Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем зареєструвала шлюб 26 липня 2006 року у Слобідсько-Рихтівській сільській раді Кам'янець-Подільського району Хмельницької області та внесено актовий запис за №04. Від шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних питань. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких стають діти, що негативно впливало на їх психічний стан та спричиняло душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім'ї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зважаючи, що добровільність шлюбу одна з основних його засад, поновлювати подружні відносини не бажає. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це несуперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 26 липня 2006 року в Слобідсько-Рихтівській сільській раді Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис № 04, про що видане Свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER].Під час спільного проживання народилися діти - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.06.2010 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.09.2007 року. Сторони протягом тривалого часу не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач поновлювати подружні відносини не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки втратила почуття поваги та любові до відповідача. Відповідач також заперечує щодо поновлення подружніх відносин. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, підстав для збереження сім'ї немає. Спір на майно не виникає. Діти залишаються проживати з матір'ю. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved