overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS], який був укладений 11 листопада 2009 року між нею та [PERSON], померлим [INFO] та визнати за нею право власності на вказане майно, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву у якій не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог та просить суд розглянути справу без його участі. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 листопада 2009 року позивач [PERSON] уклала з батьком відповідача - [PERSON] договір купівлі-продажу, згідно з яким позивач придбала 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12 лютого 1991 року. 11 листопада 2009 року позивач сплатила [PERSON] обумовлену суму грошей у розмірі 30 000 гривень, а [PERSON] передав позивачу у власність придбане нею нерухоме майно та правовстановлюючі документи на нього. Сторонами виконані всі умови договору купівлі-продажу, та претензій один до одного сторони не мають. Прийнявши придбане нерухоме майно, позивач вступила у володіння ним та з моменту його придбання постійно користується ним з дотриманням усіх норм та правил не порушуючи прав власників суміжних земельних ділянок. В даний час у позивача виникла необхідність у визнанні за нею права приватної власності на придбане нею нерухоме майно, однак у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу між нею та [PERSON], (який помер [INFO]) щодо придбання нерухомого майна не було посвідчено нотаріально, вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у особи, яка придбаває, з моменту такого посвідчення, або з моменту вступу в законну силу рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально - дійсним. На підставі ст.ст. 316, 331, ч.3ст.334, ч.2ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить суд визнати за нею право приватної власності на спадкове майно - житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву у якій не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог та просить суд розглянути справу без її участі. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON], про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис за № 372. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS], який належав померлому згідно запису в погосподарській книзі Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №18, особовий рахунок [NUMBER]. Заповіт на належне йому майно [PERSON] не складав. Після смерті чоловіка, позивач звернулася до нотаріальної контори, де у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно їй було відмовлено, оскільки померлий при житті не отримав правовстановлюючий документ на належний йому житловий будинок, у зв'язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач в першу чергу має право на спадкування майна, яке залишилося після смерті її чоловіка в порядку спадкування за законом. Інших спадкоємців першої черги немає, оскільки донька померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. Згідно зі ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. На підставі ст.ст. 316, 1216-1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить суд визнати за нею право приватної власності на спадкове майно - житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву у якій не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог та просить суд розглянути справу без його участі. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивача - [PERSON], про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області зроблено актовий запис за № 140. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами і земельну ділянку площею 0,1179га, розташовані по [ADDRESS]. Заповіт на належне йому майно [PERSON] не складав. Після смерті [PERSON], позивач звернулася до Комінтернівської державної нотаріальної контори, де 15 липня 2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, лише на земельну ділянку площею 0,1179га, розташовану по [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на іншу частину спадкового майна позивачу було відмовлено, оскільки померлий при житті не зареєстрував право власності на належне йому майно у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач в першу чергу має право на спадкування майна, яке залишилося після смерті її чоловіка в порядку спадкування за законом. Інших спадкоємців першої черги немає. Згідно зі ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. На підставі ст.ст. 316, 1216-1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання позивач надала заяву про уточнення позовних вимог та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Також позивач надала до суду заяву у якій підтримує уточнені позовні вимоги та просить суд розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву у якій не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог та просить суд розглянути справу без його участі. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2004 по липень 2013 року позивач перебувала в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від фактичних шлюбних відносин з відповідачем у позивача народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які в даний час знаходяться на повному утриманні та забезпеченні позивача. Своє батьківство щодо дітей відповідач не оспорює. Домовленості між батьками щодо визначення способу виконання обов'язку утримувати неповнолітніх дітей не досягнуто. Тривалий час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а також не забезпечує їх продуктами харчування та одежею, хоча має таку можливість, так як має стабільний дохід. [PERSON] та [PERSON] є малолітніми, доходів чи права власності на нерухоме майно не мають. Відповідач є працездатним, має задовільне матеріальне становище та стан здоров'я, однак не бажає виконувати вимоги по утриманню дітей, передбачені ст.180 СК України, у зв'язку з чим, позивач була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Суд погоджується з вимогами позивача в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не має постійного місця роботи та отримує нерегулярний дохід. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері, або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.ст.180-185, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання позивач надала заяву про уточнення позовних вимог та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Також позивач надала до суду заяву у якій підтримує уточнені позовні вимоги та просить суд розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву у якій не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог та просить суд розглянути справу без його участі. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 2008 року позивач уклала шлюб з відповідачем. В шлюбі з відповідачем у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка в даний час знаходиться на повному утриманні та забезпеченні позивача. Домовленості між батьками щодо визначення способу виконання обов'язку утримувати неповнолітню дитину не досягнуто. Тривалий час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а також не забезпечує її продуктами харчування та одежею, хоча має таку можливість, так як має стабільний дохід. [PERSON] є малолітньою, доходів чи права власності на нерухоме майно не має. Відповідач є працездатним, має задовільне матеріальне становище та стан здоров'я, однак не бажає виконувати вимоги по утриманню дитини, передбачені ст.180 СК України, у зв'язку з чим, позивач була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Суд погоджується з вимогами позивача в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не має постійного місця роботи та отримує нерегулярний дохід. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері, або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.ст.180-185, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1100 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання позивач надала заяву про уточнення позовних вимог та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Також позивач надала до суду заяву у якій підтримує уточнені позовні вимоги та просить суд розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву у якій не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог та просить суд розглянути справу без його участі. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 травня 2010 року позивач уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів виконавчого комітету Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області зроблено актовий запис за № 2 (а.с.4). В шлюбі з відповідачем у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка в даний час знаходиться на повному утриманні та забезпеченні позивача. Домовленості між батьками щодо визначення способу виконання обов'язку утримувати неповнолітню дитину не досягнуто. Тривалий час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а також не забезпечує її продуктами харчування та одежею, хоча має таку можливість, так як має стабільний дохід. [PERSON] є малолітньою, доходів чи права власності на нерухоме майно не має. Відповідач є працездатним, має задовільне матеріальне становище та стан здоров'я, однак не бажає виконувати вимоги по утриманню дитини, передбачені ст.180 СК України, у зв'язку з чим, позивач була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Суд погоджується з вимогами позивача в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не має постійного місця роботи та отримує нерегулярний дохід. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері, або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.ст.180-185, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] у якому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дітей [PERSON] та Сергія по 2500 грн. на кожного, мотивуючи тим, що діти проживають з нею, а відповідач неналежним чином утримує дітей. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача та відповідач з позовом погодилися частково, вважають суму у 2500 грн. на кожну дитини завеликою, відповідач висловився про можливість надання аліментів на дітей у сумі 1250 грн. на кожного. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі (а.с.14). Від шлюбу у сторін народилися діти сини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.12-13). Позивач та відповідач мешкають окремо, діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач постійно не працює, має мінливий дохід, інших аліментних зобовязань не має. Так, відповідно\~ст.181 СК України\~- за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до\~ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2\~ст. 182 СК України\~- мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2\~ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач не має інших аліментних зобовязань, має працездатний вік, суд вважає, що він в змозі сплачувати аліменти, а тому виходячи з принципу справедливості та розумності та змоги відповідача сплачувати аліменти по 1250 грн. на кожну дитину, суд вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі по 1250 грн. на кожного щомісячно. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] у якому прохає стягнути з відповідача 4000 грн. основного боргу за договором позики від 06.02.2012 року, а також 3% річних у розмірі 226,19 грн. та сплачений судовий збір. Свої вимоги мотивувала тим, що 06 лютого 2012 року вона надала відповідачу позику у сумі 4000 грн., на підтвердження якої [PERSON] видав розписку, у якій зазначив, що взяв у борг кошти в сумі 4000 грн., які зобов'язався повернути до 01.03.2012 року. Проте, до цього часу [PERSON] борг не повернув, тому позивач у судовому порядку прохає суд стягнути з відповідача борг, а також три проценти річних від простроченої суми. Позивач надала суду заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, а позовні вимоги задовольнити. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи згідно вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення в газеті «Сумщина» № 9 від 12.03.2014 року, до суду не з'явився (а.с. 23). Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06 лютого 2012 року між сторонами по справі було укладено договір позики у вигляді письмової розписки, за яким [PERSON] передала у позику [PERSON] 4000 грн., які останній зобов'язався повернути в строк до 01 березня 2012 року (а.с. 3). У встановлений договором позики строк, [PERSON] не виконав взятих на себе грошових зобов'язань і борг не повернув. Наведені факти свідчать, що між сторонами виникли цивільні правовідносини з приводу виконання грошових зобов'язань за договором позики. Спір підлягає вирішенню на підставі ст. 1046-1050 ЦК України, ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Позивачем доведено факт невиконання грошового зобов'язання за договорами позики з боку [PERSON] За таких обставин, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 06.02.2012 року в розмірі 4000 грн. Крім того, внаслідок своєчасного неповернення [PERSON] суми позики з нього підлягає стягненню і сума боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, як це передбачено ст. 1050, 625 ЦК України. Відповідач [PERSON] прострочив виконання грошового зобов'язання в розмірі 4000 грн. з 02 березня 2012р. по 17 січня 2014 року Три проценти річних від простроченої суми становить 226,19 грн. (4000 грн. х 688/365 х 3% =226,19 грн.). Враховуючи викладене, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] 3% річних від простроченої суми у розмірі 226,19 грн. Крім того, згідно вимог ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати, а саме 243,60 грн. сплаченого судового збору (а.с.1) та 196 грн. витрат, пов'язаних з опублікуванням у пресі оголошення про виклик відповідача до суду (а.с.21).

Outcome: approved