Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Дубівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] філія КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації, про визнання рішення Дубівської сільської ради та витягу про державну реєстрацію речового права незаконним. В обґрунтування заявленого позову зазначила, що рішенням виконавчого комітету Дубівської сільської ради за №3/2-2 від 26.03.2012 року їй було оформлено право приватної власності на квартиру № 51, в с. Вербка по вул. Ватутіна, 72 А, така адреса зазначена у рішенні. На підставі цього рішення було видано свідоцтво про право власності від 18.04.2012 року, яке зареєстроване в КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», номер витягу з реєстру 33861712. Позивач вказує, що в рішенні № 3/2-2 від 26.03.2012 року невірно вказано адресу квартири, а саме с. Вербка, оскільки вказаний житловий будинок знаходиться в межах міста Ковеля, що стверджується платіжними повідомленнями за сплату за комунальні послуги довідкою відділу містобудування та архітектури. На звернення позивачки до КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації документації» про внесення змін щодо адреси її квартири, їй було відмовлено, оскільки з 01 січня 2013 року припинено доступ до електронного Реєстру прав, то БТІ позбавлено можливості виправити дану помилку та внести зміни до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Просить винести рішення, яким рішення виконавчого комітету Дубівської сільської ради за № 3/2-2 від 26.03.2012 року про оформлення права власності на квартиру № 51 в с. Вербка по вул. Ватутіна, 72 А, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.04.2012 року, яке видане виконавчим комітетом Дубівської сільської ради, згідно якого вона є власником квартири [ADDRESS] А в с. Вербка Ковельського району визнати незаконними. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримують в повному обсязі. Судові витрати просять залишити за позивачем. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, при цьому зазначає, що при винесенні рішення виконавчий комітет Дубівської сільської ради виходив з того, що житловий будинок по вул. Ватутіна, 72 А знаходиться на землях Дубівської сільської ради, однак як встановлено в даний період житловий будинок побудований в межах міста Ковеля, що стверджується адресою молодіжно-житлового комплексу «Лідер». При таких обставинах виконком сільської ради не вправі був виносити рішення про право власності на житло, а саме на квартиру, яка знаходиться поза територією Дубівської сільської ради. Суд, зважаючи на позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що житловий будинок № 72А по вул. Ватутіна побудований за кошти молодіжного житлового комплексу «Лідер». Згідно Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб державної реєстраційної служби України, молодіжний-житловий комплекс знаходиться за адресою м. Ковель, вул. Ватутіна, 72А. Рішенням виконавчого комітету Дубівської сільської ради за № 3/2-2 від 26.03.2012 року стверджується, що [PERSON] оформлено право приватної власності на квартиру № 51, в с. Вербка по вул. Ватутіна, 72 А. На підставі вказаного рішення [PERSON] було видано свідоцтво про право власності від 18.04.2012 року, яке зареєстроване в КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», номер витягу з реєстру 33861712, що стверджується копією витягу про державну реєстрацію прав. Довідкою відділу містобудування та архітектури виконкому [PERSON] міської ради від 22.08.2016 року стверджується, що багатоквартирний житловий будинок №72А, розташований на території м. Ковеля. Квартира, яка належить гр. [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02 квітня 2012 року, серія та номер САЕ №148845, має адресний номер [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно із\~ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідачем у повному обсязі визнано позовні вимоги [PERSON], то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 130, 209, 212-215 ЦПК\~України,

Outcome: approved