Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом і просить: стягнути з [PERSON] на її користь витрати понесені на управління, утримання та збереження 7/25 частки квартири, що належить відповідачу з врахуванням 3% річних та індексу інфляції у сумі 7\~553 грн. 65 коп. та зобовязати [PERSON] розділити особові рахунки по сплаті послуг за теплопостачання в КВП «Комсомольськтеплоенерго». Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 20.05.2009р. за відповідачем визнано право власності на 7/25 частки квартири [ADDRESS], а за позивачем визнано право власності на 17/25 частки цієї ж квартири. Відповідач сплачує тільки частину експлуатаційних послуг безпосередньо до ЖБК №11/72 з розрахунку частки, що йому належить а решту комунальних послуг (опалення, гаряча вода, газ та вивіз сміття) сплачувати відмовляється, посилаючись на те, що він за даною адресою не проживає, хоча і зареєстрований. Зазначена обставина змусила [PERSON] звернутись з позовом до суду. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з урахуванням заяви відповідача про застосування наслідків пропущення позовної давності. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали повністю. Відповідач зазначив, що плату за вивіз сміття, квартплату здійснює регулярно. За опалення заплатив в 2011р. наперед у сумі 2\~683 грн. 06 коп. За постачання газу оплату не проводить оскільки в цій квартирі не проживає та послугами газопостачання не користується. Разом з тим просив застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у позові. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно витягам про державну реєстрацію прав (а.с.23-24) [PERSON] на праві приватної власності належить 18/25 частки квартири [ADDRESS], а відповідачу на праві приватної власності належить 7/25 частки квартири [ADDRESS]. В матеріалах справи наявні квитанції за період з серпня 2010р. по квітень 2015р. (а.с.25-53) про оплату позивачем комунальних послуг (опалення, гаряча вода, газ, вивіз сміття). У силу вимог ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим суд зазначає, що відповідачем надано докази того, що у квартирі [ADDRESS] він не проживає з 2003 року, про що не заперечується і позивачем. Зазначена обставина також підтверджується довідкою від 02.06.2015р. (а.с.76) та актом від 09.06.2015р. (а.с.81). Крім того судом встановлено, що відповідач проживає з 2003р. за адресою: [ADDRESS] (а.с.82). Також судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS], оплата по послугам за користування природнім газом та гарячим водопостачанням здійснюється згідно показників відповідних лічильників. Судом встановлено, що за адресою - [ADDRESS] [PERSON] здійснюється оплата за послуги: з обслуговування будинку та прибудинкової території, обслуговування ліфтів, використання електроенергії для освітлення сходових клітин та витрачену на роботу ліфту згідно показників лічильника, вивіз сміття з розрахунку за 7/25 частки загальної площі квартири. Свою частину отриманих послуг сплачує вчасно (а.с.76, 77). Згідно ч.1 ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. При відмові позивачу у частині позовних вимог, суд враховує, що відповідач у силу ст.267 ЦК України послався на наслідку спливу позовної давності та просив суд беззастережно відмовити у частині позову, а саме за період з серпня 2010р. по квітень 2013р. включно. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Крім того, суд зазначає, що відповідач надав належні та допустимі докази про оплату послуги за вивіз сміття та послуги: з обслуговування будинку та прибудинкової території, обслуговування ліфтів, використання електроенергії для освітлення сходових клітин та витрачену на роботу ліфту згідно показників лічильника з розрахунку за 7/25 частки загальної площі квартири. Разом з тим, оскільки відповідач за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2003р., то він і не зобовязаний сплачувати послуги за користування природнім газом, тому що даних послуг не отримує. Натомість позивач не скористалася свої правом та не звернулася до надавача послуг з природного газу із заявою про не нарахування частини суми за послуги з надавання природного газу на імя [PERSON], який зазначеними послугами не користується. При задоволенні позовних вимог у частині, суд виходив з того позивач зареєстрований за адресою: [INFO] та не здійснює оплату за послуги з опалення його 7/25 частки площі квартири. Твердження відповідача про начебто про оплату послуг з опалення на перед суд не приймає до уваги, оскільки з квитанції від 01.10.2011р. (а.с.80) не вбачається за який саме період було сплачено послуги з опалення. Крім того відсутня заява відповідача, про надання йому можливості оплачувати послуги з надання опалення на перед та відповідного дозволу надавача послуги з опалення. В цій частині частково належить до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за сплату послуг з опалення за період з травня 2012р. по березень 2015р. у сумі 2\~446 грн. 55 коп. Щодо вимоги позивача про стягнення 3% річних та індексу інфляції, то зазначена вимога не ґрунтується на діючому законодавстві, оскільки вимоги ст.625 ЦК України застосовуються до договірних правовідносин, а зазначений предмет позову має регресні відносин, а крім того жоден договір між сторонами не укладався. Вимога щодо зобовязання [PERSON] розділити особові рахунки по сплаті послуг за теплопостачання в КВП «Комсомольськтеплоенерго» (39801, Полтавська область, м. Комсомольськ, вул. Молодіжна, 8), не належить до задоволення, оскільки не ґрунтується на чинному законодавстві. Окремо суд зауважує, що позивач не позбавлений особистого права звернутися до КВП «Комсомольськтеплоенерго» щодо розділення особових рахунків по сплаті послуг за теплопостачання. У відповідності до\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст.61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги належать до задоволення частково. Розподіл судових витрат між сторонами вирішено у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial