Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Теребовлянського районного суду Тернопільської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження житловим будинком шляхом визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . У вказаному будинку, крім неї, зареєстровані чоловік - [PERSON] , син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , внучка - [PERSON] . Відповідачі не проживають у належному позивачу житловому будинку з 2015 року, оскільки офіційно живуть в Королівстві Іспанія. Реєстрація місця проживання відповідачів залишилася формальною, речей та їх майна в будинку не залишилося. Із причини реєстрації відповідачів за адресою належного їй будинку, позивач не може отримати житлову субсидію та вимушена сплачувати надмірні комунальні послуги. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів, наведених у позовній заяві. Крім того, вказали, що неповнолітня дитина забезпечена належними житловими умовами у Королівстві Іспанія, проживає в орендованій її батьками квартирі в м.Мурсія Королівства Іспанія. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, однак до суду не з`явилися, подали заяви, із яких вбачається, що вони позовні вимоги позивача визнають та просять їх задовольнити, оскільки проживають на території Королівства Іспанія на постійній основі. Відповідач неповнолітня [PERSON] , в інтересах якої діють її батьки [PERSON] , [PERSON] , про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак до суду не з`явилася, її мати [PERSON] подала письмову заяву, із якої вбачається, що вона не заперечує щодо зняття з реєстрації її дочки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона навчається в загальноосвітній школі міста Мурсія в Королівстві Іспанія, позовні вимоги позивача визнає та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок є власністю позивача [PERSON] . Із змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на постійній основі проживають на території Королівства Іспанія. [PERSON] , [PERSON] працюють у м. Мурсія, а неповнолітня [PERSON] у цьому ж місті навчається у загальноосвітній школі. Проживати за місцем реєстрації в Україні не бажають. Відповідачі у будинку [ADDRESS] без поважних причин не проживають з 2015 року, хоча зареєстровані за цією адресою. Дана обставина підтверджується даними, викладеними в позовній заяві, актами обстеження місця фактичного проживання сім`ї, затвердженого Іванівським сільським головою Тернопільського району. Згідно з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Відповідно до ст.317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно з вимогами ст.150 ЖК України, ст.383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі добровільно, без поважних на те причин не проживають за адресою спірного житлового будинку з 2015 року, чим створюють позивачу перешкоди в користування ним. Беручи до уваги те, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , а відповідачі, будучи зареєстрованими у вказаному будинку, фактично не проживають у ньому, перешкоджають позивачу у користуванні та розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] .

Outcome: approved