Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, а саме автомобіля марки ГАЗ 3302-414 Е2 д.н. [NUMBER] 2007 року випуску та стягнення на її користь з [PERSON] вартості ? частини автомобіля в сумі 39 300 грн. В подальшому позивач збільшила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 49 300 грн. з урахуванням вартості зимової гуми та встановлення на автомобіль газового обладнання. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] з 10.11.2007 року по 20.11.2009 року. Після розлучення у неї на утриманні залишилася донька [PERSON], [INFO]. В середині березня 2008 року відповідач за спільні кошти придбав автомобіль марки ГАЗ 3202-414 Е2, вартістю зі слів [PERSON] 78 600 грн. Богодухівським МРЕВ автомобіль був зареєстрований за державним номером [NUMBER] за [PERSON] 17.06.2009 року відповідач продав автомобіль своєму батьку [PERSON] без відома позивача, чим намагається приховати автомобіль від поділу. У зв'язку з цим, [PERSON] доповнила свої позовні вимоги про визнання не дійсним договору купівлі-продажу автомобіля ГАЗ 3302-414 Е2 між [PERSON] та [PERSON], та просила поновити строк для звернення з даним позовом до суду. В подальшому [PERSON] від даного позову відмовилася. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вартості ? частини автомобіля ГАЗ 3302-414 Е2 д.н. [NUMBER] в сумі 49 300 грн. Відповідач позов не визнав, пояснив, що за період шлюбу з [PERSON] ним згідно до договору купівлі-продажу від 11 березня 2008 року укладеного з ІП «АІС-Харків» було придбано автомобіль ГАЗ 3302-414 Е2 2007 року випуску державний номер [NUMBER]. Згідно до даного договору загальна вартість автомобіля на той час складала 70 170 грн. В подальшому автомобіль використовувався для потреб сім,ї. 17.06.2009 року за згодою [PERSON] зазначений автомобіль було відчужено на користь [PERSON], тобто починаючи з 2009 року по теперішній час вони з [PERSON] не є співвласниками майна зазначеного в позові, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АХС 183836 виданого ВРЕР №6 ДАІ м. Богодухів ГУМВС України в Харківській області від 17.06.2009 року на ім'я [PERSON] Крім того, представник відповідача та позивач пояснили, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 10.11.2007 року по 20.11.2009 року перебували в шлюбі. За час шлюбу сторони придбали автомобіль марки ГАЗ 3302-414 Е2 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]. Відповідач в червні 2009 року продав автомобіль. Стаття 70 СК України встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» п. 25 вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення с. 4,5 ст.71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними, відповідно до їх часток, суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Як встановлено судом, відповідач заперечував проти виплати грошової компенсації позивачці. Жодна із сторін не внесла на депозитний рахунок суду відповідну грошову суму. Позивач в судовому засіданні просила суд стягнути ? частину вартості автомобіля, але відповідно до ст. 60 ЦПК України, не надала суду належних та допустимих доказів вартості автомобіля на час слухання справи, відмовилася від пропозиції суду провести судову товарознавчу експертизу відносно оцінки спірного автомобіля. Наявні в матеріалах справи розрахунково-товарний чек від 11.03.2008 року та квитанція про оплату за автомобіль (а.с. 30-31) не є належними доказами. В зв'язку з тим, що відсутні дані про вартість автомобіля, суд не має можливості провести розподіл спільного майна подружжя. Крім того обговорюючи питання про пропуск строку позовної давності, суд вважає, що позивач звернулася з позовом в установлений законом строк, так як відповідно до поштового штампа дата відправлення позову 21.11.2012 року.

Outcome: approved