Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення позики у сумі 4 600,00 Євро, що еквівалентно 136 915,86 грн., 6 845,97 грн.- інфляційних, 2 351,95 грн. - 3% річних, 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу та 1 461,14 грн. судового збору, відповідно до Договору позики грошових коштів від 04.06.2018 року. Позивачка, уточнивши і обгрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що 04.06.2018 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого вона передала у власність відповідачки грошові кошти в сумі 4 600,00 Євро, що по курсу НБУ станом на дату укладення договору становило 140 172,86 грн., а та зобов`язалась повернути їй таку ж суму грошових коштів. Строк повернення усієї суми боргу встановлений у пункті 3 договору - до 04.12.2018 року. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) устрок та в порядку, що встановлені договором. Станом на день пред`явлення цього позову Відповідачка своїх зобов`язань за договором не виконала, позичені кошти не повернула, від виконання зобов`язань ухиляється. В зв`язку з частковим погашенням відповідачкою суми основного боргу під час слухання справи , в розмірі 800,00 Євро, що по курсу НБУ станом на дату подання позовної заяви становить 27 281,44 грн., просить суд стягнути позику в сумі 3 800,00 Євро, що станом на 21.12.2020 року еквівалентно 129 586,84 грн. - основного боргу, 10 252,91 грн. - індексу інфляції за весь час прострочення, 7 860,59 грн. - 3% річних від простроченої суми за кожен день прострочки , станом на 07.09.2020 року, 10 000 грн. - витрат на правову допомогу та 1 461, 14 грн. - за оплату судового збору. В суді позивачка та її представник уточнений позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачки в суді позов визнав частково в частині стягнення витрат на правову допомогу. Заслухав учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 04.06.2018 року [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого позивачка передала у власність відповідачки грошові кошти в сумі 4 600,00 Євро, що по курсу НБУ станом на дату укладення договору, становило 140 172,86 грн., а та зобов`язалась повернути їй таку ж суму грошових коштів, у тій же валюті у строк - до 04.12.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України). Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі №6-50цс16). Встановлено, що 04.06.2018 року за договором позики [PERSON] передала [PERSON] чотири тисячі шістсот Євро 00 євроцентів. Про отримання позики в сумі чотирьох тисяч шестисот Євро зазначено у п.1 Договору позики грошових коштів від 04.06.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1964 та посвідченого приватним нотаріусом Яцевич Г.В., що підтверджується вищевказаним документом. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму, відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 7 Договору передбачено сплату несплаченої в строк всієї суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми за кожен день прострочення. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правовоївідповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки офіційний курс національної валюти за даними НБУ станом на 21.12.2020 складає 34,1018грн за 1 Євро, відповідно гривневий еквівалент суми основного боргу становить 156 868,28грн., інфляційні втрати - 10 217,46 грн., 3% річних -7 906,65 грн. станом на 07.09.2020 року Відповідно до ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник відповідачки не заперечує ні сам факт передачі коштів, ні суми боргу, ні інфляційних коштів, ні 3% річних. Аналіз наведених позивачкою належних та допустимих доказів дає підстави суду прийти до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , в частині стягнення заборгованої позики, інфляційних, 3% річних, судових витрат на правову допомогу адвоката, та заплаченого судового збору підлягають задоволенню, оскільки відповідачка зобов`язання перед позивачкою не виконала, грошові кошти, у встановлений договором строк, не повернула, тому зобов`язана, відповідно до умов Договору та ст.625 ЦК України, повернути позикодавцеві позику, іфляційні втрати, 3% річних, судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаченому позивачкою судового збору у розмірі 1 461,14 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.1401953487.1 Підлягають стягненню з відповідачки судові витрати позивачки, пов`язані з отриманою правовою допомогою у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується актом здачі - прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 21.12.2020 року та квитанцією до прибуткового касового ордера № 44 від 20.06.2019 року. На підставі викладеного та ст.ст. 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved