті батька також разом проживали з ним. Однак практично відразу після смерті батька [INFO] померла і мати - [PERSON] , а в цьому році - [INFO] помер і її брат - [PERSON] . Більше за вищевказаною адресою на день смерті брата ніхто не проживав та не був зареєстрований. [PERSON] доглядала за батьком, оскільки мати важко хворіла, після смерті батьків і до сьогоднішнього дня веде догляд за домогосподарством, поховала таких та рідного брата, так як він був самотнім. Однак, коли з метою оформлення права на спадщину заявниця звернулася до нотаріуса, така повідомила, що оскільки вона не зареєстрована за адресою знаходження спадкового майна, а також у встановлений закон строк заяву про прийняття спадщини після смерті батьків не подавала, тому вважається такою, що не прийняла спадщину і свідоцтво про право на спадщину на майно її померлих батьків нотаріус видати не можу. Проте з таким висновком заявниця не погоджується, при цьому посилаючись на довідки Тур`я-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області №200 та №201 від 01 лютого 2019 року, №562 та №563 від 16 травня 2019 року, №688 від 03 липня 2019 року, та свідків [PERSON] та [PERSON] . Оскільки на даний час заявниця, як власник, бажає скористатися належним їй правом розпорядження своїм майном, однак через вищевказані обставини позбавлена такої можливості, а тому просить суд встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи - Тур`є-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатській області також не з`явився, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, при цьому проти вимог заявниці не заперечує. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Т.-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області від 06 лютого 2004 року, актовий запис №07. Також встановлено, що заявниця [PERSON] на час смерті батька - [PERSON] , постійно проживала разом з ним без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка Тур`є-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області №688 від 03 липня 2019 року. Разом з цим встановлено, що заявниця [PERSON] проводила поховання батька [PERSON] , здійснювала догляд за своєю матір`ю [PERSON] , яка хворіла та померла [INFO] і також провела поховання останньої та брата - [PERSON] , який помер [INFO] , про що свідчить довідка №562 від 16 травня 2019 року, видана Тур`є-Бистрянською сільською радою Перечинського району Закарпатської області. Крім цього встановлено, що заявниця [PERSON] з метою оформлення права на спадщину звернулася до нотаріуса, однак отримала відмову, у зв`язку з тим, що місцем її реєстраціє є [ADDRESS] , а також те, що нею не було подано заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк. Так, відповідно до ч.1 та п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 Постанови Пленуму ВСУ №7 « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Згідно роз`яснень, які містяться у п.23 цієї ж Постанови Пленуму ВСУ №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Разом з цим, відповідно до ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно ст.ст.2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що заявниця [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , а також того, що спору у даному питанні не має, а тому суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити. Тому,

Outcome: approved