Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Лиманської Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на право на земельну частку (пай), третя особа - відділ у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що свого часу вона отримала сертифікат серії ХР №0072743, на право на земельну частку (пай), яка розташована та території Лиманської Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області, але втратила його. При зверненні до відділу у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про видачу дубліката сертифіката їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з заявою про визнання права на право на земельну частку (пай). Позивач в судове засідання не зявилася, надавши заяву в якій повністю підтримала позовні вимоги і просила слухати справу в її відсутність. Представник Лиманської Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій не заперечував щодо задоволення вимог, викладених в позовній заяві, просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник відділу у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, просив суд розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з довідкою відділу у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №29-20-0.23,17-57/108-17 від 29 березня 2017 року, відповідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) обліковується запис про реєстрацію та видачу сертифікату ХР № 0072743 від 18 лютого 1997 року, реєстраційний № 618 на імя [PERSON]. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно з ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права на право на земельну частку (пай) в судовому порядку. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна має право предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин справи, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову.

Outcome: approved