Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 21 вересня 2017 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та\~ спорудами\~ № 5\~ по\~ вул.\~ Пушкіна\~ в\~ м. Перечин Закарпатської\~ області. [PERSON] ще за життя склав заповіт, яким належний йому житловий будинок та земельну ділянку заповів їй, своїй доньці. Оскільки вона фактом спільного проживання прийняла спадщину, однак нотаріусом в оформленні такої їй було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на спадковий будинок, тому просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 05 червня 2018 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON]. Ухвалою суду від 12 грудня 2018 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем даного позову та продовжено судовий розгляд. Цього ж дня ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.40 год. 19 грудня 2018 року. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник Перечинської міської ради Закарпатської області як відповідача в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вирішення такої залишив на розсуд суду. У судове засідання третя особа [PERSON] не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 21 вересня 2017 року помер батько [PERSON] та чоловік [PERSON] [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 235478, виданим Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 22 вересня 2017 року (а. с. 8-11, 12, 13, 15). Також встановлено, що згідно довідки виконкому Перечинської міської ради Закарпатської області № 955 від 15 травня 2018 року [PERSON], який помер 21 вересня 2017 року, був головою домогосподарства № 5 по вул. Пушкіна в м.Перечин Закарпатської області (а. с. 30). Крім цього встановлено, що [PERSON] на випадок смерті житловий будинок та земельну ділянку № 5 по вул. Пушкіна в м. Перечин Закарпатської області заповів своїй доньці [PERSON], про що свідчить заповіт від 01 вересня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 456 (а. с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1241 цього Кодексу малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до довідки Перечинської міської ради Закарпатської області № 1288 від 05 червня 2018 року на момент смерті [PERSON] разом з ним в будинку № 5 по вул.Пушкіна в м. Перечин Закарпатської області були зареєстровані, зокрема його донька [PERSON], [INFO], та дружина [PERSON], [INFO] (а. с. 44). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 52031422 від 23 травня 2018 року та повідомлення Перечинської міської ради Закарпатської області вих. № 795/01-13 від 22 травня 2018 року спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON], який помер 21 вересня 2017 року, відсутня (а. с. 38, 39-40). Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що [PERSON] та [PERSON] фактом спільного проживання із спадкодавцем прийняли спадщину, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовилися від неї, [PERSON] як непрацездатна вдова [PERSON] має право на обов'язкову частку на його майно, а саме половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за покійним чоловіком за законом (1/2 : 2 = 1/4), тому [PERSON] як спадкоємець за заповітом успадкувала тільки 3/4 частини спадкового майна за покійним батьком. Разом з цим, відповідно до повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 57/01-16 від 01 червня 2018 року позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем [PERSON], який помер 21 вересня 2017 року, оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок № 5 по вул. Пушкіна в м. Перечин Закарпатської області, відсутній (а. с. 42). Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Отже, враховуючи вищенаведене та те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: partial