Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яка діє від свого імені та від імені та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, вказуючи, що їй та третій особі, її чоловіку [PERSON], згідно нотаріально посвідченого договору міни від 17.10.2005 року, належить на праві спільної власності, житловий будинок № 28 по вул. Тарасова у м. Вільногірську, Дніпропетровської області. 16.10.2012 року, з їхнього з чоловіком дозволу, у вищезазначеному будинку була зареєстрована за місцем проживання відповідач, [PERSON], [INFO], яка є її сестрою та малолітня дочка сестри - [PERSON], [INFO]. Реєстрація відповідача та її малолітньої дочки у належному їй будинку за місцем проживання була проведена за проханням відповідача, яка посварилася зі своїм чоловіком та приїхала у той час з Автономної Республіки Крим на проживання до м. Вільногірська. У належному їй будинку відповідач та її дочка проживали до початку січня 2013 року, після чого до відповідача приїхав її чоловік, і вони повернулися на постійне проживання до м.Севастополя, де і проживають до цього часу. Тим, що відповідач та її малолітня дочка знаходяться на реєстраційному обліку у належному їй житловому будинку, порушуються її права на отримання допомоги (субсидій) від держави як особі, яка має таке право. Відповідач та її малолітня дочка постійно проживають з сім'єю за межами м. Вільногірська, де і знаходиться усе належне їм майно. Просить визнати [PERSON] та її малолітню дочку, [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування жилим будинком № 28 по вул. Тарасова у м. Вільногірську Дніпропетровської області, що є підставою для зняття цих осіб з реєстрації місця проживання за зазначеною адресою. В судове засідання позивачка не зявилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 35). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву електронною поштою, відповідно до якої зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглядати у її відсутність (а.с. 28). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 34) Третя особа у справі виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, свого представника в судове засідання не направили, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. (а.с. 36). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт перебування у приватній власності позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] будинку № 28, по вул. Тарасова в м.Вільногірську, підтверджується договором міни від 17.10.2005 року (а.с.5) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що виданий 27.11.2005 року КП «БТІ м.Вільногірська» (а.с.6). Факт реєстрації відповідача [PERSON] та її малолітньої доньки [PERSON] у будинку № 28 по вул. Тарасова, в м.Вільногірську, підтверджується довідкою № 6754, що видана 02.11.2016 року відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 9) Факт не проживання відповідача [PERSON] в будинку № 28 по вул. Тарасова, в м.Вільногірську, підтверджується актом від 02.11.2016 року № 433, що складений депутатом Вільногірської міської ради [PERSON], відповідно до якого проведено обстеження родини [PERSON] та встановлено, що [PERSON] та її дочка [PERSON] зареєстровані та проживають в [INFO]. З 2013 року за місцем реєстрації не проживає. (а.с. 10). Факт постійного проживання відповідачки та її дочки за вказаною адресою підтверджується заявою відповідачки [PERSON] ( а.с. 28). Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, п.п.1,5 ч.3, ч.4 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку № 28 по вул. Хмельницького, м.Вільногірську, Дніпропетровської області, де з 16.10.2012 року зареєстровані сестра та племінниця позивача [PERSON] та [PERSON], однак у вказаному будинку останні не проживають без поважних причин з 2013 року, постійно проживають у [INFO], позовні вимоги відповідачем визнано у повному обсязі, що не суперечить обставинам справи та закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, тому [PERSON] та малолітня [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням, яке належить позивачці і третій особі та підлягають зняттю з реєстраційного обліку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачкою і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. ( а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 319, 321, 386, 391, 405,406 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 156, 163 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved