Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільшанської сільської\~ради Дворічанського\~району Харківської\~областіпро визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Свого часу її батько [PERSON] у 1964 році побудував вказаний житловий будинок разом з надвірними будівлями за вищевказаною адресою, але не зареєстрував його органах БТІ та не отримав свідоцтво про право власності. Право власності на цей житловий будинок з надвірними будівлями не було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями не видавався. За життя батько заповіту не склав. Спадщину [PERSON] прийняла, подавши відповідну заяву до Дворічанської держнотконтори. Однак, їй через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок на ім`я померлого державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, пов`язаних з оформленням спадщини за законом після смерті [PERSON] . В зв`язку з цим, позивач просила\~суд визнати\~за нею\~право власності\~на житловий\~будинок разом\~з надвірними\~будівлями,\~як за\~спадкоємцем за\~законом після\~смерті батька [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд розглянути справу в її відсутності. Представник відповідача Вільшанський сільський голова Дворічанського району Харківської області Мараховський С. В. в підготовче судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив слухати справу в його відсутність. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним і витребуваних ухвалою суду за його клопотанням доказів встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.05.1961, [PERSON] народилася [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а. с. 15). Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.1987, [PERSON] та [PERSON] 29.06.1995 уклали шлюб, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 17). Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.12.1988, [PERSON] та [PERSON] .02.1988 розірвали шлюб, після розірвання шлюбу [PERSON] залишила прізвище [PERSON] (а. с. 16). Відповідно до свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.02.1992, [PERSON] та [PERSON] 22.02.1992 уклали шлюб, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 14). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 травня 2017 року, [PERSON] помер [INFO] (а. с. 8). Після смерті [PERSON] залишився житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 02-30/702 від 17.04.2019, виданої виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, згідно з записами в погосподарській книзі за 2016-2020 роки головою домогосподарства по день смерті [INFO] рахувався [PERSON] (а. с. 10). Згідно з довідкою № 02-30/704 від 17.04.2019, виданої виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] по день смерті. Спадкоємцями першої черги є його доньки: [PERSON] та [PERSON] . Дружина померлого [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.03.2003) (а. с. 11,13). [PERSON] у своїй заяві від 13.12.2018 до приватного нотаріуса зазначила, що спадщини не приймала та на неї не претендує (вказана заява зареєстрована у Дворічанській державній нотаріальній конторі 24.01.2019 за № 52/02-14) (а. с. 12). Право власності на вищезазначений житловий будинок не було зареєстроване за життя померлим [PERSON] в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ на житловий будинок не видавався, оскільки закон, який існував до 01 січня 2004 року, не передбачав державної реєстрації права власності. Право власності на житловий будинок підтверджував запис в погосподарській книзі виконкому сільської ради в особовому рахунку. Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 112\\5, а саме пункту 40, в якому вказано, що в погосподарській книзі в розділі ІУ «Споруди, які є особистою власністю господарства» записуються дані про житловий будинок, назви інших будівель, рік їх збудування, та характеристика будинку, споруд, підстави виникнення права власності, вид права власності. Згідно з постановою Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 374/02-31 від 10 квітня 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок по [ADDRESS] на ім`я померлого. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При розв`язанні даного спору, враховуючи, що спірні цивільні правовідносини, пов`язані з набуттям [PERSON] права власності на зазначений житловий будинок, виникли до 1 січня 2004 року, згідно вимог Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, суд застосовує норми ЦК України від 18.07.1963. А до спірних цивільних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням вказаного житлового будинку, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід застосовувати правила книги шостої Цивільного кодексу України, оскільки спадщина відкрилася після набрання чинності цим кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 р.), право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Однією із форм власності є приватна (ч. 4 ст. 86 ЦК). Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про власність» (в редакції 1991 р.), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, одним із об`єктів приватної власності є житловий будинок. Згідно з відомостями погосподарського обліку Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, головою домогосподарства житлового будинку, розташованого за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~по день\~смерті рахувався\~ [PERSON] (довідка Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-30/702 від 17.04.2019). Таким чином, належність на праві приватної власності житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, підтверджується записами з погосподарської книги Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, технічним паспортом на житловий будинок від 25 лютого 2019 року, виготовленим КП «Дворічанське бюро технічної інвентаризації». Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла донька [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи за № 267/2017, наданої державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області. Згідно зі ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач скористався зазначеним правом, але постановою державного нотаріуса Дворічанської держнотконтори № 374/02-31 від 10.04.2019 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок на ім`я померлого. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо внести відомості до Державного реєстру прав щодо вказаного житлового будинку, належного батьку позивачки, що дало б можливість їй отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після його смерті в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями в порядку спадкування в судовому порядку. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Таким чином, згідно зі ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] право власності на зазначене домоволодіння перейшло до позивача. За таких обставин, згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, згідно\~ вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд розяснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved