Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 18.07.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася спільна дитина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між подружжям були припинені з березня 2016 року, з цього часу сторони проживають окремо. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач повністю усунувся від виховання дитини та не надає позивачу коштів на утримання доньки. На сьогоднішній день відповідач не працює, інших дітей, які перебувають на його утриманні, не має. Посилаючись на зазначене, а також враховуючи той факт, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісяця на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дати звернення до суду і до повноліття дитини. Також просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~000 грн. щомісяця на її утримання до досягнення донькою [PERSON], 14.12.2015 року, трирічного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти [PERSON], яка у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме, що він згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в сумі 650 грн. та на утримання дружини в сумі 200 грн. Пояснив, що на сьогоднішній день він не працює, оскільки потрапив на роботі під скорочення, заробляє на життя випадковими заробітками. Інших аліментних зобовязань у нього не має. Має на утриманні непрацездатну матір [PERSON], [INFO], яка є інвалідом ІІ групи. Остання потребує лікування, яке він здійснює за свій рахунок. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі з 18.07.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 160213, видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 8). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 302292, видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 22.12.2015 року (а.с. 9). Дитина проживає з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні. Таким чином, судом встановлено, що на цей час [PERSON] повністю знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з останньою. Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, матеріально не забезпечена, потребує допомоги. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає, хоча є працездатним. Інших аліментних зобовязань відповідач не має. Має на утриманні матір [PERSON], [INFO], інваліда ІІ групи. Нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин є відповідні норми\~СК України. Сукупність вищенаведених фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення у відповідача аліментного зобов'язання. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 2, ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. ст.\~183, 184 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.\~183,\~184 СК України. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі\~ст. 184 СК України\~відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. У роз'ясненнях, викладених у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~та\~ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Згідно із\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.\~\~ Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання донькою сторін коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли б утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного\~\~матеріального утримання з боку батька.\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем\~до суду 07.07.2016 року. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд, приймаючи до уваги інтереси неповнолітньої [PERSON], її стан здоровя та матеріальне становище позивача, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, той факт, що відповідач має змогу сплачувати аліменти, а також те, що відповідач в добровільному порядку коштів на утримання спільної дитини не виділяє, враховуючи те, що відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що її чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що так-як позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, а це визнає позивач і підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], яка народилася 14.12.2015 року, то позивач дійсно має право на утримання - аліменти з відповідача до досягнення дитиною трьох років, виходячи з вимог ст. 84 СК України. Суд приймає до уваги, що на утриманні у відповідача перебуває непрацездатна особа мати [PERSON], [INFO], яка є інвалідом ІІ групи, тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 300 грн. Так як позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ст. 88 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial