Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON], на обґрунтування якого повідомила, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.07.2012 у справі № 211/979/12 з відповідача було присуджено стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 25% з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 07.07.2012 до досягнення дитиною повноліття. 08.12.2017 року сину [PERSON] виповнилося 18 років, але він продовжує навчання на денному відділенні контрактної форми навчання у Міжнародній Вищій Школі Логістики та Транспорту у Вроцлаві, а тому потребує матеріальної допомоги. Однак відповідач ухиляється від утримання сина, який продовжує навчання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча може надавати матеріальну допомогу, адже працює у TOB «Поділля-залізобетон». У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її адвокат [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] позов визнав частково та не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/6 всіх видів доходів (заробітку) відповідача на період навчання сина. Дослідивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 182, 191, 199, 200,201 СК України. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків та повнолітнім сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 20 Постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] 08.12.2017 року йому виповнилося 18 років, однак він продовжує навчання у Міжнародній Вищій Школі Логістики і Транспорту у м. Вроцлав, а тому потребує матеріальної допомоги. [PERSON] офіційно працює на посаді заступника головного інженера в ПрАТ «Обласний завод залізобетонних виробів і конструкцій» з 12.01.2018 року, з окладом 3 900,00грн. Дані обставини визнаються сторонами, а тому не потребують доказування відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки син відповідача продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі, орендує житло у м. Вроцлав, при цьому він не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, пов'язані з проїздом до місця навчання, тощо, а відповідач, його батько, має можливість надавати йому матеріальну допомогу, так як є працездатною особою і працевлаштований, враховуючи його фінансовий, майновий стан та стан його здоров'я, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 заробітку (доходу), щомісячно, на його ж утримання, починаючи від дня предявлення позову до суду, а саме: від 29.12.2017 року та до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про те, що аліменти необхідно утримувати в розмірі 1/6 частини з таких підстав. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про те, що аліменти необхідно утримати в розмірі 1/6 частини з таких підстав. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 травня - 1841 гривні, з 1 грудня - 1921 гривень. Тому, визначаючи розмір аліментів в даній справі, судом враховуються в першу чергу інтереси дитини, при цьому судом також враховується матеріальний стан як платника аліментів так і особи, на утриманні якої перебуває дитина. З аналізу цієї правової норми видно, що держава визначила мінімальний розмір коштів, які необхідні людині для життя. Отже, 50 % від прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, на день ухвалення рішення, становить 881 грн., а 1/4 від окладу відповідача становить 975 грн., тому різницю складає сума в розмірі 94 грн., яка є не суттєвою для відповідача, але може додатково забезпечити [PERSON]. гармонійний розвиток. Аліменти в розмірі 1/6 частини окладу відповідача будуть становити 650,00 грн., що є меншим розміром від 50 % прожиткового мінімуму, з огляду на недопустимість порушення прав повнолітньої дитини на забезпечення батьками її належного утримання, за вимогою позивача слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Із матеріалів цієї справи видно, що такі витрати підтверджено актом виконаних робіт від 14.02.2018 року до договору про надання правової допомоги № 12/02-1 від 12.02.2018, а також квитанцією до прибуткового касового ордеру № 14/02-1-18 від 14.02.2018року, і становлять 2 000грн. 00коп. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 2 000грн. 00 коп., а також стягнення з відповідача на користь держави 640,00 грн. судового збору.

Outcome: approved