Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивований тим, що 21 грудня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Стебницькою міською радою. У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Фактично з осені 2015 року вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Їхнє спільне подальше життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. У сім'ї відбувалися постійно суперечки, які призвели до того, що сторони стали чужими людьми. Відповідач не бере участі у вихованні дитини та не надіє матеріальної допомоги на її утримання. На даний час дитина росте та розвивається, що потребує значних затрат. Їй одній складно утримувати дитину у звязку тим, що дитині постійно необхідні кошти на проживання, одяг, харчування, ліки, іграшки, тощо. Просить шлюб розірвати та стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 доходу відповідача. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому підстав, пояснила, що тривалий час не спілкується з відповідачем, відповідач не цікавиться утриманням та вихованням дитини. Відповідач у судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, зі згоди позивачки та її представника суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 21 грудня 2010 року зареєстрували шлюб у Стебницькій міській раді Львівської області, актовий запис № 74, що стверджується свідоцтвом про шлюб І-СГ № 153632 /арк. справи 10/. У сторін є спільна дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження І-СГ № 341727 /арк. справи 11/. Подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально. З позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що фактично шлюбні відносини припинено з осені 2015 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб. Вжиття заходів для примирення з метою збереження сім'ї позивачка вважала недоцільним, ствердила факт, що сім'я фактично розпалася, існує лише формально. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, і може мати наслідки, встановлені законом, що передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить\~ інтересам позивача, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивачки про розірвання шлюбу є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати. Що стосується вирішення питання про стягнення аліментів та визначення їх розміру, суд вважає, що в цій частині позов також підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). У відповідності з вимогами\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дітей визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дитина здорова та повністю знаходяться на утриманні матері, те, що відповідач не надав суду доказів про те, що у нього на утриманні є неповнолітні діти чи інші непрацездатні особи. Суд вважає, що з врахуванням вказаних обставин з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі ? всіх видів доходу відповідача на утримання дитини: [PERSON], [INFO], але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати вимогам законності та справедливості. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України \~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як встановлено статтею 79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Оскільки позов у частині стягнення аліментів задоволено, то з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. у користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved