Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті її батька [PERSON] [INFO] року в м.Керчі Автономної Республіки Крим (Україна). В обґрунтування своєї заяви зазначає, що [INFO] року в м.Керчі помер її батько - [PERSON] Батько був власником 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Звернувшись до нотаріуса, щоб оформити свої права на спадкове майно, вона надала свідоцтво про смерть батька, видане державними органом Російської Федерації, в якому вказане місце смерті [PERSON] - Російська Федерація Республіка Крим. Їй було роз'яснено, що даний документ, як виданий непередбаченим законом органом, є недійсним та не створює правових наслідків. В зв'язку з наведеним у реєстрі відсутній актовий запис про смерть [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити. Заінтересовані особи - Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції та Сьома Львівська державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, не направили в суд своїх представників, при цьому до суду подано заяви за підписом начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану і завідувача нотконтори, в яких вони просять проводити розгляд справи за відсутності їхніх представників. Заслухавши пояснення заявника, показання свідка [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.11.1974 року (а.с. 6) заявник народилася [INFO] року, її батьками значаться [PERSON], [INFO], та [PERSON]. 28.04.1993 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.04.1993 року (а.с.7). Також встановлено, що батьки заявника у 2004 році придбали старенький будинок по [ADDRESS], де жили з березня по грудень, тоді як взимку проживали у м.Львові. У 2014 році батьки заявника також перебували у Криму в м.Керчі, де [PERSON] захворів і помер у лікарні [INFO] року. Дане підтверджується поясненнями заявника, показаннями свідка - дружини померлого [PERSON], а також даними довідки про причину смерті № 641 від [INFO] року, виданої Керченським відділенням Кримської республіканської судово-медичної експертної установи на бланку довідки до форми №106/О, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09.08.2006 року №545, згідно якої [PERSON], [INFO], помер [INFO] року. Між тим, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщоці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Із свідоцтва про право власності на квартиру від 05.08.1996 року вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Як встановлено, [PERSON] мала намір оформити спадщину після смерті батька. При зверненні в Сьому Львівську державну нотаріальну контору [PERSON] подала свідоцтво про смерть [PERSON], видане державними органом Російської Федерації, в якому вказана дата смерті [PERSON] [INFO] року і місце смерті - Російська Федерація Республіка Крим (а.с.4), на що отримала роз'яснення нотаріуса, що таке свідоцтво є недійсним згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (а.с. 9). Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті …. проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Оскільки заявник [PERSON], яка є громадянкою України, зареєстрована та проживає у м.Львові; її батько - [PERSON], [INFO], також був громадянином України та проживав на тимчасово окупованій території України - в м.Керч Автономної Республіки Крим, де помер [INFO] року у лікарні, про що була видана довідка про причину смерті; видане органом державної влади Російської Федерації свідоцтво про смерть згідно згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання дочкою померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України - [PERSON] необхідно встановити факт смерті її батька [PERSON] на тимчасово окупованій території України - в м.Керч Автономної Республіки Крим, що необхідно для оформлення спадщини.

Outcome: approved