Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Шлюб між ними розірвано рішенням суду. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] є повнолітньою, однак продовжує навчання на третьому курсі Бєлгородського Державного Національного дослідницького університету. Навчається на бюджетній основі. Позивачка сплачує кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування та інше. Згідно декларації про доходи за 2019 рік, відповідач є власником земельної ділянки, будинку, квартири в м. Одеса, має дві автівки та отримує досить високу заробітну плату та може утримувати доньку, яка продовжує навчання. Просить стягнути з відповідача на її користь алімненти на період навчання повнолітньої доньки в розмірі ј частини усіх видів заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позивачка в судове засідання не з`явилася подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнає, оскільки не має можливості сплачувати аліменти на повнолітню дитину, не працює, має на утриманні дитину та дружину, просив суд дослідити документи, які додано до заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами раніше був укладений шлюб. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 16 липня 2009 року серії [NUMBER] , вбачається, що шлюб розірвано між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 238 (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 травня 2001 року, актовий запис №130, відповідач є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Довідкою від 11.09.2020 № ИС-1103-843 підтверджено, що [PERSON] , [INFO] являється студенткою 3 курсу денної форми навчання Бєлгородського Державного Національного дослідницького університету, спеціальності 31.05.03 Стоматологія, безоплатної основи навчання. Початок навчання 30.08.2018, закінчення навчання 31.08.2023 (а.с. 5). Відповідно до даної копії трудової книжки на ім`я [PERSON] , 30.12.2020 звільнений з займаної посади органів прокуратури на підставі п.9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 45-50). Копіює свідоцтва про народження [NUMBER] від 12 листопада 2013 року підтверджено, що відповідач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 54). Відповідно до судового наказу від 14 лютого 2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розміні ј частки від заробітку щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 55). Позивачем [PERSON] на електронну адресу суду 23.03.2021 було направлено клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме: електронної довідки банку про розмір стипендії [PERSON] за 2020 рік; електронного витягу з довідки про начислення плати за проживання у гуртожитку [PERSON] та електронні чеки про сплату за проживання у гуртожитку [PERSON] . Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. У своєму клопотання позивач [PERSON] не обґрунтувала неможливість подання доказів у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Таким чином суд вважає, що відсутні підстави для визнання поважними причин неподання позивачем доказів у встановлений законом строк. Відтак вказані в клопотання докази на підставі ч. 8 ст. 83 ЦПК України до розгляду судом не приймаються. Відповідно до ст. 198, 199 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Норма ч. 3 ст. 12 ЦПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тому обов`язок надати докази здійснення витрат у зв`язку з навчанням покладено на позивача, який обґрунтовує свій позов наявністю цих витрат. Надані суду сторонами докази свідчать про те, що повнолітня донька сторін продовжує навчання в навчальному закладі, денної форми навчання на безоплатній основі. Відповідач не працює, звільнений з органів прокуратури 30.12.2020, відсутні докази його іншого місця роботи. Свідоцтво про складання кваліфікаційного іспиту відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не може підтверджувати зайняття відповідачем адвокатською діяльністю. Відповідач сплачує обов`язкові аліментні платежі в розмірі на утримання неповнолітніх дітей в загальному розмірі 41,6% від усіх видів заробітку. Проте доказів щодо можливості надання матеріальної допомоги відповідачем на утримання повнолітньої дитини позивачка не надала. Її посилання на наявність у відповідача у власності рухомого та нерухомого майна, як на доказ фінансової спроможності відповідача не заслуговує на увагу, оскільки це не є доказом отримання доходу відповідачем. Враховуючи те, що відповідач не має матеріальної можливості утримувати повнолітню дитину, що підтверджується дослідженими судом доказами, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі ст. 182, 191, 199-201 СК України,

Outcome: dismissed