Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача та просила розірвати договір оренди землі, власником якої вона є, укладений 15 листопада 2008 року між [PERSON] та СВК «Колядинець», та зобовязати передати земельні ділянки. Свої вимоги мотивувала тим, що є власником земельних ділянок загальною площею 3,515 га, розташованих на території Колядинецької сільської ради Липоводолинського району Сумської області, які вона успадкувала після смерті діда [PERSON] Згідно договору оренди, укладеного між [PERSON] та СВК «Колядинець», останній отримав в оренду земельні ділянки строком на пятнадцять років. Незважаючи на обовязковість дотримання умов договору сторонами, в тому числі щодо своєчасної сплати орендної плати, відповідачем цей обовязок не виконується. Неодноразові звернення до відповідача щодо виплати орендної плати результату не дали. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали зазначивши про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечив на тій підставі, що за 2010-2012 роки орендна плата на користь [PERSON] виплачена в повному обсязі, але підтвердні документи відсутні. За 2013 рік орендна плата нарахована в розмірі 3%, що склало 2000 грн., кошти отримані орендодавцем згідно кавового ордера від 31 серпня 2015 року за дорученням від 5 листопада 2014 року. За 2014 рік орендна плата нарахована в розмірі 3%, що склало 2069,27 грн., кошти отримані орендодавцем згідно кавового ордера від 31 серпня 2015 року за дорученням від 5 листопада 2014 року. За 2015 рік орендна плата нарахована в розмірі 5%, що склало 4307,75 грн., кошти отримані орендодавцем згідно кавових ордерів від 31 серпня 2015 та 17 березня 2016 року. За 2016 рік нарахування проведено із розрахунку 5%, що склало 5169,30 грн., кошти не отримані, так як орендодавець за ними не звертався і не уповноважував інших осіб на їх отримання. Допитаний в якості свідка [PERSON] надав показання, що ним отримувались від СВК «Колядинець» грошові кошти в сумі 5000 грн. в серпні 2015 року та 2054 грн. в березні 2016 року в якості матеріальної допомоги на лікування, про що він особисто просив керівника кооперативу та писав відповідні заяви. Про отримання коштів розписувався в незаповнених касових ордерах. Ці кошти він зобовязався повернути. [PERSON] не уповноважувала його на отримання належної їй орендної плати згідно договору оренди землі. Підтвердив готовність повернути отримані кошти СВК «Колядинець». Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд приходить до наступних висновків. 15 листопада 2018 року між [PERSON] та СВК «Колядинець» укладено договір оренди землі, за умовами якого орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку 3,515 га, яка знаходиться на території Колядинецької сільської ради Липоводолинського району. Договір укладено на 15 років. Пунктом 9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 3 % від нормативної оцінки, що становить 978,14 грн. в рік. Відповідно до п. 11 зазначеного договору орендна плата вноситься орендарем до 1 листопада поточного року. При проведенні розрахунків орендарем із суми, що підлягає до сплати, утримується і перераховується до бюджету податок з доходу фізичних осіб у порядку та розмірах, передбачених Законом України «Про оподаткування доходів фізичних осіб». До обовязків орендаря згідно п. 31 Договору належить, зокрема, обовязок видавати орендну плату в повному обсязі в установлені договором терміни. Відповідно до п. 40 Договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. 14 січня 2009 року договір був зареєстрований в Липоводолинському районному відділенні Суської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за № 040963100071. Згідно з актом від 15 листопада 2008 року договірні сторони визначили межі вказаної земельної ділянки в натурі та відбулося приймання-передача орендованої земельної ділянки (а.с. 4-9). 26 лютого 2012 року [PERSON] помер, а належні йому земельні ділянки успадкувала за заповітом [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину від 6 жовтня 2015 року (а.с. 10-18). 5 листопада 2014 року [PERSON] довіреністю, яка посвідчена секретарем виконкому Безруківської сільської ради Дергачівського району Харківської області, уповноважила [PERSON] представляти її інтереси в судових органах, адміністративних чи інших установах, користуючись правами, що закон надає позивачу, відповідачу, третій особі. Довіреність видана на строк два роки (а.с. 128). На підставі цієї довіреності [PERSON] отримав від СВК «Колядинець» згідно видаткового касового ордеру 31 серпня 2015 року 5000 грн. як «аванс по переоформленню земельного паю [PERSON] на [PERSON]П.» та 17 березня 2016 року 2054,97 грн. як «орендна плата за земельний пай за 2013-2015 роки» (а.с. 129-130). Згідно довідки СВК «Колядинець» від 10 березня 2017 року №82, за 2010-2012 роки орендна плата на користь [PERSON] виплачена в повному обсязі, але підтвердні документи відсутні. За 2013 рік орендна плата нарахована в розмірі 3%, що склало 2000 грн., кошти отримані орендодавцем згідно касового ордера від 31 серпня 2015 року за дорученням від 5 листопада 2014 року. За 2014 рік орендна плата нарахована в розмірі 3%, що склало 2069,27 грн., кошти отримані орендодавцем згідно касового ордера від 31 серпня 2015 року за дорученням від 5 листопада 2014 року. За 2015 рік орендна плата нарахована в розмірі 5%, що склало 4307,75 грн., кошти отримані орендодавцем згідно касових ордерів від 31 серпня 2015 та 17 березня 2016 року. За 2016 рік нарахування проведено із розрахунку 5%, що склало 5169,30 грн., кошти не отримані, так як орендодавець за ними не зверталася і не уповноважував інших осіб на їх отримання (а.с. 68). При вирішенні спору суд виходить із наступних норм процесуального та матеріального законодавства. Відповідно до ч. 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 цього Закону розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. У відповідності до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє (ч. 1 ст. 238 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. В ході судового розгляду справи було встановлено, що належна до виплати [PERSON] орендна плата за 2013-2015 роки за договором оренди землі особисто їй відповідачем не виплачувалась, а була виплачена [PERSON], однак [PERSON] не уповноважувала [PERSON] на отримання орендної плати. У звязку з цим отримані [PERSON] кошти в сумі 5000 грн. та 2054,97 грн. не можуть вважатися орендною платою, належною до виплати [PERSON] за 2013-2014 роки та 2015 роки відповідно. Також суд звертає увагу на наявність в матеріалах справи копій видаткових касових ордерів про отримання грошових коштів [PERSON], які хоч і мають один номер та датовані однією датою, але містять відмінності в своїх текстах, що вказує на допущення відповідачем порушень при веденні бухгалтерського обліку. Крім того, суду не було надано доказів утримання і перерахування до бюджету податку з доходу фізичних осіб із сум орендної плати, належних позивачу. Викладене вказує на те, що відповідачем обовязок щодо сплати орендної плати на користь позивача за 2013 2015 роки не був виконаний, що має систематичний характер. Систематична несплата відповідачем (два та більше випадки) орендної плати, є порушенням договору оренди та підставою для його розірвання. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-146цс12 у постанові від 12 грудня 2012 року. Тому позов з цих підстав є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 85, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1280 грн. в рахунок повернення судового збору, 1600 грн. добові представнику позивача [PERSON] за 15, 16, 25, 26 травня, 16 червня 2017 року (320 грн. х 5 днів), а також витрати представника [PERSON], повязані з переїздом з м. Харків до сел. [PERSON] в сумі 621,87 грн. (квиток від 15 травня 2017 року на суму 121,15 грн., квитки від 16 травня 2017 року на суму 71,13 грн. та 35,56 грн., квитки від 25 травня 2017 року на суму 121,15 грн. та 68,17 грн., квиток від 26 травня 2017 року на суму 83,56 грн., від 16 червня 2017 року на суму 121,15 грн.), а всього 3501,87 грн. судових витрат.

Outcome: approved