Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON], на обґрунтування якого повідомила, що з відповідачем проживає у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2009 року. Від шлюбу в них є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] та малолітня дитина - [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають повністю на її утриманні. Батько [PERSON] не виконує свій батьківський обов'язок щодо утримання дітей, не надає будь-якої матеріальної допомоги для забезпечення їх життєдіяльності. Також зазначила, що відповідач офіційно працює, щомісячно отримує заробітну плату, а отже, має можливість надавати матеріальну допомогу. У зв'язку з чим, з урахуванням змінених позовних вимог, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, щомісячно та до виповнення дітям повноліття. Ухвалою суду від 01 червня 2018 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Позивачка у судове заідання не з'явилася, однак подала на адресу суду заяву, у якій позов, з урахуванням змнених позовних вимог, підтримала та просила задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав на адресу суду заяву, у якій позов, з урахуванням змінених позовних вимог, визнав та просив задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-182, 183, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Проте, батько не виконує свій батьківський обов'язок щодо утримання дітей, не надає будь-якої матеріальної допомоги для забезпечення життєдіяльності дитини, хоча працює, щомісячно отримує заробітну плату, а отже, має можливість надавати матеріальну допомогу. Частиною 4 статті 206 ЦПК України, передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що можливо та необхідно стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно та до виповнення найстаршій дитині повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Із матеріалів цієї справи видно, що такі витрати підтверджено актом виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 30.03.2018, а також актом приймання - передачі виконаних робіт від 30.03.2018року, і становлять 500грн. 00коп. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 704, 80грн. судового збору та 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст. 10-13, 81, 133, 137, 141, 258, 263-265, 267, 274-279, 430 ЦПК України,

Outcome: approved