Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хустського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини. [PERSON] вимоги позивачкою вмотивовані тим, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 14 листопада 2013 року у виконавчому комітеті Липовецької сільської ради Хустського району закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 10. За час спільного проживання з відповідачем у них народилася одна дитина донька [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони є люди різних характерів та поглядів на життя, через що між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. Після чергової сварки відповідач залишив сімю. З червня 2016 року вони разом не проживають. Сімейні відносини між ним припинено. Їх шлюб носить формальний характер. Відповідач знаходиться у фактичних відносинах з іншою жінкою. Подальше спільне подружнє життя з відповідачем та збереження їх шлюбу суперечить її інтересам. Їх спільна з відповідачем дитина проживає з нею, спору про місце проживання дитини між ними немає. За рішенням суду від 19.09.2017 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач є працездатною особою і при цьому інших неповнолітніх дітей у нього немає. Його дохід є нерегулярним мінливим. Він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі. В позові позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, а також стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. До суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. До суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, погоджується на розірвання шлюбу. Позицію щодо аліментів на утримання дружини у заяві не виклав. Відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 листопада 2013 року у виконавчому комітеті Липовецької сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 10, що стверджується оглянутим оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від спільного подружнього життя у сторін 29 грудня 2015 року народилася одна дитина донька [PERSON]. (а.с. 5). Причиною розірвання шлюбу є протилежність поглядів сторін на шлюб та сімю, нехтування з боку відповідача сімейними цінностями, що призводить до постійних сварок та непорозумінь між сторонами. Неповнолітня донька [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні та вихованні, що стверджується довідкою № 4 Липовецької сільської ради Хустського району Закарпатської області від 12.01.108 року. (а.с. 10). Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 19.09.2017 року, яке набрало законної сили 02.10.2017 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у сумі по 1500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку. Відповідно до ст. 84 ч. 2 КК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Позивачка стверджує про неможливість існування шлюбу між ними у такій формі, його формальність та невиконання прямого призначення шлюбу. З огляду на встановлене суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Продовження існування шлюбних відносин між сторонами у такій формі приводить до загострення їхніх відносин і створює лише конфліктні ситуації, а тому його доцільно розірвати. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своєї дружини, враховуючи відсутність обставин, які б перешкоджали відповідачу надавати матеріальну допомогу дружині, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно до досягнення їх дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Судові витрати по справі підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved