Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23.10.1993 року між нею та відповідачем по справі зареєстрований шлюб у відділі запису актів громадянського стану Орявської сільської ради Сколівського району Львівської області, за актовим записом - №8. У шлюбі у них народилося троє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітні і син - [PERSON], [INFO], який на даний час є неповнолітнім. Спільне життя у подружжя не склалося, через втрату почуття поваги та любові один до одного, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, що призводить до постійних сварок. Спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Майновий спір між сторонами відсутній, оскільки спільне господарство не ведуть. З посиланням на викладене просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та просила залишити його проживати разом з нею, в решті вимог позов підтримала. Пояснила, що подружнє життя з відповідачем не склалось , чоловік ображав її і бив, у них різні погляди на життя. Вважає, що основною причиною розірвання шлюбу є безпідставні ревнощі з боку чоловіка, на грунті яких він наносив їй побої. Вказала на те, що з 2013 року подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, а тому просила строк на примирення не надавати, а позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи, а також заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 23.10.1993 року у відділі запису актів громадянського стану Орявської сільської ради Сколівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 8, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.10.1993 приєднаним до матеріалів справи/а.с.4/ У даному шлюбі у сторін народилися діти: - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданого 04.02.1994 року, копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 9/ , [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданого 06.11.1996 року , копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 9/ та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданого 08.07.2008 року, копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 8/ Майновий спір між сторонами відсутній. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Основною причиною припинення сімейних відносин є безпідставні ревнощі на грунті яких відповідач наносив позивачу побої. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер. Причиною розпаду цієї сім'ї є відсутність взаєморозуміння між подружжям. При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved