Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Леухівської сільської ради про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя заповіла усе своє майно [PERSON]. Заповіт посвідчено 25.10.2007 року секретарем виконавчого комітету Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №76. Заповіт не змінено та не скасовано. Єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом відповідно до ст. 1234 ЦК України є - [PERSON]. Інших спадкоємців, які мали б право на обов'язкову частку у спадщині немає. До спадкового майна покійної належить: земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,1822 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно в зв'язку із тим, що покійна не встигла виготовити правовстановлюючі документи на земельні ділянки, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, натомість подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги селищна рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). На день смерті [PERSON] мала у власності земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0,1822 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, передана у власність покійній відповідно до рішення 14 сесії 22 скликання Леухівської сільської ради Вінницької області від 23.12.1997 року (а.с. 9). Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Копією свідоцтва на право на спадщину за заповітом (а.с.7) та свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.5) стверджується, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка має право на спадкування. Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна. При цьому, постановою державного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу Нікітчук Н.А., від 19 грудня 2018 року №996, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки, у зв'язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на них. Враховуючи вищевикладені докази, а також ту обставину, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, при цьому оформити свої спадкові права на вказані земельні ділянки в нотаріальному порядку не може через відсутність правовстановлюючих документів на них, а також враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на земельні ділянки, що розташовані за адресою [ADDRESS], після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. (а.с.1). На підставі ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, інші 50 відсотків судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved