Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що 13 вересня 2010 року уклала з відповідачем договір позики,13 вересня 2011 року додатковий договір відповідно до яких надала йому в користування кошти в сумі 75\~675 грн. 15 коп. та 599\~995 грн. 30 коп., з умовою повернути їх до 12 вересня 2011 року та відповідно до додаткового договору 599\~995 грн. 30 коп. Разом з тим, незважаючи на настання строку виконання умов договору, відповідач кошти не повернув, а тому просить стягнути з нього заборгованість за договорами позики, плату за користування позикою, що в загаліній сумі складає 1 616 885 грн. 84 коп., та судовий збір 3654 грн. Позивач в судове засідання не з'явився про його проведення повідомлений належним чином, Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про його проведення повідомлений належним чином, скерував свого представника, який позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 13 вересня 2010 року між сторонами укладено договір позики. Відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] Хо грошові кошти в сумі 75675 грн. 15 коп., який в свою чергу зобовязувався повернути кошти до 12 вересня 2011 року . 13 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] Хо грошові кошти в сумі 599\~995грн. 30 коп., який в свою чергу зобовязувався повернути кошти до 13 вересня 2012 року . Разом з тим, незважаючи на настання строку виконання умов договорів, відповідач кошти не повернув. Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян ( ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, оскільки відповідач позов визнав та це не суперечить закону, не порушує його прав, свобод та інтересів, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved