Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] С про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові посилається на те, що вона з відповідачем уклали шлюб 28 грудня 1995 року у виконавчому комітеті Вишківської селищної ради Хустського району, про що зроблено а/з № 61. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей син [PERSON], який вже досяг повноліття та син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, та перебуваючи у стані алкогольного спяніння погрожує їй та наносить побої. Відповідач належним чином не утримує сімю та не цікавиться про дітей. Їхній шлюб носить формальний характер, оскільки вони більше двох місяців разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини, так як працює по найму та інших утриманців немає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та постановити рішення про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнали у повному обсязі, а в частині позову про стягнення аліментів визнали частково, просили стягувати аліменти в розмірі 400 грн. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 грудня 1995 року у виконавчому комітеті Вишківської селищної ради Хустського району за а/з № 61. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей син [PERSON], який є повнолітнім та син [PERSON], [INFO]. Відповідач зобовязання по утриманню дитини належно не виконує. При розгляді даної справи зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідач працює по найму, є здоровою та працездатною людиною, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підставі ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка стверджує про неможливість існування шлюбу між ними у такій формі, його формальність та невиконання прямого призначення шлюбу. З огляду на встановлене суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Продовження існування шлюбних відносин між сторонами у такій формі приводить до загостренні їхніх відносин і створює лише конфліктні ситуації, а тому його доцільно розірвати. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини, враховуючи матеріальне становище відповідача, який є працездатним, має на утриманні матір [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в сумі 600 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Судові витрати по справі, підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved