Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою посилаючись на те, що з виповненням 55 років вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Герцаївському районі (нині - Глибоцьке об'єднання управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області) та надала документи для призначення пенсії. Втім, через те, що у її трудовій книжці виправлення дівочого прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» належним чином не завірено, вона позбавлена можливості довести стаж її трудової діяльності, через що їй призначено мінімальну пенсію. У зв'язку з цим, просить суд встановити факт, що трудова книжки серії [NUMBER], яка було видано 14 лютого 1978 року на її прізвище -[PERSON] ([PERSON]), належать їй, [PERSON] В судовому засіданні заявниця підтримала доводи заяви та просила її задовольнити Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте, згідно поданної зави, просив суд розглянути справу у відсутності їх представника. Заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Нормою ст. 3 ЦПК України встановлено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, в порядку, встановленому цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON], тобто заявниця, народилася [INFO] у с. Тернавка Герцаївського району Чернівецької області, підтвердження чого слугує її паспорт КР № 361688, копія якого міститься в матеріалах справах (а.с. 4, 5). Означене прізвище заявниці було присвоєно внаслідок укладення шлюбу із [PERSON], який був зареєстрований сільською радою с. Тернавка Глибоцького (нині - Герцаївського) району Чернівецької області 14 травня 1978 року, актовий запис № 8 (а.с. 9). За вказаним свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про народження серії ЯЕ № [NUMBER], заявниця до укладення шлюбу іменувалася прізвищем [PERSON] (а.с. 8, 9). Як зазначила заявниця [PERSON], протягом часу з 1975 по 2002 роки працювала у радгоспі, який був реорганізований у ТОВ «Прикордонник». Відповідно до трудової книжки серії серії [NUMBER], виданої 14 лютого 1978 року на ім`я [PERSON], [INFO], остання розпочала свою трудову діяльність у радгоспі «Прикордонник» 10 квітня 1975 року де працювала до 27 листопада 2002 року, на той час ТОВ «Прикордонник». Окрім цього також працювала на ВАТ «Новоселицька харчосмакова фабрика», ООО «Джерело» перебувала на обліку як безробітна. Правильність виправлення прізвища жодним чином не засвідчена. (а.с. 6, 7). Проте, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт, що саме заявниця у період 1970 по 2000 роки працювала у радгоспі «Прикордонник», с. Тернавка Герцаївського району Чернівецької області. Інших осіб з такими прізвищами та іменами в колгоспі не працювало. Початкова хибність запису прізвища в трудовій книжці призвела до аналогічного запису її прізвища і у відомостях обліку працевлаштування в радгоспі «Прикордонник» протягом часу з 1975 по 2002 роки, про що свідчать архівні довідки (а.с. 10-16, 32-35). Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (по тексту Порядок) якщо ім'я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім'ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Такого по суті роз'яснення щодо звернення до суду за для встановлення факту належності трудової книжки заявниці було надано і заінтересованою особою у своїх листах відповідях у квітні 2013 року та березні 2017 року (а.с. 17, 30). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пленум Верховного Суду України у пункті 1 своєї постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (по тесту постанова Пленуму ВСУ) визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж (п.12 постанови Пленуму ВСУ). Ураховуючи вищенаведені докази у своїй сукупності, зокрема, відомості щодо часу народження, імені та по батькові заявниці відповідно до свідоцтва про її народження які повністю збігаються зі свідоцтвом про шлюб, паспортними даними та даними які містяться у трудовій книжці серії [NUMBER], виданої 14 лютого 1978 року на прізвище [PERSON] ([PERSON]), О.І. у сукупності з показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] з приводу того, що осіб з аналогічним прізвищем у радгоспі не працювало, то суд знаходить встановленим, що вказана трудова книжка належить заявниці [PERSON], яка народжена [INFO] року. Приймаючи до уваги, що встановлення факту про який просить заявниця, має для неї юридичне значення, а саме, надає право на оформлення (перерахунок) пенсії, а у інший спосіб встановити факт належності [PERSON] трудової книжки є неможливим, то її вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved