Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], який помер [INFO] року більше п'яти років та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом четвертої черги. [PERSON] надала до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розгляд справи здійснити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку всім представленим доказам та проаналізувавши характер відносин, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] актовий запис про смерть №26. З 1999 року і до моменту смерті [PERSON] (часу відкриття спадщини) [PERSON] проживала із останнім однією сім'єю без реєстрації шлюбу за [ADDRESS] [PERSON] з померлим були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, позивач доглядала за [PERSON], що в сенсі статті 3 СК України означає, що вони зі спадкодавцем проживали однією сім'єю. Згідно з ч.2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Той факт, що [PERSON] з померлим [PERSON] проживали однією сім'єю більше п'яти років підтверджується письмовими показаннями свідків - сусідів: [PERSON], [INFO] (а.с.34-35); [PERSON], [INFO] (а.с. 17-18); [PERSON], [INFO] (а.с. 31-32). Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] більше п'яти років є необхідним для реалізації спадкових прав позивача у якості спадкоємця четвертої черги спадкування за законом. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 6,25 гектарів у межах згідно з планом, розташованої на [ADDRESS], цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини [PERSON] проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконкому Бритівської сільської ради від 05.10.2016 року №507, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовлялася від спадщини. Таким чином позивач у відповідності до ч. 3 ст. 1270 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] та додатково встановлювати факт прийняття позивачем спадщини не є необхідним. Окрім [PERSON] спадкоємцем майна померлого [PERSON] є їх син [PERSON], який є спадкоємцем першої черги. Однак, відповідно до письмової заяви від 19.10.2016 року, посвідченої секретарем виконавчого комітету Бритівської сільської ради, зареєстрованої в реєстрі за №102, [PERSON] відмовився від належної йому частки у спадщині, яка залишилась після смерті батька на користь позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті останнього. Однак, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Отже права [PERSON], як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved