Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що з 05 серпня 1995 року позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У даному шлюбі в них народилося троє синів, один з яких - [PERSON] , [INFO] , є неповнолітнім. [PERSON] навчається на 2 курсі Волинського обласного ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Небесної Сотні, де стипендію не отримує. Зважаючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сім`ї не надає і надавати у добровільному порядку відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки є працевлаштованим та має стабільний грошовий дохід, позивачка просить суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути понесені нею витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що постійно надає матеріальну допомогу сім`ї, що підтверджується квитанціями про перерахування коштів на картковий рахунок старшого сина [PERSON] та квитанціями про оплату комунальних послуг за адресою місця проживання позивачки та дітей, тому вважає, що підстав для стягнення аліментів немає. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 8). Як вбачається із записів у паспорті позивачки (а.с. 5-6) та підтверджено поясненнями відповідача сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 1995 року. Дитина проживає з матір`ю, що встановлено з довідки Камінь-Каширської міської ради Волинської області від 27.02.2020 року № 1508 (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини наряду з позивачкою. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Враховуючи обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ст. 183 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд керується вимогами статті 182 СК України та, зокрема, бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Таким чином, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров`я відповідача, його матеріальне становище, наявність стабільного доходу, відсутність інших утриманців, а також ту обставину, що обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини до пред`явлення даного позову він загалом виконував, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», визначає аліменти в розмірі 1/12 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір та на користь позивачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial