Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 33,3 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 25 березня 2019 року відкрите провадження по справі. Ухвалою суду від 25 березня 2019 року зобов`язано Новомосковську державну нотаріальну контору надати копії спадкових справ після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що [INFO] помер її дідусь - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 05 червня 1961 року. Фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] , але не звертались до нотаріальної контори його дружина, бабуся позивача - [PERSON] та батько позивача, син спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Ще один спадкоємець [PERSON] - [PERSON] до нотаріальної контори не звертався та помер [INFO] . На день смерті зі спадкодавцем [PERSON] була зареєстрована дружина померлого - бабуся позивача [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав та померла [INFO] . В установлений законом строк позивач звернулася до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Але державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, про що видана відповідна постанова, згідно з якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, належне [PERSON] у зв`язку з тим, що не наданий документ, який посвідчує право власності спадкодавця на спадковий будинок. В зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок, неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину в іншому порядку, позивач вимушена звернутися для вирішення даного питання до суду. Позивач та її представник до суду не з`явилися, представник позивача звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, відзив на позов не подав, причини неявки суду не відомі, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника. У зв`язку з тим, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є донькою [PERSON] та онукою [PERSON] та [PERSON] (а.с.6,13). 05 червня 1961 року за Договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності на підставі рішення № 278 Новомосковської ради депутатів трудящих від 10 травня 1961 року [PERSON] , отримав земельну ділянку для забудови за адресою: [ADDRESS] для будівництва житлового будинку на 2 кімнати з житловою площею 29,49 кв.м., сараю глинобитного, вбиральні дерев`яної /а.с.8-9/. На підставі Договору [PERSON] протягом 1961-1986 року побудував житловий будинок - літ. А, стіни - цегла, загальною площею - 60,6 кв.м., житловою площею - 33,3 кв.м, з господарчими будівлями та спорудами: літня кухня-сарай - літ. Б, вбиральня - літ. В, колодязь № 1, огорожа - № 2. З метою упорядкування, у зв`язку з перенумерацією номер будинку змінений з буд. № 2 на буд. № 22 /а.с.15/. [INFO] [PERSON] помер (а.с.11). На момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті мешкав разом з дружиною - [PERSON] та сином - [PERSON] (а.с.16,18). [INFO] [PERSON] (батько позивача) помер (а.с.12). На момент смерті був зареєстрований та проживав з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 17). [INFO] померла [PERSON] (а.с.10). На момент смерті [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS] одна (а.с.16). 02 серпня 2017 року нотаріусу подано заяву [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті бабусі [PERSON] (а.с.27). 21 березня 2018 року нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] Підставою відмови вказано те, що не надано прав встановлювальний документ, що підтверджує право власності померлої на спадкове майно. Відповідно до Листа КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» від 19 березня 2019 року № 888/18, будівництво вищезазначеного будинку було дозволено [PERSON] , але право власності на будинок в БТІ не зареєстроване. Крім того, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутня, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину (а.с.19). З інформаційних довідок наданих нотаріальною конторою на запит суду вбачається, що спадкові справи після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не заводились (а.с.27-зв. - 30). Розглядаючи позовні вимоги суд доходить до висновку про наявність спору з приводу права власності на майно, належне померлій [PERSON] , право власності на яке не зареєстроване, що не дає можливість позивачу вчинити дії з належного оформлення права власності. Вирішуючи вимоги позову суд виходить з наступних норм законодавства. Так, у відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно з абз.3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У частині 4 ст. 3 зазначеного Закону встановлено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, який був чинний на момент смерті [PERSON] , для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, наданими суду доказами в своїй сукупності підтверджуються факти набуття [PERSON] земельної ділянки в користування для забудови (про що вказує Договір), забудови наданої земельної ділянки та будівництво на ній будинку (про що свідчить Лист БТІ), не проведення державної реєстрації права власності (що підтверджується витягом з державного реєстру прав власності), проведення якої на час будівництва спадкового майна не було обов`язкове, фактичне прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном (про що свідчить проживання останньої зі спадкодавцем на момент смерті), смерть спадкоємців [PERSON] та [PERSON] , смерть [PERSON] до отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування після [PERSON] на спірне майно. Враховуючи, що підставою відмови у видачі свідоцтва про право власності нотаріусом вказано відсутність належних правовстановлюючих документів та реєстрації права власності, чим порушуються спадкові права позивача, та відсутність інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, враховуючи своєчасність прийняття спадщини позивачем, відмову нотаріуса, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved