Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями, мотивуючи тим, що вона з 1994 року і по даний час проживає разом зі своєю сімєю за адресою: Полтавська область, Котелевський район, с. Шевченкове, вул. Дорошенка, 4а, та відкрито і безперервно володіє житловим будинком з господарськими будівлями протягом 10 років, здійснює його поточний ремонт, оплачує витрати на його утримання, обробляє присадибну ділянку біля господарства. Оскільки, вона з сімєю проживає в спірному житловому будинку майже 23 роки, й за цей час ніхто своїх прав щодо власності на дану будівлю не заявив, будь-яких претензій щодо проживання в житловому будинку до неї не висував, хоче скористатися своїм правом на звернення до суду для визнання права власності за набувальною давністю. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 189-194, 200, 201, 204-209). Позивачка подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с. 219, 234). Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі ордера ПТ №001779 від 05.10.2015 року та угоди №05/10 від 05.10.2016 року (а.с. 22, 23), 30.11.2016 року подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с. 233). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а.с. 210, 211), про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON], 11.10.2016 року надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надав (а.с. 180). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON], 29.11.2016 року надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надав (а.с. 222). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON], 05.10.2016 року надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, яку підтвердив телефонограмою 30.11.2016 року. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надав (а.с. 159, 236). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON], 11.10.2016 року надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, яку підтвердив телефонограмою 30.11.2016 року. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надав (а.с. 175, 235). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Микілківська сільська рада Котелевського району Полтавської області, 29.11.2016 року надіслала до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі її представника. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надала (а.с. 230). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - сільськогосподарський виробничий кооператив «Батьківщина», 29.11.2016 року надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі його представника. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надав (а.с. 231). На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 27.07.1991 року [PERSON], мешканець с. Шевченкове Котелевського району Полтавської області, та [PERSON], мешканка [ADDRESS], уклали договір купівлі-продажу жилого будинку з господарськими побудовами за адресою с. Шевченкове Котелевського району Полтавської області, що зареєстрований Микілківською сільською Радою народних депутатів за №28 (а.с. 87, 88). Відповідно до архівного витягу Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області від 20.11.2015 року, передано [PERSON], мешканці [ADDRESS], у приватну власність земельну ділянку в розмірі 0,10 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель (протокол засідання виконавчого комітету Микілківської сільської Ради народних депутатів Котелевського району Полтавської області №7 від 24.06.1996 року, рішення №33) (а.с. 82). Згідно з довідками виконавчого комітету Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 16.05.2016 року №271, від 31.05.2016 року №292 та 23.09.2016 року №503, [PERSON], [INFO], фактично проживає за адресою: [INFO], з 15.08.1994 року по час видачі довідки станом на 23.09.2016 року. Документи, які були підставою для реєстрації місця проживання [PERSON] в сільській раді відсутні (а.с. 85, 86, 123). Відповідно до довідок виконавчого комітету Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 15.10.2015 року №482 та 23.09.2016 року №503, житловий будинок, який знаходиться за адресою: с. Шевченкове, вул. Дорошенка, 4а, Котелевського району Полтавської області, на балансі сільської ради не рахується. Також не володіє інформацією щодо предмету договору купівлі-продажу від 27.07.1991 року (а.с. 83, 122). Згідно з довідкою СВК «Батьківщина» від 12.04.2016 року №282, документи які б підтверджували перебування житлового будинку с. Шевченкове, вул. Дорошенка, 4а, у власності юридичної особи (колгосп «Україна», СТОВ «Правда») відсутні (а.с. 81, 172). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 22.09.2016 року №68687891, права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою: Полтавська область, Котелевський район, село Шевченкове, вул. Дорошенка, будинок 4а, відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за вказаними параметрами запиту у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні; відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно за вказаними параметрами запиту у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні (а.с. 125). Згідно з звітом про оцінку майна субєкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 04.04.2016 року ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: Полтавська область, Котелевський район, село Шевченкове, вул. Дорошенка, будинок 4а, на дату оцінки 31.03.2016 року, без врахування ПДВ, складає 71400 грн. (а.с. 89-97). Обєкт оцінки - житловий будинок літ. А-1 загальною площею 98,1 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня - літ. Б, навіс - літ. б, сарай - літ. В, вольєр - літ. в, сарай - літ. В1, вхідний погріб - літ. Г, вбиральня - літ. Д, літній душ - літ. Е, хвіртка, ворота №1,2, огорожа №3, свердловина №4 (Додаток 5. Технічна документація) (а.с. 89, 102). За нормами ст. 41 Конституції України, ст.ст.321, 328 ЦК України, право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з п.13 вказаної Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Отже, оскільки позивач добросовісно заволодів чужим майном - житловим будинком №4а з господарськими будівлями по вулиці Дорошенка в селі Шевченкове Котелевського району Полтавської області, і понад десяти років відкрито, безперервно ним володіє, то за [PERSON] може бути визнано право власності на нерухоме майно за набувальною давністю згідно з ч.1 ст.344 ЦК України.

Outcome: approved