Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Червоноградської міської ради, [PERSON] кооперативу №1 про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що 14 квітня 2015 року помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.05.1975 року. Після його смерті вона звернулася у Червоноградську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру, однак їй було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на неї. Вважає, що має право претендувати на зазначене житло оскільки за життя її покійний чоловік повністю сплатив паєвий внесок за кооперативну квартиру, тому набув право власності на вказане нерухоме майно. Дана квартира, на її думку, є їх спільною сумісною власністю із померлим, так як набута у період шлюбу. З огляду на наведене просить визнати за нею право власності за зазначену квартиру (1/2 як спільна сумісна власність та 1/2 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]Б.) [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON], [PERSON], в якій просить визнати за ним право власності на ? частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Зазначає, що на підставі приписів ст.1268 ЦК України також має право на спадкування після смерті свого батька, який помер 14.04.2015 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги уточнила, просить визнати за нею право власності на 3/4 частки квартири [ADDRESS], зважаючи на те, що 1/4 частку повинен успадкувати її син. Позовні вимоги просить задовольнити. Позовні вимоги [PERSON] підтримав у судовому засіданні її представник [PERSON] Представник відповідача [PERSON] кооперативу №1 у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Пояснила суду, що пайовий внесок за квартиру повністю сплачено до 1990 року. Третя особа по первісному позові та відповідач по зустрічному [PERSON] у судове засідання не зявився, подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що майнових претензій ні до [PERSON], ні до [PERSON] з приводу набуття права власності на зазначену вище квартиру не має та у подальшому мати не буде. Представник Червоноградської міської ради у судовому засіданні просив постановити рішення згідно норм чинного законодавства на розсуд суду. Представник третьої особи Червоноградської державної нотаріальної контори у судове засідання також не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~ Судом встановлено, що 14.04.2015 року помер чоловік та батько позивачів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Як вбачається із матеріалів справи позивач [PERSON] звернулася із заявою до Червоноградської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на вищевказану квартиру на імя спадкодавця, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.11.2015 року. \~\~\~\~\~\~ Із копії витягу з протоколу зборів житлово-будівельного кооперативу №1 вбачається, що [PERSON] був членом кооперативу. В той же час із довідки виданої ЖБК № 1 від 19.11.2015 року № 36 на ім'я [PERSON] встановлено, що останній повністю\~вніс\~пайові внески за квартиру [ADDRESS]. Матеріали справи містять ордер № 27560 виданий 15.10.1982 року [PERSON] з сімєю із 4-х осіб на право заняття квартири [ADDRESS] (вулиця перейменована на Шептицького), із якого видно, що такий було видано на підставі рішення Червоноградської міської ради народних депутатів від 14.10.1982 року. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу\~\~вбачається, що 17.05.1975 року у Червоноградському міському відділі ЗАГС\~\~між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 126. Після укладення шлюбу присвоєно прізвища чоловікові та дружині [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~ Із копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що його батьком є [PERSON]. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до довідки ЖБК №1 від 19.11.2015 року [PERSON] до дня смерті проживав за адресою: [INFO]. Разом із тим з довідки виданої ЖБК №1 від 6.11.2015 № 34, встановлено, що [PERSON] дійсно мешкає по вул.Шептицького, 25/63, в м.Червонограді Львівської області, із нею проживає її син [PERSON]. Відповідно до відповіді КП «Червоноградське МБТІ від 23.11.2015 року № 5547 право власності на квартиру [ADDRESS] не оформлялось. Частина 3 ст. 384 ЦК Українипередбачає, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно з ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Враховуючи ту обставину, що пайові внески за квартиру [ADDRESS] сплачено [PERSON] у повному обсязі, суд вважає, що він правомірно набув право власності на неї (квартиру). Як регламентовано ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Аналогічна норма міститься і у ст.60 СК України. Беручи до уваги те, що кошти (пайові внески) [PERSON] внесені у період перебування у шлюбі із позивачем [PERSON], суд приходить до висновку, що зазначена квартира належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Виходячи із принципу рівності часток подружжя, кожному із них належить по 1/2 частки цієї квартири. Оскільки спадкодавець [PERSON] набув у власність 1/2 частку квартири [ADDRESS] на законних підставах, то позивачі по справі, як його спадкоємці, мають право набути в порядку спадкування за законом право власності на вищезазначену квартиру в рівних частках, тобто кожний по 1/4 частині квартири. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до пункту 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Враховуючи те, що у позивачів відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, вони не мають можливості реалізувати своє право на спадщину. Як передбачено ч.1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», одним із документів, на підставі якого проводиться державна реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Зважаючи на наведені вище норми законодавства, позивачами фактично була прийнята спадщина, оскільки останні на день смерті, і вже після смерті [PERSON] проживали і проживають у [INFO]. Також вони є зареєстровані у вищезазначеній квартирі. \~\~\~\~ Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є\~\~спадкоємцями майна померлого чоловіка та батька - [PERSON] та набули в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину спірної квартири в рівних частках, тобто кожний по 1/4 частині. Враховуючи набуту [PERSON] в порядку спадкування частку у даній квартирі, її частка буде становити 3/4. Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved