Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним позовом, який мотивує тим, що 22 червня 2002 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені, подружжя проживає окремо один від одного, матеріально допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати, залишити проживати дітей з нею, стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2300 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та її подала заяву, згідно якої просила провести розгляд справи без її участі та позовні вимоги задоволити. Відповідач повторно не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не подавав, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, зокрема, через повідомлення на офіційному сайті Судової влади України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22.06.2002 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що був зроблений відповідний актовий запис №283 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 22.06.2002 р. Після дрежавної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин та їх шлюб існує лише формально, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного упралвіння юстиції Закарпатської області від 25.05.2005 року, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданного міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного упралвіння юстиції Закарпатської області від 14.04.2008 року, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Враховуючи ту обставину, що старша дитина, [PERSON] , станом на день розгляду справи досягла 15 річного віку, то власне місце проживання, якщо батьки проживають окремо, визначається нею самостійно, а тому позов в цій частині до задоволення не підлягає. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем ставиться вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2300 грн. щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі ст. 182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи надані сторонами по справі докази, та враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, за таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання своїх дітей у розмірі по 2300 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви у розмірі 840.8 грн.

Outcome: partial