Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із цим позовом, мотивуючи його тим, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими було розірвано 22 серпня 2013 року. Після розірвання шлюбу батьки стали проживати окремо, вона (позивач) залишилася проживати з матір`ю. 20 березня 2019 року їй (позивачу) виповнилося 18 років, але вона продовжує навчатися в 11 класі Рівчак-Степанівської НВК «ЗНЗ-ДНЗ» І-ІІІ ступенів. Після закінчення навчання у школі вона (позивач) планує навчатися у вищому навчальному закладі. У зв`язку із навчанням вона (позивач) потребує матеріальної допомоги. Відповідач має постійне місце роботи, отримує дохід, може надавати матеріальну допомогу, але добровільно цього не робить. [PERSON] просила суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до 18 років), починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, просив розгляд справи проводити без його участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника сторін, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про народження (а.с. 5) вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У судовому засіданні встановлено, що станом на день звернення до суду з цим позовом [PERSON] навчалася в 11 класі Рівчак-Степанівського НВК «ЗНЗ-ДНЗ» І-ІІІ ступенів, що підтверджується довідкою № 01/15 від 15 березня 2019 року (а.с. 9). З довідки Національного авіаційного університету № 535/12 від 19 вересня 2019 року (а.с. 18) вбачається, що [PERSON] навчається на І курсі денного відділення Факультету лінгвістики та соціальних комунікацій Національного авіаційного університету. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр: з 1 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON] , позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти в частці від заробітку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про громадянство України» визначено, що дитиною є особа віком до 18 років. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] виповнилося 18 років, а тому вимога позивача в частині встановлення мінімального розміру аліментів на рівні 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище, як дочки так і батька, працездатний вік відповідача, наявність постійного місця роботи та приходить до висновку про те, що з відповідача необхідно проводити стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання дочки. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial