Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від його доходу, посилаючись на те, що від укладеного між ними в лютому місяці 2008 року шлюбу в них мається спільна малолітня дочка [PERSON], [INFO]; в даний час подружні відносини між ними припинилися, але вони продовжують проживати разом, дитина перебуває на її утриманні, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча спроможний це робити. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що близько тижня вона разом з дитиною перейшла жити до своїх батьків, оскільки відповідач вчиняв насильство в сім'ї; джерелом її доходу було державна допомога на дитину, ведення підсобного господарства, утримання худоби. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки добровільно надає матеріальну допомогу дитині, утримуючи її та здійснюючи за нею догляд, хоча й позивачка отримувала доход від ведення підсобного господарства; не заперечує, що з 09 квітня 2014 року позивачка з дитиною проживають окремо від нього. Зазначає, що в разі стягнення з нього аліментів ці кошти повинні утримуватися лише з його заробітку без урахування пенсії й спрямовуватися на депозитний рахунок дитини, оскільки позивачка може використати їх на інші цілі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з «Конвенцією про права дитини» та «Декларацією прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач від укладеного між ними 22 лютого 2008 року шлюбу, який рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2014 року розірвано, являються батьками малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO]. З 09 квітня 2014 року дитина проживає з матір'ю окремо від батька, що не заперечується сторонами і в силу ст.61 ЦПК України є обставиною яка не підлягає доказуванню, в зв'язку з чим, обов'язок по сплаті аліментів має бути покладено саме на відповідача. Позивачка є особою працездатного віку, але тимчасово не працює, джерелом її доходу є ведення підсобного господарства, утримання корови. Відповідач проживає окремо від сім'ї, має постійне місце роботи, отримує щомісячний заробіток в розмірі близько 1400 грн. на місяць та пенсію по інвалідності (3-я група) в розмірі 1049 грн., але матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, інших осіб, яких згідно з нормами Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати немає. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, суд вважає за можливе вимоги позивачки задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Заперечення відповідача про добровільне надання матеріальної допомоги на утримання дитини суд не може взяти до уваги, оскільки за змістом положень ст.181 СК України дана обставина не позбавляє права позивачки на стягнення аліментів у судовому порядку. Не заслуговують на увагу й доводи [PERSON] про відрахування аліментів лише з його заробітної плати та їх акумулювання на депозитному рахунку, оскільки виходячи з приписів Сімейного кодексу України аліменти стягуються від доходу відповідача та у разі їх нецільового витрачання він має право через органи опіки та піклування ініціювати відповідну перевірку та при доведеності цих фактів звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved