Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин, заінтересована особа Чернівецька міська рада. В заяві посилається на те, що [INFO] померла її бабуся по маминій лінії [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина. Враховуючи, що інших спадкоємців окрім неї немає, 10 серпня 2015 року Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою за її заявою відкрито спадкову справу №504/2015. За отриманням свідоцтва про право на спадщину вона звернулась до нотаріальної контори 22 жовтня 2018 року. Однак, 24 жовтня 2018 року державним нотаріусом Зелізко Ю.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявником не підтверджено родинні відносини з бабусею, так існують розбіжності у свідоцтвах про народження її мами [PERSON] та її, а саме: її прізвище у свідоцтві про народження зазначено « [PERSON] » та вказана мама - [PERSON] . У той же час, у свідоцтві про народження мами її прізвище зазначено « [PERSON] ». Виправити описку в документах наразі немає можливості оскільки її мама померла [INFO] . При цьому, нею оформлено свідоцтво про право на спадщину за законом після її смерті. У вказаному свідоцтві серед іншого зазначено, що вона, [PERSON] , є донькою [PERSON] . Слід зауважити, що у всіх маминих документах протягом життя вона завжди зазначалась як [PERSON]. Звертає увагу також на те, що у свідоцтві про народження її мами, прізвища її батьків зазначено [PERSON] та [PERSON] . Отже, враховуючи, що дитині у відповідності до вимог законодавства надається прізвище батьків, зрозуміло, що написання прізвища її мами як [PERSON] - це звичайна технічна помилка. Дану помилку вона мала намір усунути через органи реєстрації актів цивільного стану Луганської області, де було здійснено актовий запис про народження її мами. Однак, із відповіді Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 11.05.2019 вбачається, що всі примірники актових записів та архівні документи за 1938 рік знаходяться на тимчасово окупованій території і доступу до них немає. Окрім того, вказує не може надати і свідоцтво про шлюб батьків, оскільки воно втрачено. Зокрема, шлюб її батьками укладено 27 квітня 1963 року в Кіровському райвідділі РАЦС м.Баку (Азербайджан), а 1 червня 2004 року - розірвано Чернівецьким РАЦС. Однак, на її звернення до органів РАЦС щодо надання дублікату свідоцтва про шлюб батьків, їй надали лише витяг щодо актового запису про шлюб, постанову про розірвання шлюбу та свідоцтво про розірвання шлюбу. Інших документів отримати немає можливості, оскільки вони зберігаються в органах реєстрації актів цивільного стану Азербайджану, які на запити української сторони надають лише витяги про актовий запис. Наведені вище обставини перешкоджають їй оформити спадщину, яка відкрилась після смерті бабусі. Просить встановити юридичний факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник заявника захисник Герегова Н.І. до початку розгляду справи, спрямувала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у її та заявника відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті представник [PERSON] спрямувала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити у відсутність їх представника та прийняти рішення на користь заявника. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в справі докази, надавши оцінку всім в сукупності та кожному окремо доказам та аргументам заявника, а також враховуючи позицію заінтересованої особи які вимоги заяви підтримали, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся заявниці [PERSON] в м.Чернівці у віці 96 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. [INFO] померла мати заявниці [PERSON] в м.Чернівці у віці 76 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2018 року спадкоємцем трикімнатної квартири [ADDRESS] , [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] є її донька [PERSON] , [INFO] , тобто у вказаному свідоцтві зазначено, що [PERSON] , є донькою [PERSON] (а.с.12). Заявник [PERSON] 22 жовтня 2018 року звернулась до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Згідно постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії №1661/02-31 від 24ю.10.2018 року, державний нотаріус Ю.В.Зеліско постановила, відмовити спадкоємцю [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлій [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що нею не подано документів, що підтверджують родинні відносини між нею та спадкодавцем [PERSON] . А саме, у свідоцтві про народження мами заявниці [PERSON] її прізвище зазначено як « [PERSON] », а прізвище заявниці у свідоцтві про народження зазначено « [PERSON] » та вказана мама - [PERSON] (а.с.13). Згідно свідоцтва про народження заявниці, її батьками вказані на російській мові: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження матері заявниці, вона вказана російською мовою як « [PERSON] », її батьки зазначені російською мовою як: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] » (а.с.8). Як вбачається з відповіді Головного територіального управління юстиції у Луганській області № б/н від 25.04.2019 року, всі примірники актових записів та архівні документи за 1938 рік знаходяться на тимчасово окупованій території і доступу до них немає (а.с.14). Крім цього, як вбачається з трудової книжки, свідоцтва про здобуття освіти, довідки про роботу, мати заявниці зазначена як [PERSON] (а.с.18-20). А також, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, 01.06.2004 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Таким чином, враховуючи, що дитині у відповідності до вимог законодавства надається прізвище батьків, стає зрозумілим, що написання прізвища матері заявниці зазначене як « [PERSON] » є технічною помилкою і відтак підтверджується факт того, що [PERSON] є донькою [PERSON] , а [PERSON] є внучкою [PERSON] . Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. Таким чином, факт того, що [PERSON] є донькою [PERSON] , підтверджується сукупністю наданих заявником документів і такі докази, суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про прав. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом під час судового засідання були встановлені факти та відповідні їм правовідносини, у суду немає жодних підстав ставити під сумнів обставини, викладені заявником в своїй заяві, крім того, вказані факти ніким не заперечуються і визнаються заінтересованою особою. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту родинних відносин, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Суд вважає, що дослідженні в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що померла [PERSON] , дійсно є матір`ю [PERSON] . За таких обставин, враховуючи, що розбіжності у документах, що підтверджують родинні відносини між [PERSON] та її матір`ю [PERSON] унеможливлюють використання заявником цих документів для реалізації свого права на спадкування та оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] , надані заявником докази на підтвердження факту родинних відносин у контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Слід встановити факт родинних відносин а саме, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved