Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначено, що ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30.05.2019 року кримінальне провадження за фактом ДТП, яка сталася 27.03.2018 року за участі транспортних засобів «ГАЗ 33021», д.р.н. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та «ВАЗ 21053», д.р.н. « [NUMBER] », під керування [PERSON] , було закрите у зв`язку із примиренням з потерпілими. Транспортному засобу, належному позивачеві, було завдано пошкодження, розмір яких підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження. Відповідач добровільно шкоду не відшкодував, тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 49057,57 грн., витрати по проведенню експертизи в сумі 2601,00 грн., витрати на послуги зі зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику в сумі 2119,32 грн., витрат на послуги з транспортування автомобілю до спеціального майданчику в сумі 2998,20 грн., а всього в сумі 56776,09 грн.. Позивач подала до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги, розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 27.03.2018 близько 15:30 години [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ 33021», д.р.н. « [NUMBER] », знаходячись в межах с. В. Копані Олешківського району Херсонської області, рухаючись по правій смузі проїжджої частини 37 км автодороги «Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч» в напрямку від АР Крим в сторону м. Олешки, в порушення вимог п.п. 13.1, 16.13. «Правил дорожнього руху України» (зі змінами та доповненнями), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306», не дотримався безпечної дистанції відносно попереду їдучого транспортного засобу, і з метою уникнення зіткнення з останнім здійснив виїзд на смугу напрямку зустрічного руху, тим самим виконав поворот керма ліворуч, не надавши дорогу автомобілю марки «ВАЗ 21053», д.р.н. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , котрий рухався по рівнозначній [PERSON] дорозі в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем. Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30.05.2019 року по справі № 664/832/19 кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрите у зв`язку із примиренням з потерпілими. Згідно висновку № АВє-197 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу - автомобіля марки «ГАЗ 33021», д.р.н. « [NUMBER] »,, складеного Херсонською торгово-промисловою палатою від 29.05.2018 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, складає 49057,57 грн.. Відповідно до квитанції № 0.0.1044410396.1 від 23.05.2018 року витрати по проведенню експертизи складають 2601,00 грн.. Відповідно до квитанцій № 2509 від 21.08.2018 року та № 2510 від 21.08.2018 року витрати на послуги з транспортування автомобілю до спеціального майданчику в загальному розмірі складають 2998,20 грн.. Відповідно до квитанції № 2Р1747 від 18.05.2018 року витрати на послуги зі зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику складають 2119,32 грн.. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт скоєння відповідачем дорожньо-транспортної пригоди та його вина в порушенні ПДР встановлена ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30.05.2019 року про закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням з потерпілими та доказуванню не підлягає. Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (стаття 1187 ЦК України). Стаття 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що оскільки [PERSON] винний у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, добровільно матеріальну шкоду, яка підтверджена належними та допустимим доказами, не відшкодував, тому позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в загальному розмірі 56776,09 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд приходить висновку, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог [PERSON] , яка при подачі позовної заяви була звільнена від сплати судового збору витрати у справі по сплаті судового збору необхіно віднести на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved