Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохає стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму до досягнення донькою 23-х років. Заявлені вимоги мотивує тим, що донька досягла повноліття, але продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку батька. Ухвалою суду від 19.10.2020 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Від позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності у заочному порядку, заявлені вимоги нею підтримані повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа [PERSON] в поданій до суду заяві про залучення її як третьої особи до участі в справі, зазначила, що подану [PERSON] позовну заяву про стягнення аліментів підтримує (а.с.21). Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Вказана обставина підтверджуються наданою суду копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Комсомольської міської ради Полтавської області ( а.с.4). Під час реєстрації шлюбу з [PERSON] 30.11.2017, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.6). Згідно із довідкою Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г.Короленка № 92 від 27.04.2020, [PERSON] є студенткою ІІ курсу спеціальності «Психологія», денної форми навчання, державної форми фінансування. Термін навчання до 30.06.2022 (а.с.7). Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Спірні правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства. Так, статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання. У відповідності до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3 статті 199 СК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів у розмірі, що не є меншим 50 % прожиткового мінімуму суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 6 СК України визначено поняття «дитина», відповідно до якої правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Статтею 1 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що дитина - особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Саме тому у статтях 198-201 СК України, на яких ґрунтуються спірні правовідносини, законодавець вживає поняття «син» та «дочка», а не «дитина». За приписом статті 201 СК України до відносин між батьком і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Системний аналіз наведених законодавчих норм в їх сукупності свідчить про те, що при стягненні аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання положення закону про мінімальний гарантований розмір аліментів не можуть бути застосовані. З огляду на викладене, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд доходить висновку про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , у заявленому позивачем розмірі. Беручи до уваги рівність обов`язків обох з батьків щодо утримання повнолітньої доньки, такий розмір аліментів цілком відповідатиме об`єктивній спроможності відповідача надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки на період навчання останньої. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позовна заява [PERSON] надійшла до суду 01.07.2020 (Вх. № 4961/20), а отже стягнення аліментів має проводитися саме з 01.07.2020. Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст. 141 ЦПК України. З урахування дати звернення позивача до суду та звільнення останньої від сплати судового збору при звернені до суду із відповідним позовом, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 840,80 грн судового збору. Згідно ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial