Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступні обставини. [INFO] року померла її мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 8,0800 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Криничуватської сільської ради Нікопольського району. За життя померла склала заповіт яким заповіла їй все своє майно. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори їй відмовив, оскільки в заповіті та свідоцтві про смерть прізвище померлої записано як «[PERSON]», а в державному акті про право власності на землю та свідоцтві про одруження матері як «[PERSON]». З часу одруження, її матері було присвоєно прізвище «[PERSON]». Таке ж прізвище вказане в її свідоцтві про народження та в свідоцтвах про народження її братів і сестер, свідоцтві про смерть батька. Вперше прізвище її матері було записане як «[PERSON]» у відновленому свідоцтві про одруження виданому у 1969 році. Просить встановити факт належності її матері державного акту про право власності на землю та визнати за нею право власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом. Представники сторін надали у судове засідання заяви про розгляд справи без їх участі. Представник позивача на позовних вимогах наполягає, представник відповідача проти позову не заперечує (а.с.46-49). Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено судом, [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.19). За життя вона заповіла позивачці належну їй на підставі сертифіката серії ДП № 0092356 земельну частку (пай) розміром 7,89 га, яка знаходиться в КСП ім.Ілліча с.Криничувате Нікопольського району, що підтверджується заповітом від 22.02.2000 року посвідченим приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.15). В подальшому вказана земельна ділянка була виділена в натурі та [PERSON] отримала державний акт про право приватної власності на землю серії ІV-ДП №070752 від 12.05.2003 року (а.с.16). У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори позивачці відмовив, оскільки в заповіті та свідоцтві про смерть прізвище померлої записано як «[PERSON]», а в державному акті про право власності на землю та свідоцтві про одруження померлої, а також в свідоцтві про народження позивачки записано прізвище «[PERSON]» (а.с.28). Судом встановлено, що 30.12.1969 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] у зв'язку з чим взяла собі прізвище «[PERSON]», її дошлюбне прізвище вказане як «[PERSON]», що підтверджується свідоцтво про одруження (а.с.14). Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження позивачки, її батьками вказані «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с.11). Однак у відновленому свідоцтві про одруження від 06.01.1969 року батьки позивачки вказані як «[PERSON]» і «[PERSON]» (а.с.13). Таке ж прізвище значиться в паспорті спадкоємиці виданому 25.06.2002 року та її свідоцтві про смерть (а.с.7,19). Крім того, спірна земельна ділянка здавалася померлою в користування ТОВ «Гетьман» згідно договору оренди від 30.03.2004 року, зареєстрованого виконкомом Криничуватської сільської ради за №1403. Прізвище орендодавця в договорі вказане як «[PERSON]», правовстановлюючий документ на земельну ділянку - державний акт серії ІV-ДП №070752 (а.с.17-18). За таких обставин у суду не викликає сумнівів факт належності померлій державного акту про право власності на спірну земельну ділянку. З матеріалів Спадкової справи № 263/2014 року вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса зверталася лише позивачка (а.с.30-42). Спадкоємців які б мали обов'язкову частку у спадщині після померлої судом не виявлено. Оскільки факт належності спадкодавцю державного акту доведений в судовому засіданні, позивач спадщину прийняла, інших спадкоємців не виявлено, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного та

Outcome: approved