Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником 1/6 житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору дарування від 28.12.2016. До складу домоволодіння входить квартира №1 в житловому будинку «Б-1 » житловою площею 30,5 кв.м, загальною площею 50,1 кв.м, навіс «С», вбиральня -літній душ «Р». У вказаному житловому приміщенні зараз зареєстрований відповідач, який є колишнім чоловіком позивача, однак з серпня 2018 року і по теперішній час він там не проживає, однак реєстрація відповідача змушує її нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, тому вона змушена була звернутися до суду за захистом порушених прав. Позивач [PERSON] яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву у якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з 28.12.2016 року є власником1/6 житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору дарування від 28.12.2016. До складу домоволодіння входить квартира №1 в житловому будинку «Б-1 » житловою площею 30,5 кв.м, загальною площею 50,1 кв.м, навіс «С», вбиральня -літній душ «Р». Актом від 27.11.2019 затвердженого головою квартального комітету № 69 виконкому Центрально-Міської районної ради м. Кривий Ріг встановлено, що відповідач [PERSON] з 01.08.2018 не проживає за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтвом про розірвання шлюбу встановлено, що [PERSON] є колишнім чоловіком позивача, розірвання шлюбу зареєстровано 26.06.1995 року. Крім того, довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 12.12.2019 підтверджено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання відповідача. Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями частини 1 статті 321 передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 72 Житлового кодексу України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З урахуванням викладеного, враховуючи, що шлюб між сторонами розірваний 26.06.1995 , нерухоме майно придбано позивачем 28.12.2016, тобто не є спільним сумісний майном подружжя набутим у шлюбі, та з огляду на доведеність факту відсутності відповідача в за адресою: [ADDRESS] , суд на підставі вимог ст. 405 ЦК України вважає можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користуванням житловим приміщенням через відсутність понад один рік у цьому жилому приміщенні без поважних причин. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, та становить 840,80 грн. Отже з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved