Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], 10.05.2014р.н., у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та витрати на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебуваю у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], 10.05.2014р.н. З березня 2015 року сторони проживають окремо, дитина перебуває на утриманні позивачки. На даний час позивачка не працює, самостійно виховує та утримує сина, який часто хворіє, а тому потребує також матеріальної допомоги на своє утримання. Позивачка в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині стягнення аліментів на дитину, в позовних вимогах про стягнення коштів на утримання позивачки просить відмовити. Вказав, що його щомісячний заробіток є неофіційним та приблизно становить 3000,00 грн., з яких сплачує кредит та комунальні платежі. Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2013р. Відділом державної РАЦС Житомирського МУЮ у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON], 01.08.1992р.н., та [PERSON], 02.01.1992р.н., про що вчинено актовий запис №823 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], 10.05.2014р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №217800 (а.с.6). Як вказує позивачка та не заперечується відповідачем, з березня 2015 року сторони проживають окремо і малолітній син перебуває на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно приписів ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивачка просить стягувати з відповідача щомісячно на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною трирічного віку. Зі змісту ч.2. ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України вбачається, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, при цьому, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вже зазначалося, відповідач в судовому засіданні вказав, що його щомісячний заробіток є мінливим та приблизно становить 3000,00 грн., з яких сплачує кредит та комунальні платежі. З огляду на викладене, суд відмовляє в стягненні аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відсутні докази, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу.

Outcome: partial