Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] і просила суд розірвати шлюб із відповідачем, який був зареєстрований 21.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис№183. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». На обґрунтування позовних вимог позивачка повідомила, що перебуває із відповідачем у шлюбі з 21.03.2014 року, від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] народження. Зазначає, що з відповідачем проживають окремо, спільне життя у них не склалося, оскільки вони не розуміють один одного, мають різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї вважає за неможливе, рахує, що надання терміну для примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин. Позивачка та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги, відповідно, підтримують і визнають у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем зареєстровано 21.03.2014 року відділом ДРАЦС Голосіївського РУЮ у м. Києві, актовий запис№183. Від шлюбу вони мають дитину: [PERSON]. Спільне життя у них не склалося, а надання строку для примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин та суперечитиме їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, між ними відсутні взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, миритися вони не бажають, обоє наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу, залишити позивачці прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,2 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України,

Outcome: approved