Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], про встановлення юридичного факту, усунення від спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. [PERSON], є донькою [PERSON], та фактично прийняла спадщину. [PERSON] з 2000 року фактично не проживає за адресою: [ADDRESS]. За життя матері не надавала їй жодної допомоги, не підтримувала належним чином у часи хвороби, не піклувалася та не навідувалася до неї. Так, відповідачем не надавалася жодна допомога [PERSON], що встановлено рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 22.07.2013р. На підставі вищевикладеного позивач вважає, що [PERSON] повинна бути усунена від права на спадкування після смерті [PERSON] та просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи через засоби масової інформації, а саме через газету «Слобідський край», причини неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення зі згоди позивача за наявним в матеріалах справи доказами. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №270 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що належали йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 червня 1996 року (а.с. 9) та узгодження про перерозподіл частки між сторонами серії ААВ №718668 (а.с.10). [PERSON] була дружиною померлого [PERSON], проживала разом із ним за адресою: [ADDRESS] і є такою, що фактично вступила в управління спадковим майном, адже після смерті чоловіка продовжила проживати у вказаному будинку, доглядати за ним, здійснювати поточні ремонтні роботи, сплачувати комунальні платежі. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 481 (а.с. 11). Спадщина, що відкрилася після смерті [PERSON] складається з 1/3 частини житлового будинку, яку вона успадкувала за померлим чоловіком [PERSON], але не переоформила на своє ім'я, та з 1/3 частини житлового будинку, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 червня 1996 року та узгодження про перерозподіл частки між сторонами серії ААВ №718668. Згідно ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не залишала. Згідно ч.2 ст.1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області (а.с. 14), а також свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 15). Окрім Позивача, на вищезазначену спадщину претендує [PERSON] Згідно ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] фактично прийняла спадщину, адже на момент смерті матері, [PERSON], померлої [INFO], проживала разом із нею за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст.1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст.1298 Цивільного кодексу України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Факт проживання позивача разом із матір'ю підтверджується довідкою №82 від 24.04.2014 року (а.с. 26). [PERSON] на момент смерті матері проживала разом із нею без реєстрації місця проживання у її будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. [PERSON], відмову від прийняття спадщини не заявляла. Отже, як спадкоємець першої черги за законом, позивач своєчасно прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її матері, [PERSON], шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті і відповідно має право на спадкове майно. [PERSON] з 2000 року фактично не проживає за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] не надавала їй жодної допомоги, не підтримувала належним чином у часи хвороби, не піклувалася та не навідувалася до неї, що підтверджується рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 22.07.2013р. (а.с. 17-18). Частиною 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки. Так, відповідачем не надавалася жодна допомога [PERSON], що встановлено рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 22.07.2013 року. Жодної допомоги відповідач матері не надавала, власних коштів на лікування та догляд не витрачала. Відповідач, знаючи про той тяжкий стан, в якому перебувала [PERSON], жодного разу не навідала її, не надавала жодної допомоги ані моральної, ані матеріальної, не підтримувала свою мати, не хвилювалася про стан її здоров'я та самопочуття. На підставі наведеного суд вважає, що [PERSON] повинна бути усунена від права на спадкування після смерті [PERSON]. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved