Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обгрутовані позовних вимог позивач пояснила, що 11 серпня 2014 року відповідач [PERSON] уклав з нею договір позики в розмірі 94700 грн., про що склав розписку, строком до 15 вересня 2014 року. В обумовлений строк боржник не повернув взяту суму грошей . У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по договору позики від 11 серпня 2014 року в сумі 94700 гривень, та судові витрати в сумі 947 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення і доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 11 серпня 2014 року відповідач [PERSON] уклав з [PERSON] договір позики в розмірі 94700 грн., про що склав розписку, строком до 15 вересня 2014 року. В обумовлений строк боржник не повернув взяту суму грошей . Згідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виповнятися належним чином і в встановлений термін відповідно до умов договору. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання ( ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку є суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Положенням ч.1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позивальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданому у відповідності до діючого Кодексу, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які приймають участь у справі. На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Враховуючи вищезазначене, те що відповідач добровільно виконувати зобов'язання по договору позики не бажає, та те, що відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. Таким чином суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 947 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial