Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання дітей, дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітей повноліття, оскільки відповідач [PERSON], який є батьком дітей, має можливість надавати матеріальну допомогу, тому що має задовільний стан здоровя, є працездатним, інших утриманців не має, аліменти будь яким особам не сплачує. Вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.01.2005 року. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 19). Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України (а.с. 12, 24,25). Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що обєктивно підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.01.2005 року (а.с. 2). Від цього шлюбу народились діти, дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], 19 жовтня 2008 року (а.с. 3,4). Діти перебувають на утриманні позивача, що обєктивно підтверджується довідкою виконавчого комітету Миргородської міської ради від 12.08.2017 року (а.с.5). Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дітей, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і підлягають стягненню із [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12 серпня 2017 року, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України якою встановлено, що розмір аліментів не може бути менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на утримання дітей на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття відмовити, оскільки ст. 182 СК України визначений розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В звязку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь Державного бюджету України 640 гривень судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: partial