Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до державного нотаріуса Сьомої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання дій державного нотаріуса Сьомої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] неправомірними, визнання акту прийому-передачі спадкової справи від 27.02.2015 року нікчемним та повернення спадкової справи державному нотаріусу Сьомої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] Своїм вимоги мотивує тим, що 30.08.2014 року в авіакатастрофі повітряного судна АН-12 ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» загинув її син [PERSON] 26.01.2015 року вона разом із своїм сином [PERSON] звернулися у Сьому Львівської державну нотаріальну контору з приводу відкриття спадщини до державного нотаріуса [PERSON], яка видала [PERSON] витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі за №57029966. 27.02.2015 року їй зателефонувала приватний нотаріус [PERSON] та повідомила, що спадкова справа від спадкодавця [PERSON] знаходиться у неї, бо ніби то, нею дана спадкова справа відкрита 31.12.2014 року. Проте [PERSON] у витязі про реєстрацію у Спадковому реєстрі за №57029966 вносить [PERSON], а в акті прийому-передачі спадкової справи зазначає [PERSON], не повідомила вчасно про факт складання акту прийому-передачі спадкової справи та її передання приватному нотаріусу [PERSON], не мала права передавати спадкову справу приватному нотаріусу [PERSON], оскільки остання внесла у Спадковий реєстр лише прізвище та імя спадкодавця, що є порушенням Положення про Спадковий реєстр. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності від 09.01.2014 року, позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходяться в матеріалах справи, в судове засідання не зявилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала і про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Право на судовий захист передбачається ст.55 Конституції України. Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 31 грудня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] було відкрито за заявою [PERSON], як законного представника малолітнього сина [PERSON], спадкову справу після смерті [PERSON], померлого 30 серпня 2014 року. Також встановлено, що 26 січня 2015 року Державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] було відкрито за заявою [PERSON] спадкову справу після смерті [PERSON], померлого 30 серпня 2014 року. Згідно акту прийому-передачі спадкової справи від 27 лютого 2015 року Державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] передано, а приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] прийнято спадкову справу №14-2015 відкриту 26 січня 2015 року, до майна померлого [PERSON], який помер 30 серпня 2014 року ([INFO]), на 14 аркушах, за заявою [PERSON], як законного представника малолітнього сина [PERSON] /а.с.4/ Відповідно до п.п.2.1. глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. Підпунктом 1.2 п. 1 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом МЮУ № 296/5 від 22.02.2012р. визначено, що при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України - пп. 1.5 п. 1 Глави 10 Розділу ІІ Порядку. З огляду на викладене, оскільки заведення спадкової справи приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] проводилось на підставі заяви законного представника малолітнього спадкоємця, що відповідає вимогам закону і зокрема ч.4 ст.1269 ЦК України, та до такої заяви були додані належні документи про реєстрацію смерті спадкодавця, суд не вбачає правових підстав для приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] відмовляти [PERSON] у прийняті її заяви. Відповідно до пп. 2.7 п. 2 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при встановленні факту одночасного відкриття декількох спадкових справ (наприклад, за місцем проживання спадкодавця і за місцезнаходженням спадкового майна), спадкові справи, відкриті з порушенням вимог статті 1221 Цивільного кодексу України, повинні бути передані за належністю нотаріусу, до компетенції якого входить ведення цієї спадкової справи. Суд не бере до уваги покликання позивача на нікчемність акту прийому-передачі від 27 лютого 2015 року спадкової справи спадкодавця [PERSON] внаслідок зазначення у даному акті лише прізвища та імені спадкодавця, оскільки дата народження та смерті спадкодавця [PERSON] збігаються, а тому сумнівів в ідентичності особи спадкодавця немає, а позивачем не надано інших належних та допустимих доказів, на підтвердження таких покликань. З огляду на викладене, не підлягає задоволенню похідна вимога про повернення державному нотаріусу Сьомої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] матеріалів спадкової справи спадкодавця [PERSON] Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено підставність та обґрунтованість своїх позовних вимог, такі не ґрунтуються на вимогах закону, а відтак, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed