Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, в якому просила: визнати за нею право власності на квартиру, відповідно до технічного паспорту виготовленого 25.07.2018 року, що розміщена за адресою: [ADDRESS], місто Ямпіль Вінницької області, у порядку спадкування за законом після смерті, що наступила 04.07.2018 року спадкодавця [PERSON], [INFO] (РНОКПП [NUMBER]). На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 19 листопада 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO]. 04 листопада 2018 року її чоловік [PERSON] помер. У встановлений законом строк вона звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка до нотаріуса, але на початку лютого 2019 року нотаріус їй відмовив у вчиненні нотаріальних дій через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на імя спадкодавця [PERSON]В на нерухоме майно, а саме: на квартиру. [PERSON] за свого життя не встиг оформити у нотаріуса спадщину прийняту ним після смерті його сестри [PERSON] через фінансові труднощі та у звязку із своєю раптовою смертю. Факт прийняття цієї спадщини встановлено рішенням суду у справі №153/2790/13-ц від 30 січня 2014 року. Право власності на квартиру №4, яка розташована у м.Ямпіль Вінницької області по вул.Б.Хмельницького,69 зареєстровано згідно свідоцтва про право власності від 13.05.1994 року на 1/2 частини за [PERSON] та згідно свідоцтва про право на спадщину виданого [PERSON] держнотконторою 13.01.2006 року на 1/2 частини за [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка [PERSON] \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№1717 від 04.03.2019, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, свою позовну заяву підтримує та просить суд її задоволити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] міської ради Вінницької області у підготовче засідання не зявився, подав до суду письмову заяву за вхід.№1718 від 04.03.2019, в якій просив суд підготовче засідання провести у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви,\~клопотання:\~клопотання позивача\~про витребування\~письмових доказів\~(вхід.№1047\~від115.02.2019),\~клопотання позивача\~та представника\~відповідача про\~розгляд справи\~в їх\~відсутність. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 05 березня 2019 року, витребування доказів, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. \~ \~ \~ \~Вивчивши надані матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного: Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: \~ \~ \~ \~Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі заяви позивачки приватному нотаріусу [PERSON] від 06.09.2018 (а.с.4) та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53225597 від 07.09.2018 (а.с.5) судом встановлено, що остання звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] та заведено Спадкову справу №249/2018 (спадкодавець [PERSON]). \~ \~ \~ \~Із повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] (а.с.6) судом встановлено, що позивачці не видано свідоцтво про право на спадщину за законом у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на імя спадкодавця [PERSON] \~ \~ \~ \~Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області №153/2190/13-ц від 30 січня 2014 року, яке вступило в законну силу 10 лютого 2014 року, (а.с.7-8) судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], [INFO], на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем сестрою [PERSON], яка померла 03 травня 2006 року у місті Вінниця. \~ \~ \~ \~Із повідомлення КП «[PERSON] районне бюро технічної інвентаризації» №352 від 31.07.2018 (а.с.10) судом встановлено, що право власності на квартиру №4, яка розташована у місті Ямпіль Вінницької області по вул.Б.Хмельницького,69, зареєстровано згідно свідоцтва про право власності виданого [PERSON] міськвиконкомом 13.05.94 1/2 частина за [PERSON] та згідно свідоцтва про право на спадщину виданого [PERSON] держнотконторою 13.01.2006 1/2 частина за [PERSON], інформація станом на 31.12.2012. \~ \~ \~ \~Із копії Свідоцтва про смерть серії І-АМ №411629 виданого 09.07.2018 (а.с.11) судом встановлено, що [PERSON], [INFO], помер 04 липня 2018 року у місті Ямпіль Вінницької області. \~ \~ \~ \~Із копії Свідоцтва про смерть серії І-АМ №272063 виданого повторно 17.12.2013 року (а.с.12) судом встановлено, що [PERSON] померла 03 травня 2006 року у місті Вінниці. Із копії Свідоцтва про смерть серії І-АМ №272063 виданого повторно 17.12.2013 року (а.с.13) судом встановлено, що [PERSON] померла 10 листопада 2004 року у місті Ямпіль Вінницької області. Із копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с.14-15) судом встановлено, що позивачка є замовником технічної інвентаризації на вказану вище квартиру. Із копії Акту обстеження №117 від 30.08.2018 (а.с.16) судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] до 04 липня 2018 року фактично проживав [PERSON], [INFO], який за місцем фактичного проживання не був зареєстрований. Із копії Свідоцтва про шлюб серії І-АМ №136887 виданого 19.11.2013 (а.с.17) та копії паспорта громадянина України (а.с.18-19) судом встановлено, що позивачка є дружиною [PERSON], [INFO], який помер 04 липня 2018 року у місті Ямпіль Вінницької області. Окрім того, судом встановлено, що до майна померлого 04 липня 2018 року [PERSON] заведено Спадкову справу №249/2018 за заявою його дружини [PERSON]. (копія Спадкової справи №249/2018). Із запису акта про укладення шлюбу №16 від 02 липня 1983 року та запису акта про розірвання шлюбу №40 від 30 березня 1998 року судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] із 02 липня 1983 року по 30 березня 1998 року. Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, як зазначалося вище, [PERSON] фактично прийняв спадщину за життя після смерті своєї сестри і став власником квартири №4, що розташована у місті Ямпіль Вінницької області у будинку №69 по вулиці Б.Хмельницького (дана обставина встановлена рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області №153/2790/13-ц від 30 січня 2014 року, яке вступило в законну силу 10 лютого 2014 року). Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка [PERSON] Відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна померлого чоловіка [PERSON] Позивач [PERSON] відповідно до ст.1268, 1269 ЦК України вважається спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті чоловіка [PERSON], який помер 04 липня 2018 року у місті Ямпіль Вінницької області, у строк встановлений законом. Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Відповідно до\~ст.13 Конституції України\~держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі субєкти права власності рівні перед законом. Приписами п.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. В силу\~ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~ кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи ту обставину, що будь-які інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно відсутні, позивач вчасно подала заяву до нотаріальної контори, а також ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст.1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України.

Outcome: approved