Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Позов мотивує тим, що відповідно до договору найму житлового приміщення №28 від 27 травня 2011 року, а в подальшому до пролонгованих інших договорів (останній Договір найму від 04.10.2017 року), позивачем було придбано для проживання в найм кімнату №28 по вул. Загорській, 26, в м. Ужгород. Згідно довідки про склад сімї, виданої ОСББ «Загорська 26», в даній квартирі позивач проживає одна. Однак, згідно карток Ф-А та Ф-Б за даною адресою також зареєстрована [PERSON], хоча фактично з дня прописки по теперішній час за вказаною адресою не зявлялася. У звязку з тим, що відповідач не проживає за адресою [INFO] без поважних причин понад один рік, а у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 28 в будинку №26 по вул. Загорській в м. Ужгороді та зняти її з реєстраційного обліку. В судове засідання представник позивача та позивач не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, однак, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилася, відзив на позовну заяву не надала, була повідомлена належним чином завчасно через оголошення у газеті «Новини Закарпаття» № 2 (4713) від 13.01.2018 року. Заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Згідно договору найму житлового приміщення №28 від 27 травня 2011 року, а в подальшому до пролонгованих інших договорів, останній Договір найму від 04.10.2017 року, [PERSON] було придбано для проживання в найм кімнату №28 по вул. Загорській, 26, в м. Ужгород. Судом встановлено, що позивач зареєстрована за вищевказаною адресою та проживає одна, що підтверджується довідкою про склад сімї, виданою ОСББ «Загорська 26» №107 від 04.10.2017 року. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Доказів на спростування фактів щодо тривалого не проживання за вказаною адресою відповідач не надала, так само не надала доказів на підтвердження того факту, що залишила квартиру і тривалий час була відсутня в ній з поважних причин. Тому підстав, за якими б за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням, в судовому засіданні не встановлено. За приписами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позов у цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Що стосується позовної вимоги про примусове зняття з реєстрації відповідача, то така вимога не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, якого на час звернення позивача до суду ще не було, а відтак позивач не звертався із відповідним рішенням суду до відповідного державного органу із заявою про зняття відповідача з реєстрації і не отримував відмову у проведенні таких дій, свідчить про відсутність предмету спору в цій частині. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: partial