Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно (земельну ділянку) в порядку спадкування. Заява мотивована тим, що 12.06.2003 року в с. Танське Уманського району Черкаської області помер її батько [PERSON]. [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області за № 15-21 від 30.03.1994 року, була передана у приватну власність земельна ділянка, площею 0,4240 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області, державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР № 15-43-114, виданий [PERSON] сільською радою Уманського району Черкаської області 18.09.2002 року, та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 131. За життя [PERSON] залишив заповіт від 04.03.1996 року, яким заповів їй все належне йому майно. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на зазначену вище земельну ділянку. Звернувшись до нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,4240 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області, що належала [PERSON], який помер 12.06.2003 року, в звязку з тим, що на державному акті є виправлення. На цих підставах просила суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 0,4240 га, кадастровий номер 7124388300:01:002:0082, надану для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія ЧР № 15-43-114, виданого [PERSON] сільською радою Уманського району Черкаської області 18.09.2002 року, на підставі рішення [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області за № 15-21 від 30.03.1994 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 131, після смерті [PERSON], який помер 12 червня 2003 року в с. Танське, Уманського району Черкаської області. Позивач [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] також позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Вважав, що є всі підстави для ухвалення рішення по суті справи у підготовчому засіданні, так як відповідач позов визнає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області у підготовче засідання не з`явився. До суду 24.09.2018 року надійшов лист за підписом сільського голови [PERSON], в якому зазначено, що [PERSON] сільська рада позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення та просить розглядати справу без присутності представника сільської ради. Представник третьої особи Міськрайонного управління Держгеокадастру в Уманському районі та м. Умань в підготовче засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] помер 12 червня 2003 року в с. Танське Уманського районну Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом \~про смерть серії 1-СР № 217523 від 13 червня 2003 року, актовий запис № 13. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 0,4240 га, кадастровий номер 7124388300:01:002:0082, надану для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ЧР № 15-43-114, виданого [PERSON] сільською радою Уманського району Черкаської області 18.09.2002 року, на підставі рішення [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області за № 15-21 від 30.03.1994 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 131. Відповідно до заповіту від 14 березня 1996 року посвідченого секретарем Танської сільської ради [PERSON] заповів [PERSON] все належне своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право. Після смерті [PERSON], позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, нотаріусом постановою від 18.07.2018 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,4240 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області, що належала [PERSON], який помер 12.06.2003 року, в звязку з тим, що на державному акті є виправлення, що є порушенням п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 за № 43. [PERSON], який помер 12 червня 2003 року, на день смерті проживав і був зареєстрований [INFO]. Спадкодавець на день смерті проживав одиноко. Зазначене підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Уманського району Черкаської області № 02-31/373 від 23.07.2018 року. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] являється дочкою спадкодавця [PERSON], який помер 12 червня 2003 року, та єдиним спадкоємцем за заповітом після його смерті, що підтверджується документами, доданими позивачем до позовної заяви. Згідно\~із ч.2 ст.77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно із ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Частина 4\~ст.206 ЦПК України\~визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.\~ За результатами вивченням позовної заяви та доказів, які були надані позивачем, суд не встановив підстав для відмови у прийнятті визнання позову\~відповідачем. З урахуванням викладеного, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved