Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь для утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), посилаючись на те, що вона навчається в КОЛЕДЖІ ДА ВІНЧІ з напрямку «креативна відеопродукція» на платній основі з 01 жовтня 2021 року до 30 вересня 2024 року. Регулярної матеріальної допомоги в добровільному порядку відповідач не надає, він працевлаштований і отримує стабільну заробітну плату. Зазначила, що відповідач сплачує на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати на утримання неповнолітньої доньки. Зазначила, що добровільної угоди на утримання дітей з відповідачем не досягнуто, а тому вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року відкрито провадження у справі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнав. Третя особа не з`явився, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності дост. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27 липня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.4) Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6) Місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , разом із позивачкою по справі ( а.с. 7, 15). [PERSON] є студенткою КОЛЕДЖУ ДА ВІНЧІ, зарахована на термін з 01.10.2021 року по 30.09.2024 року, першого ступеня, денної форми, з напрямку « креативна відеопродукція» на платній основі (а.с.8-11). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] за період з травня 2021 року по жовтень 2021 року отримала дохід в розмірі 76 888 грн. (а.с. 12). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються Главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Приписами статті 183СК України визначено, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку щодо утримання дитини обох батьків, обставину, що відповідач [PERSON] має зобов`язання щодо оплати аліментів на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , можливість повнолітньої дитини отримувати самостійний дохід, тому вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів є дещо завищений. За таких обставин підстав не приймати визнання позовних вимог відповідачем суд підстав не має. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 25.11.2021 року до закінчення [PERSON] навчання у КОЛЕДЖІ ДА ВІНЧІ, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23-х років, та допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за 1 місяць. Оскільки це рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 908, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved