Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Мотивує тим, що згідно рішення Славутського міськрайонного суду від 28.05.2015 року відповідач зобов'язаний сплачувати на користь позивача, аліменти на дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18.05.2015 року до досягнення ними повноліття. Вказує, що відповідно до положень Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 889 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з наведених вище підстав. Відповідач, проти задоволення позову заперечив, вказуючи на відсутність коштів на сплату аліментів. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, котрий розірвано 13.12.2013 року. Від шлюбу сторони мають спільну дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження №169037 від 24.04.2004 року та свідоцтвом про народження №034128 від 02.08.2006 року відповідно (а.с.4,5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно п.2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня складає 1777 гривень. Отже, беручи до уваги викладене суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи норми Сімейного Кодексу України яким встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину позов підлягає задоволенню оскільки розмір аліментів, що стягуються згідно рішення суду від 28.05.2015 року є меншим ніж встановлено Законом. Відповідно до п. 23 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved