Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Просила стягувати з відповідача на утримання дочки на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач є працездатним, в змозі надавати матеріальну допомогу, однак не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки. В ході судового розгляду до участі у справі ухвалою суду від 27.05.2015 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] на користь якої з відповідача рішенням Миргородського міськрайонного суду від 07.05.2015 року стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримуючи позовні вимоги вказувала, що хоча і перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який є батьком її дитини, дочки [PERSON] [INFO], однак на утримання дитини допомоги не надає, і тому вона змушена дочку утримувати самостійно і проживати майже постійно з дитиною у своїх батьків в селі Яхники Лохвицького району. Оскільки відповідач виплачує аліменти на утримання старшої доньки, тому звернулася до суду з позовом і просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] не заперечуючи проти задоволення позову разом з тим вказував, що обоє його дітей повинні отримувати допомогу в рівних частинах, при цьому вважав, що розмір стягнень не повинен перевищувати третини його доходу. Третя особа [PERSON] вважала, що заявлені позовні вимоги задоволенні бути не можуть, так як позивач та відповідач проживають однією сімєю. Крім того, розмір аліментів який присуджений з відповідача на її користь на утримання її дочки [PERSON] не повинен бути зменшеним. Заслухавши пояснення сторін дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом достовірно встановлено, що 18 лютого 2012 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (а.с. 2). Від цього шлюбу 16.12.2013 року народилася дочка [PERSON], батьками якої є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.3). Малолітня дочка [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні відповідно до пояснень сторін, які обєктивно підтверджуються довідкою Яхниківської сільської ради Лохвицького району № 271 від 28.04.2015 року (а.с.6) та повідомленням Яхниківської сільської ради Лохвицького району № 133 від 16.06.2015 року (а.с.33). Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 07.05.2015 року постановлено стягувати із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/4 частині заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 квітня 2015 року і до її повноліття, що підтверджується виконавчим листом від 21.05.2015 року (а.с.23). Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, та враховуючи, що відповідач виплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO], вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають частковому задоволенню та стягненню із [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 травня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Суд не може взяти до уваги твердження третьої особи [PERSON] про необхідність відмови в задоволенні позову з вищевикладених обґрунтувань та враховуючи, що третьою особою не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень. Відповідно до ч.1п.1 ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В звязку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави 243 гривні 60 копійок судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: partial