Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, [INFO] року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак нотаріус не взмозі видати свідоцтво про право власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому змушена звернутися до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник Смілянської міської ради Черкаської області в судове засідання не з'явився надіслав до суду заяву в якій справу просить розглядати без участі представника відповідача, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області (а.с.4). Як вбачається із заповіту посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Пешехоновою А.В. 13 грудня 1999 року, який на день смерті не змінений та не скасований, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON].(а.с.5). Відповідно до довідки Смілянського відділу комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 17 липня 2017 року №705-о, станом на 1 січня 2013 року квартира [ADDRESS] зареєстрована в Смілянському відділку КП ЧООБТІ за [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки СКП «Наш дім» №1420 від 1 липня 2016 року [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 7). З постанови державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори Компанієць О.Г. від 2 листопада 2017 року вбачається, що після смерті [PERSON] на підставі заяви поданої [PERSON] заведена спадкова справа №901/2002, однак в зв'язку з неподанням останньою правовстановлюючих документів на квартиру нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 11). Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільний кодекс України в редакції 2004 року такий застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особа яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 ЦК України визначено, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Постановою державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори Компанієць О.Г. від 2 листопада 2017 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с.11). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з тим, відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнав позов та не заперечує проти його задоволення, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а невизнане право позивача захисту в судовому порядку, шляхом визнання права власності на спадкове майно, а саме квартиру. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved