overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. В суд позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач в суд не з'явивсь, відзиву на позов не подав, направив до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 29.08.2014 року Голубівською сільською радою Ружинського району Житомирської області. Сторони є батьками малолітньої дитини:[PERSON], [INFO], спору відносно місця проживання якого між ними немає. З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивачка примирятись з відповідачем та проживати з ним однією сім'єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, враховуючи також визнання відповідачем позовних вимог , суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім'ї сторін є неможливим , оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їхній шлюб суд розриває. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане. Оскільки, відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, а суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON]. звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. В суд позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач в суд не з'явивсь, відзиву на позов не подав, направив до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 10.08.2009 року Вільнопільською сільською радою Ружинського району Житомирської області. Сторони є батьками малолітньої дитини:[PERSON], [INFO], спору відносно місця проживання якої між ними немає. З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивачка примирятись з відповідачем та проживати з ним однією сім'єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, враховуючи також визнання відповідачем позовних вимог , суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім'ї сторін є неможливим , оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їхній шлюб суд розриває. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, а суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. В суд позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач в суд не з'явивсь, відзиву на позов не подав, направив до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №075316, виданим 06.11.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області. Сторони є батьками малолітніх:[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], спору відносно місця проживання якого між ними немає. З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, і позивачка примирятись з відповідачем та проживати з ним однією сім'єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, враховуючи також визнання відповідачем позовних вимог , суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім'ї сторін є неможливим , оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їхній шлюб суд розриває. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу суд не змінює на дошлюбне, оскільки нею відповідне клопотання до суду не подане. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, а суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Оскільки добровільно відповідач шлюб розривати не бажає, тому вона вимушена звертатись до суду та з врахуванням вказаного просить розірвати шлюб з відповідачем. В суд позивачка не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився , направив заяву про слухання справи в його відсутність протии задоволення позову не заперечує, відзиву на позов до суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05 серпня 2014 року Виконавчим комітетом Прибережнянської сільської ради Ружинського району , Житомирської області , актовий запис №3 (а.с.6-7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , спору щодо місця проживання якого між сторонами немає (а.с.8). Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, враховуючи також визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім`ї сторін є неможливим, оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їх шлюб суд розриває. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги повністю, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Оскільки добровільно відповідач шлюб розривати не бажає, тому вона вимушена звертатись до суду та з врахуванням вказаного просить розірвати шлюб з відповідачем. В суд позивачка не з`явилися, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просять суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явивсясь , направив заяву про слухання справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує, відзиву на позов до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 31 січня 2018 року Таращанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області , актовий запис № 06 (а.с.7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , спору щодо місця проживання якої між сторонами немає. З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, позивачка примирятись з відповідачем та проживати з ним однією сім`єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.. 100 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Крім того, суд враховує, що відповідачем відзиву щодо позову до суду не надано, крім того згідно поданої ним заяви вбачається, що позовні вимоги він визнає. А тому з вказаних вище підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні з 2015 року, вони не ведуть спільного господарства, побут та бюджет і перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Діти від шлюбу є повнолітніми. Відповідач не бажає розривати шлюб в позасудовому порядку. В суд позивачка не з`явилася подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає. Відзив на позов до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03червня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району міста Києва, актовий запис №454 (а.с.30-31). Сторони неповнолітніх дітей не мають . З пояснень позивачки, викладених в позовній заяві, вбачається, що вона з відповідачем на даний час не підтримує сімейних відносин, і примирятись з ним та проживати однією сім`єю не бажає. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, враховуючи також визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім`ї сторін є неможливим, оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їхній шлюб суд розриває. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, хоча вони і проживають в одному будинку, однак не ведуть спільного господарства не спілкуються і відновлювати подружні стосунки та проживати спільною сім`єю з відповідачем вона не бажає, перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. З відповідачем вони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В суд позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач, в судове засідання не з`явився , про час та дату розгляду справи повідомлений завчасно про, що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Відзив на позов до суду не подав. Судом ухвалено проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 жовтня 2007 року Зорянською сільською радою, Ружинського району Житомирської області - актовий запис №01 (а.с. 8-9). Сторони є батьками малолітніх дітей : сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] спору відносно місця проживання яких між ними немає (а.с.11-14). З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що вона з відповідачем на даний час не підтримує шлюбних відносин, і примирятись з ним та проживати однією сім`єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім`ї сторін є неможливим, оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їх шлюб суд розриває. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився , то суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає. Протягом тривалого часу між ними не досягнуто порозуміння. Відмічається відсутність спільних поглядів на життя , різниця в підходах до створення в сім`ї нормального психологічного клімату, вирішення нагальних сімейних та звичайних життєвих питань. Внаслідок чого між ними виникли вкрай напружені стосунки, вони стали чужими людьми і їх шлюб протягом тривалого часу носить формальний характер . Шлюб як такий розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні: вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства і тому перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Оскільки добровільно відповідач шлюб розривати не бажає, тому вона вимушена звертатись до суду та з врахуванням вказаного просить розірвати шлюб з відповідачем. В суд позивачка не з`явилися, подала заяву, в якій просять справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує і просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився , направив заяву про слухання справи в його відсутність проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованим 21 квітня 2015 року Виконавчим комітетом Вербівської сільської ради , Ружинського району , Житомирської області , актовий запис № 1 (а.с.6-7). Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають . З пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, вбачається, що сторони на даний час не підтримують сімейних відносин, позивачка примирятись з відповідачем та проживати з ним однією сім`єю не бажає. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.. 100 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Крім того, суд враховує, що відповідачем подано до суду відзив на позов згідно якого вбачається, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу він визнає. А тому з вказаних вище підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по справі, а саме сплата судового збору та витрати на правничу допомогу, які підтвердженні документально.

Outcome: approved