Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Яполотська сільська рада про визнання права власності на приміщення магазину, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що між нею та відповідачем був укладений попередній договір купівлі-продажу магазину, проте він не був нотаріально посвідчений так, як на той момент у [PERSON] не було всіх правовстановлюючих документів на вказаний магазин, але останній зобов'язувався до 01.03.2012 року та укласти нотаріально договір купівлі-продажу. На підтвердження укладення договору 05.06.2011 року відповідач надав їй оригінал всієї технічної документації, а вона йому передала йому натомість 38289 грн., однак зареєструвати вказане майно вона не може, оскільки відповідач умисно відмовив їй у нотаріальному посвідчені договору-купівлі продажу, а тому вона не може зареєструвати на себе право власності у Реєстраційні службі через, що вона змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, у поданій до суду заяві просить розгляд справи провести за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Звернувся до суду з письмовою заявою про визнання позову та про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи Яполотської сільської рада Боришкевич М.А. в судове засідання не з'явився. Звернувся до суду з письмовою заявою про визнання позову та про розгляд справи у відсутність представника Яполотської сільської ради. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 05.06.2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу. У відповідності до п.п.1 даного договору Продавець передає, а Покупець приймає у власність, приміщення магазин загальною площею 37,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На умовах даного договору покупець зобов'язався в порядку і на умовах, передбачених Договором, прийняти майно і сплатити до 05.06.2011 року договірну ціну 38289 грн. за нього, в порядку, передбаченому Договором. Разом з тим з тим відповідно до п.2.1. даного договору передання магазину здійснюється продавцем покупцю до 05.06.2011 року (а.с.8-11). На підтвердження укладення у майбутньому договору купівлі продажу та на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу позивачем [PERSON] сплачено відповідачу [PERSON] кошти у сумі 38289 грн. за оплату товару - приміщення магазину загальною площею 37,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується розпискою [PERSON] від 05.06.2011 року (а.с. 12), а відповідач передав позивачу магазин, а також 05.06.2011 року надав оригінал технічного паспорта на даний магазин, ключі від даного магазину, договір оренди землі з Яполотською сільської радою від 05.04.2006 року. Окрім того, встановлено, що 06.06.2011 року позивач уклав з відповідачем договір суборенди землі, відповідно до якого орендар надає згідно рішення Яполотської сільської ради від 11.01.2011 року № 43, а суборенда тор приймає і строкове плаитне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться в межах населеного пункту Яполотської сільської ради в [ADDRESS]. Площа земельної ділянки 0,0500 га. Таким чином, позивачем та відповідачем належним чином виконано умови попереднього договору купівлі-продажу щодо передачі товару та його оплати. Даний факт сторонами не оспорюється. Попередній договір від 05.06.2011 року укладений між сторонами, у відповідності до ст. 635 ЦК України - є договором, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Встановлено, що позивач не одноразово звертався до відповідача з проханням укласти договір-купівлі продажу магазину та його нотаріального посвідчення, однак відповідач умисно ухиляється від укладення даного договору та його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору купівлі-продажу, що підтверджується прийнятою з боку відповідача пропозицією та підписаним як з боку позивача, так і з боку відповідача, попереднього договору купівлі-продажу. Крім того, з боку позивача відбулося часткове виконання договору, сплачено відповідачу в якості попередньої оплати грошові кошти в розмірі 38289 грн. та відповідач передав всі належні йому документи на магазин, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Зважаючи на те, що між сторонами досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна (магазину), відбулося часткове виконання цього договору, відповідно до вимог чинного законодавства такий договір вважається укладеним. Таким чином встановлено, що укладений попередній договір між позивачем та відповідачем цілком і повністю відповідає внутрішній волі сторін та спрямований на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] і складається з магазину, загальною площею 37.2 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до п.9.1. та п.9.2. попереднього договору купівлі-продажу від 05.06.2011 року даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та визначається часом достатнім для реального та належного виконання цього Договору сторонами, після чого скласти договір купівлі продажу, його нотаріального посвідчення та державної реєстрації. Пункт 1 ст.319 Цивільного кодексу України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд рахує, що умисне ухилення відповідача від укладення основного договору купівлі продажу та його нотаріального посвідчення позбавляє позивача реалізувати своє право на дане майно. Статтею 16 ЦК України серед інших способів захисту передбачено і визнання права, а ст.392 цього ж Кодексу власнику надано право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved