Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказавши на те, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №6261 від 19 лютого 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Наталією\~Станіславівною щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. 23 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконачого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису. 17 вересня 2014 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено кредитний договір №007-03227-170914, на підставі якого їй було надано суму кредиту у розмірі 14371,50 гривень. 19 лютого 2020 року [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис №6261 щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 16296,14 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 14371,50 гривень, простроченої заборгованості за процентами 1724,64 гривень, за вчинення виконавчого напису нотаріусом 200 гривень. 23 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Про вчинення виконвчого напису нотаріусом вона дізналася у день отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, тому є таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, зя який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджуют безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, маютьбути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме у такому розмірі. Кредитний договір укладався між нею та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» 17 вересня 2014 року. Ні ПАТ «Дельта Банк», ні відповідач, «ТОВ «ФК «Аданд», не повідомляли її про зміну кредитора, до неї не пред`являлися вимоги про погашення заборгованості більше шести років, також вона не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Відповідно ст. 257 ЦК України позовна давність встановлена у три роки. Перехід права вимоги не дає ніяких підстав для поновлення строку позовної давності чи обчислення його у іншому порядку, ніж встановлено законом. Просить суд визнати виконавчий напис від 19 лютого 2020 року №6261, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 16296,14 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення (виклику) сторін. Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.\~\~ 17 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір №007-03227-170914 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Відповідно п. 1.3 вказаного договору, на день укладення договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 14371,50 гривень. Відповідно до п.2.3 Договору клієнт сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені у тарифах (а.с.10-12). 19 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» укладено Договір №2/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами, згідно якого Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» належні Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуває права вимоги до позичальника та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору (а.с.53-54). Відповідно до витягу з договору відступлення права вимоги від 02.10.2019 року, укладеного між ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», згідно даних кредитного договору, праця з якими перейшла до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» на підставі договору №2/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 19.12.2016 року, укладеного між ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» та ПАТ «Дельта Банк», до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №007-03227-170914 від 17.09.2014 року (а.с.55-57). 19 лютого 2020 року вхідний номер 6930/02-20 директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Аланд» Пилипенко А.М [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі №007-032227-170914 від 17.09.2014 року, на користь ТОВ «ФК «Аланд», яке на підставі договору відступлення права вимоги №02/10/2019-КА, укладеного 02.10.2019 року, є кредитором по кредитному договору №007-032227-170914 від 17.09.2014 року, заборгованість з боржника [PERSON] . Строк платежу по кредитному договору настав, боржником прострочено платежі, останній платіж було вчинено 05.09.2018 року, стягнення заборгованості проводиться за період з 05.09.2018 року по 12.11.2019 року. Згідно направленої боржнику письмової вимоги, останньому було надано строк для погашення заборгованості до 13 грудня 2019 року. До заяви надано оригінал кредитного договору, договір відступлення права вимоги, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, документи стягувача (а.с.61). Відповідно виписки з рахунку [PERSON] боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №007-032227-170914 від 17.09.2014 року, станом на 14.02.2020 року міститься заборгованість в сумі 16096,14 гривень яка складається з: 14371,50 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0,00 гривень прострочена заборгованість за комісією; 1724,64 гривень прострочена заборгованість за процентами. Заборгованість станом на 14.02.2020 року не погашена (а.с.62). 19 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною на підставі статей 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, пропонує звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором №007-03227-170914 від 17.09.2014 року, укладеним нею з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», на підставі Договору відступлення права вимоги №02/10/2019-КА, укладеного 02 жовтня 2019 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». Строк платежу за кредитним договором №007-03227-170914 від 17.09.2014 року настав. Боржником пропущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.09.2018 року по 12.11.2019 року. Сума заборгованості складає 16096,14 гривень, в тому числі: 14371,50 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1724,64 гривень прострочена заборгованість за процентами; 0,00 гривень прострочена заборгованість за комісією. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із ТОВ «ФК «Аланд» в розмірі 200,00 гривень. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця протягом року з дня його вчинення (а.с.9). Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною 23.03.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61627957, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості у розмірі 16296,14 гривень з виконання виконавчого напису № 6161, виданого 19.02.2020 року (а.с.8). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Підстави та порядок вчинення нотаріусом виконавчого напису регулюється Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 року № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністрества юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Відповідно до положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом п. п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», частина 2 «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, цей Перелік документів не передбачає. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 серпня 2019 року в справі за № 569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень стст.87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 року у цивільній справі №137/1666/16-ц. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано те, що заборгованість за кредитним договором, за яким вчиняється виконавчий надпис, виникла за період з 17.09.2014 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності. Як вказано у заяві про вчинення виконавчого напису, останній платіж було вчинео 05.09.2018 року, але пітвердження цього не надано. Крім того, матеріали справи не містять письмової вимоги (повідомлення) до [PERSON] про надання їй строку для погашення заборгованості, також відсутнє підтвердження того факту, що [PERSON] була повідомлена про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Аланд». Зазначені обставини свідчать, що заборгованість позивача перед ТОВ «ФК «Аланд» на час вчинення виконавчого напису не була безспірною, а сама процедура вчинення виконавчого напису була порушена. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно ст.12 та ст.81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду в розмірі 840,80 грн.\~\~

Outcome: approved