Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк Іванна Михайлівна про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на 1/2 частини квартири у порядку спадкування, а саме просить: визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 18.12.2003 року, р.№3425 зареєстрований Приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк І.М., укладеного між [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] , недійсним; визнати за позивачем право власності на Ѕ квартири [ADDRESS] у порядку спадкування, після смерті [PERSON] любов [PERSON] . Позивач позовні вимоги мотивує тим, що вона є племінницею [PERSON] . [PERSON] одружена не була, дітей не мала. ЇЇ мати померла. Після того, батько [PERSON] одружився вдруге на [PERSON] . Згідно довідки Підбузького геріатричного пансіонату №147 від 08.08.2016 року, [PERSON] поступила в пансіонат 08.09.1998 року з діагнозом: ІХС атеросклеротичний кардіосклероз СН-1 наслідки перенесеного енцефаліту у вигляді тетрапарезу псевдобульбарного синдрому, епісиндром. В геріатричний пансіонат поступила за проханням батька. [INFO] , помер батько [PERSON] , [PERSON] . 14.04.2003 року, було отримано свідоцтво на право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] , є в рівних частках його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . Позивач зазначає, що весь час перебування [PERSON] у пансіонаті, вона торбувалася про неї, навідувала, привозила все необхідне, одяг, харчування. Також її син, [PERSON] , кожного тижня відвідував [PERSON] , оскільки навчався у духовній академії. [INFO] [PERSON] померла. Причиною смерті була хронічна серцева недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз. Позивач також зазначає, що вона особисто та за власні кошти займалась похованням свої тітки, [PERSON] . Забравши тіло [PERSON] вони поїхали до її дому, за адресою: [ADDRESS] , двері дому були зачинені і вони не мали змоги зайти туди. Місцезнаходження її мачухи, [PERSON] дома не було. Після її смерті відкрилася спадщина. Для оформлення спадщини, позивач звернулася до нотаріальної контори, отримала відповідь в якій вказано, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме на квартиру їй необхідно подати належно завірений правовстановлюючий документ належності квартири спадкоємцеві. Звернувшись до КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО », отримала довідку №1983 від 18.10.2016 року, згідно якої дізналася, що квартира [ADDRESS] , на даний час належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Згідно інформаційної довідки №68504780, нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 64,8 кв.м., житловою площею - 39,6 кв.м., складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні, у частці 1/1 належить [PERSON] . Лише у жовтні 2016 року, позивачу стало відомо що 18.12.2003 року, було укладено договір купівлі-продажу квартири, р.№3425 зареєстрований приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк І.М., згідно якого [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] , квартиру [ADDRESS] . Тобто у період укладення договору купівлі-продажу [PERSON] знаходилася у Підбузькому геріатричному пансіонаті. За весь час перебування у відділенні самостійно або зі сторонніми особами, без супроводу працівників пансіонату закладу не залишала. Позивач зазначає, що договір купівлі-продажу від 18.12.2003 року всупереч актів цивільного законодавства був укладений від імені продавця [PERSON] , яка не є власником цілої квартири, та відповідно не мала права розпорядження майном, тому вважає, що договір підлягає визнанню недійсним. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову просять відмовити. 14.11.2017 року протокольною ухвалою Трускавецького міського суду до розгляду справи залучено приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк І.М., в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, в задоволенні позову просить відмовити. Третя особа - приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк І.М. в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, у вирішенні даного спору покладається на думку суду. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що являється двоюрідною сестрою [PERSON] . Вона була недієздатною. Проживала в квартирі по вул. Сагайдачного в Трускавці , поки не появилась нова дружина в її батька. Після того здали в інтернат. Свідок в інтернат не навідувалась, хто відвідував не знає. [PERSON] померла в 2016 році. Похороном займалась позивачка. Померла не усвідомлювала значення своїх дій. За квартирою доглядала мачуха. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її двоюрідна сестра. [PERSON] хоче забрати квартиру в [PERSON] . [PERSON] проживала в квартирі з татом. Після того як мама померла, тато разом з своєю співмешканкою в 1998 році відправили [PERSON] в Підбуж. ЇЇ відвідували [PERSON] та син [PERSON] .Коли батько [PERSON] помер на знала. Знає що у [PERSON] забрали квартиру, іншого житла вона не мала. [PERSON] не могла самостійно себе обслуговувати. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її донькою. [PERSON] була недієздатною, не могла самостійно себе обслуговувати. Після того як [PERSON] (батько [PERSON] ) відіслав [PERSON] в Підбуж, вона зателефонувала до нього, але він поклав трубку. На другий день прийшов до неї на роботу і сказав щоб вона більше не приходила, бо після того його б`ють. Опікун-мачуха до неї в Підбуж не приїжджала. [PERSON] ніколи не була одружена, дітей не мала. Похованням [PERSON] займалась позивач. Пам`ятник [PERSON] ніхто не ставив. Вона особисто разів п`ять відвідувала [PERSON] у Підбужі. Квартиру не пам`ятає коли продали. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи із наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кенц-Березюк І.М., зареєстрованого в реєстрі за №3425, [PERSON] , діючи від свого імені та від імені недієздатної [PERSON] продала [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №2044070 від 20.11.2003 року квартира [ADDRESS] , яка являється предметом спору, належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] (1/6 ід. частин) та [PERSON] (2/3 ід. частин +1/6 ід. частин). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була недієздатною та з 08.08.1998 року перебувала в Підбузькому геріатричному пансіонаті з діагнозом ІХС атеросклеротичний кардіосклероз СН-1 наслідки перенесеного енцефаліту у вигляді тетрапарезу псевдобульбарного синдрому, епісиндром, підтвердженням чого є довідка №147, видана 08.08.2016 року адміністрацією Підбузького геріатричного пансіонату. [PERSON] була призначена опікуном над недієздатною [PERSON] , підтвердженням чого є витяг з Рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради №80 від 31.03.2003 року. Крім цього, [PERSON] являлась мачухою [PERSON] . Згідно витягу з рішення №284, виданого 01.12.2003 року виконавчим комітетом Трускавецької міської ради, [PERSON] надано дозвіл на продаж частини квартири [ADDRESS] що належить недієздатній [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Позивач, як на підставу визнання договору купівлі продажу недійсним, посилається на те, що [PERSON] , не була власницею цілої квартири, та відповідно не мала права розпорядження майном, а тому позивач вважає, що договір підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ст. 224 ЦК України (який діяв на момент укладення договору купівлі-продажу) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно ст. 15 Закону України «Про власність» (який діяв на цей момент) громадянин, який став власником квартири, має право розпоряджатися нею на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України (який діяв на момент укладення договору купівлі-продажу) від імені душевнохворого або недоумкуватого, визнаного недієздатним, угоди укладає його опікун. Відповідно до ст. 145 Кодекс про шлюб та сім`ю України (який діяв на цей момент) опікун не вправі без дозволу органів опіки і піклування укладати угоди, а піклувальник - давати згоду на їх укладення, якщо вони виходять за межі побутових. Такими угодами, зокрема, є договори, що потребують нотаріального посвідчення і спеціальної реєстрації, відмова від належних підопічному майнових прав, поділ майна, поділ або обмін жилої площі, видача письмових зобов`язань тощо. Беручи до уваги, наявності дозволу органу опіки і піклування укласти договір на продаж частини квартири [ADDRESS] що належить недієздатній [PERSON] , суд вважає спірний договір купівлі-продажу укладено у відповідності до законодавства, яке діяло на момент укладення, а тому твердження позивача,що [PERSON] , не була власницею цілої квартири, та відповідно не мала права розпорядження майном є хибним. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Крім цього, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що волі власника спірної квартири [PERSON] на відчуження 1/2 квартири не було, квартира вибула з володіння не з її волі. Відпоідно до ст. 203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні з матеріалів справи та показань свідків, [PERSON] була не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, тому наявність або відсутність волі [PERSON] на укладення спірного договору встановити не можливо Позивачем не додано жодного доказу, який би підтверджував відсутність волі [PERSON] на вчинення спірного правочину. Позивачем не доведено обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed