Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із наведеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначала наступне. 22.08.2018 року у Подільському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, під актовим записом № 825, вона зареєструвала шлюб із [PERSON]. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинилися з 15.10.2018 року. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб, сімю та різні життєві інтереси, а тому подальше сімейне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З огляду на вказане, [PERSON] просила розірвати укладений між нею та [PERSON], шлюб, зареєстрований 22.08.2018 року у Подільському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, під актовим записом № 825. В судове засідання позивачка не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Крім того, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, заперечувала проти надання судом строку для примирення та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 29, 51). Відповідач в судове\~засідання повторно\~не\~зявився, згідно до відмітки поштового відділення на конверті, який повернувся до суду разом з повісткою про виклик в судове засідання, без вручення адресату, останній не отримав повістку у звязку із тим, що за вказаною адресою не проживає (а.с. 48). Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Згідно до ч. 1 ст.\~131\~ЦПК\~України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З огляду на вказані норми закону, [PERSON] вважається таким, що був сповіщений про час, дату і місце проведення даного судового засідання. Відзив не подав. Вимогами ч. 4 ст. 223 ЦПК України, передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до\~положень статті\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обовязків,\~передбачених законом.\~Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.08.2018 року у Подільському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, під актовим записом № 825 (а.с. 16). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з листопада 2018 року. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, чим не скористався своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 12 ЦПК України. Згідно зі ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved