Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: Первинна профспілкова організація працівників публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в якому просить визнати незаконним та скасувати п. 1 Наказу директора філії «Пасажирська компанія» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Міняйло М.Б. №ПК-03/04 від 28.02.2018 та стягнути на її користь судові витрати. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що перебуває у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» та працює у філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця» на посаді провідного інженера з охорони праці. За період своєї роботи чесно та сумлінно виконувала свої службові обов`язки, за що багаторазово заохочувалась за сумлінну працю. Відповідно до п. 1 наказу № ПК-03/04 від 28.02.2018 директора філії Міняйло М.Б. «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця», провідному інженеру з охорони праці відділу охорони праці [PERSON] було оголошено догану, який вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.06.2018 провадження по справі закрито в зв`язку з відсутністю предмету спору. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 19.02.2019 ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25.06.2018 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2019 призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2019 призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду судового засідання повідомлявся у встановлений законом строк. Причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Первина профспілкова організація працівників Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду судового засідання повідомлявся у встановлений законом строк. Причини неявки суду не відомі. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Так, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» та працює у філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця» на посаді провідного інженера з охорони праці. За період своєї роботи чесно та сумлінно виконувала свої службові обов`язки, за що багаторазово заохочувалась за сумлінну працю. Відповідно до п. 1 наказу № ПК-03/04 від 28.02.2018 директора філії Міняйло М.Б. «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця», провідному інженеру з охорони праці відділу охорони праці [PERSON] було оголошено догану. Також встановлено, що позивач є членом Первинної профспілкової організації працівників ПАТ «Укрзалізниця», що діє на підприємстві. Первинною профспілковою організацією працівників ПАТ «Укрзалізниця», було направлено лист на ім`я в.о. директора філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця» Савалюку С.П., в якому містилося повідомлення про перелік осіб, які згідно рішення конференції, яка відбулася 07.11.2017 року, були обрані до членів цехового комітету. В пункті 1 зазначеного листа [PERSON] вказана як голова цього комітету. Крім того, в листі також зверталась увага керівництва на вимоги, що згідно ст. 252 КЗпП України, зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. З матеріалів справи вбачається, що за попередньою згодою щодо притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності до виборного профспілкового органу, членом якого є [PERSON] , ніхто не звертався, згода профспілки на притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності не надавалась. Згідно зі ст. 252 КЗПП України та ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Отже, відповідач, в порушення положень ст. 18, 252 КЗпП України, ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», не звертався до профспілки щодо надання згоди на притягнення позивачку до дисциплінарної відповідальності. Профспілковий комітет профспілки, членом якої вона є, не надавав згоду на притягнення її до дисциплінарної відповідальності. За таких обставин, спірний наказ директора філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця» Міняйло М.Б. № ПК-03/04 від 28.02.2018 про притягнення до дисциплінарної відповідальності (оголошення догани) [PERSON] не відповідає критеріям законності, оскільки виданий в порушення вимог ст. 252 КЗПП України, ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Також, згідно ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосована міра стягнення у вигляді догани. Під порушенням трудової дисципліни слідує розуміти винне протиправне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Вина, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Таким чином, догана є заходом дисциплінарного стягнення за вчинений працівником дисциплінарний проступок (порушення трудової дисципліни чи правил внутрішнього трудового розпорядку). Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме у КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто, має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення відносно позивача стало неналежне виконання посадових обов`язків, п. 25 розділу 2 посадової інструкції, яке полягає в несвоєчасному виконанні завдання директора філії. Крім того, суд зазначає, що наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Вказані обставини, на думку суду, спростовують викладені доводи в оскаржуваному наказі про застосування дисциплінарного стягнення, так як наслідок слідує, що в ньому відсутні обов`язкові елементи, а саме не зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто, не має вказівки на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення з урахуванням посадової Інструкції [PERSON] . Згідно ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Крім того, ст.149 КЗпП України передбачає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Всупереч вимогам вищезазначеної норми Закону, від [PERSON] не було отримано письмових пояснень, та не надано їх належної оцінки. Відповідачем по справі не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивача, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудових обов`язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення. Крім цього, оскаржуваний наказ не містить посилання на норму закону, яку порушено, внаслідок чого притягують до дисциплінарної відповідальності. Отже, на думку суду, вказані обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладання дисциплінарного стягнення, визначеної законом. Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю. Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Так, в судовому засіданні встановлено, що ознаки порушення позивачем посадових обов`язків відповідачем виявлено 13.02.2018, відповідно до протоколу наради під головуванням директора філії «Пасажирська компанія», а тому, відповідно, строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, до 13.03.2018. Право доказування виступає як можливість подання доказів, участь в їх дослідженні, попередній оцінці та гарантується сукупністю процесуальних засобів і реалізується по волі заінтересованих осіб особисто або за допомогою суду у відповідності з своїми інтересами та вибором способу поведінки. Наряду з вказаним, суд вважає за необхідне зазначити, що нормами цивільного процесуального законодавства передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, варто зазначити, що стороною позивача вказаний обов`язок виконано в повному обсязі. В противагу зазначеному, стороною відповідача, на якого покладено обов`язок доказування правомірності прийнятого оскаржуваного наказу, що узгоджується, окрім вищезазначених норм КЗпП України і з ч. 3 ст. 81 ЦПК України, будь-яких відгуків на позов та доказів в обґрунтування відгуку, стороною відповідача не надано. Матеріали справи доводять, що при винесенні оспорюваного наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 28.02.2018, яким [PERSON] оголошено догану, порушення обов`язків працівника, визначених ст. 139 КЗпП України відсутні, у зв`язку з чим порушено процедуру видачі такого наказу, а відтак, порушено права працівника. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наказ від 28.02.2018 року №ПК-03/04 про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] винесено з порушенням вимог трудового законодавства, тому задовольняє позовні вимоги та визнає його незаконним і скасовує. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved