Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким належне йому майно заповів позивачу. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, але нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, просила визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 6 грудня 2019 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі (а.с. 62). Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, 6 грудня 2019 року відповідачі, кожен зокрема, подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення, та просили справу розглядати за їхньої відсутності (а.с. 28, 29, 63, 64). Враховуючи, що в підготовче судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом статей 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з частиною другою статті 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] 12 лютого 2003 року склав заповіт, відповідно до якого усе належне йому майно заповів внучці [PERSON] (а.с. 9). Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № [NUMBER] ) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги № 2 Клюської сільської ради Турійського району Волинської області (а.с. 11). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 60). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 78,1 кв. м, житловою площею 32,5 кв. м, літня кухня «Б-1», хлів «В-1», хлів-гараж «Г-1», вбиральня «Д» (а.с. 13-15). Зі змісту довідки Клюської сільської ради Турійського району № 511 від 30 серпня 2019 року видно, що в управління та володіння спадковим майном [PERSON] з дня його смерті вступила його внучка [PERSON] позивач у справі (а.с. 12). 21 червня 2017 року позивач подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 31 на звороті). Родинні відносини між спадкодавцем та позивачем підтверджуються відповідними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, про шлюб та свідоцтвами про одруження (а.с. 34-39, 54-55), з яких видно, що позивач [PERSON] є онукою спадкодавця [PERSON] Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 12 лютого 2003 року, не змінювався і є дійсним (а.с. 42). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. Постановою приватного нотаріуса від 29 серпня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію та належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 10). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 82/2017 до майна померлого [PERSON] (а.с. 31-61), з яких також видно, що, окрім позивача, ніхто, в тому числі і відповідачі, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 384 грн 20 коп.; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - по 192 грн 10 коп. з кожного. На підставі викладеного, статей 524, 548, 549, 553 ЦК УРСР та

Outcome: approved