Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі» про захист прав споживачів. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. Між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» 29 квітня 2016р. було укладено кредитний договір За №500552083. На особистий телефон позивача почали поступати телефонні дзвінки з номерів від невідомих осіб, які представлялися ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ. СІ.» та в погрозливій формі вимагали Позивача повернути кошти в сумі 54 618, 27 грн.. 10 липня 2019року надійшов лист із підробною повісткою про виклик до Сторожинецького районного суду міста Києва у справі за неіснуючим позовом АТ «Альфа-Банк» до Позивача у неіснуючій справі № 12062693. До повістки було додано «роз`яснення щодо повістки про виклик до суду» за підписом нібито начальника департаменту примусового стягнення заборгованості ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ. СІ.» Ноженка С.М. щодо цієї ж неіснуючої цивільної справи. До листа не було додано будь-яких документів, які б свідчили про наявність повноважень у ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ.СІ.» представляти інтереси АТ «Альфа-Банк». Надалі, на поштову адресу Позивача надійшла заява за підписом нібито начальника департаменту примусового стягнення заборгованості ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ. СІ.» про вчинення позивачкою злочину за ст.. 190 ч. 1 КК України, яка адресована неіснуючій Шевченківській районній прокуратурі міста Києва, яка містить недостовірну інформацію відносно [PERSON] . До заяви додано супровідний лист за підписом нібито начальника департаменту примусового стягнення заборгованості ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ. СІ.» з вимогою погасити неіснуючу заборгованість перед вказаною компанією. 17 серпня 2019 року на поштову адресу Позивача надійшло повідомлення про розшук її, [PERSON] , органами Національної поліції та інших органів за підписом нібито начальника департаменту примусового стягнення заборгованості ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ. СІ.». В листах так званий «начальник відділу» відверто погрожує [PERSON] реалізацією належного їй майна, позбавленням волі строком від п`яти до дванадцяти років. Жодних документів, які посвідчували б право «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ. СІ.» представляти АТ «Альфа\-Банк» відсутні. Крім того, жодних правовідносин між [PERSON] та ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі» не виникало та не укладено. Позивачка вважає дії ПАТ «Альфа Банк» щодо передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Сі.» персональних даних неправомірними, що порушують вимоги Законів України «Про захист прав споживачів», «Про захист персональних даних». Вказує, що нею оспорюються незаконні дії відповідачів щодо поширення персональних даних третім особам, дії відповідачів призвели до моральних страждань і душевних переживань відповідача. Своїми діями відповідачі завдали позивачу моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, через те, що оточуючі знали про обвинувачення у неіснуючих кримінальних провадженнях, наявних позовах, конфіскацією майна тощо. Крім того, позивачка через сильні душевні переживання неодноразово зверталася за допомогою до лікарів через підвищення артеріального тиску, мігрені, приймала заспокійливі засоби. У позивачки відбулися зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин (тиску відповідачів, погрозами). Моральну шкоду оцінює у розмірі 10000гривень. Враховуючи вищевикладене, просить ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії ПАТ «Альфа Банк» щодо передачі персональних даних [PERSON] Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ. СІ.». Стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати згідно з розрахунком на день ухвалення рішення. Стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 10000гривень. Позивачка, її представник в судове засідання не з`явилися, представник надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» в судове засідання не з`явився, провести судове засідання у режимі відео конференції не представилось можливим, представник надав суду відзив на позовну заяву у якій зазначив, що позов не визнає та вказав, що між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» виникли договірні правовідносили шляхом отримання від позичальниці Оферти на укладення угоди про надання особистого кредиту та надання кредитором Акцепту пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту № 500552083 від 29.04.2016року, з одночасним отриманням від [PERSON] Анкети - Заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк». З наведеного вбачається, що між сторонами було укладено змішаний договір, що містить у собі ознаки угоди про надання особистого кредиту, та про розрахунково - касове обслуговування, в тому числі про розрахунково - касове обслуговування кредитної заборгованості на підставі Договору про комплексне банківське обслуговування. На виконання умов договору АТ «Альфа-Банк» надав передбачені договором послуги, зокрема клієнту було відкрито банківські рахунки, видано пластикову банківську картку та надано кредит в розмірі 49982,99грн.. [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує у зв`язку із чим станом на 04.02.2017року в порушення умов договору виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту, відсотків за його користування та комісії за розрахунково - касове обслуговування, а починаючи з 04.01.2018року взагалі припинила виконувати умови договору. Станом на 21.01.2020р. заборгованість за договором склала 54618.27гривень при тому, що згідно умов договору кінцева дата повернення кредиту в повному обсязі 04.05.2019року, починаючи з якою кредитором було повністю припинено нарахування відсотків та комісій не зважаючи на те що позичальниця продовжує безпідставно користуватись кредитними коштами. Зважаючи на викладене, АТ «Альфа-Банк» змушений був вживати заходів щодо захисту своїх порушених прав. У п. 2.1.14 Анкети - заяви зазначено: « я даю свою письмову безумовну згоду Банку на розкриття інформації, що становить банківську таємницю будь-яким третім особам відповідно до умов Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк». У п. 2.1.15 Анкети - Заяви зазначено: «я даю свою згоду ПАТ «Альфа-Банк» на те, що будь-яка інформація по такому кредиту, в тому числі та, що складає банківську таємницю (сума кредиту, процентна ставка, розмір заборгованості і таке інше), передається АТ «Альфа-Банк» визначеній третій особі (контакт-центру) котра на договірній основі з банком буде надавати послуги по наданню мені інформації стосовно мого кредиту». З викладеного вбачається, що [PERSON] надала згоду АТ «Альфа-Банк» на розголошення її персональних даних, що вбачається зокрема із змісту Анкети - Заяви, а тому доводи позивача про те, що передача АТ «Альфа-Банк» третій особі її персональних даних без її згоди оскільки вона такої згоди не надавала є необґрунтованими. Зважаючи на викладене, та те, що позивачка в порушення положень договору та ст. 526 ЦК України належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, зокрема щодо повернення кредитних коштів, АТ «Альфа-Банк» звернувся до ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі» з метою отримання послуг по сприянню в інформуванні позивача про невиконання нею своїх зобов`язань перед кредитором. З метою виконання умов договору про таке інформування ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі» було надано відповідний обсяг інформації про стан кредитної заборгованості та особу позичальника, а тому позовні вимоги щодо передачі такої інформації є необгрунтованими. Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то вона також не підлягає до задоволення, в першу чергу у зв`язку із недоведеністю позовних вимог, а по друге, позивачем жодними доказами не доведено заподіяння такої шкоди відповідачем. Щодо заявленого розміру на правову допомогу, вважає її явно завищеним. Враховуючи викладене просить поновити строк на подачу відзиву на позов. Відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі» в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та ухвалити заочне рішення по справі. Судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» 29 квітня 2016р. було укладено кредитний договір За №500552083. 10 липня 2019року на адресу позивачки надійшов лист із повісткою про виклик до Сторожинецького районного суду міста Києва у справі за неіснуючим позовом АТ «Альфа-Банк» до Позивача у неіснуючій справі № 12062693. До повістки було додано «роз`яснення щодо повістки про виклик до суду» за підписом нібито начальника департаменту примусового стягнення заборгованості ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ. СІ.» Ноженка С.М. щодо цієї ж неіснуючої цивільної справи. До листа не було додано будь-яких документів, які б свідчили про наявність повноважень у ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ. СІ.» представляти інтереси АТ «Альфа-Банк». Надалі, на поштову адресу Позивача надійшла заява за підписом начальника департаменту примусового стягнення заборгованості ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ. СІ.» про вчинення позивачкою злочину за ст.. 190 ч. 1 КК України, яка адресована неіснуючій Шевченківській районній прокуратурі міста Києва, яка містить недостовірну інформацію відносно [PERSON] . До заяви додано супровідний лист за підписом начальника департаменту примусового стягнення заборгованості ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ. СІ.» з вимогою погасити неіснуючу заборгованість перед вказаною компанією. 17 серпня 2019 року на поштову адресу Позивача надійшло повідомлення про розшук її, [PERSON] , органами Національної поліції та інших органів за підписом нібито начальника департаменту примусового стягнення заборгованості ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ. СІ.». В листах так званий «начальник відділу» відверто погрожує [PERSON] реалізацією належного їй майна, позбавленням волі строком від п`яти до дванадцяти років. Жодних документів, які посвідчували б право «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ. СІ.» представляти АТ «Альфа\-Банк» відсутні. Крім того, жодних правовідносин між [PERSON] та ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі» не виникало та не укладено. Згідно із ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», право на звернення до суду за захистом порушених прав … відповідно до закону мають право споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб. Згідно з частиною 11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитору, який звернувся з вимогою про погашення споживчого кредиту забороняється: -надавати неправдиву інформацію про наслідки несплати споживчого кредиту; -вилучати продукцію у споживача без його згоди або без одержання відповідного судового рішення -зазначати на конвертах з поштовими повідомленнями інформацію про те, що вони стосуються несплати боргу або споживчого кредиту; -вимагати стягнення будь-яких сум, не зазначених у договорі про надання споживчого кредиту; -звертатися без згоди споживача за інформацією про його фінансовий стан до третіх осіб, повязаних зі споживачем родинними, особистими, діловими, професійними або іншими відносинами зі споживачем; -вчиняти дії, що вважаються нечесною підприємницькою практикою. Конституційний суд у своєму рішенні від 20.01.2012 р. № 2-рп/2012 зазначив, що лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави й органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її в таємниці. У відповідності до вимог ст.10 Закону України «Про захист персональних даних», використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця бази персональних даних щодо обробки цих даних, що здійснюється за згодою субєкта персональних даних чи відповідно до закону. Обробка персональних даних здійснюється для конкретних та законних цілей, визначених за згодою субєкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством (ч.5 ст.6 зазначеного Закону). Під обробкою персональних даних розуміється будь-яка дія або сукупність дій, здійснених повністю або частково в інформаційній (автоматизованій) системі та/або картотеках персональних даних, які повязані зі збиранням, реєстрацією, накопиченням, зберіганням, адаптуванням, зміною, поновленням, використанням і поширенням (розповсюдженням, реалізацією, передачею), знеособленням, знищенням відомостей про фізичну особу. Питання поширення персональних даних є невідємною складовою процесу обробки персональних даних і передбачають дії щодо передачі відомостей про фізичну особу з бази персональних даних за згодою суб`єкта персональних даних (стаття 14 Закону). Таким чином, суд приходить до переконання про обґрунтованість позову позивача в частині вимог щодо визнання неправомірними дій відповідачів щодо передачі персональних даних щодо [PERSON] , а саме відомостей про її місце проживання, а також про її фінансовий стан, оскільки таку інформацію було передано без згоди не те позивача та без належного повідомлення її щодо цього. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено поняття моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно пункту 3 Постанови зазначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 9 зазначеної Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Пунктом 11 зазначеної постанови передбачено, що критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд вважає, що позивачем не доведено заподіяння їй моральної шкоди діями відповідачів. Згідно п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Outcome: partial