Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Берегиня-М», в якому просила визнати недійсним Договір та усі додаткові угоди до цього Договору оренди землі (паю) загальною площею 5,90 га (кадастровий номер [NUMBER] ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, зареєстрований між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Берегиня - М»; скасувати державну рестрацію Договору та усіх додаткових угод до цього Договору оренди землі (паю) загальною площею 5,90 га (кадастровий номер [NUMBER] ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, зареєстрований між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Берегиня - М» та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Берегиня-М» повернути належну [PERSON] земельну ділянку загальною площею 5,90 га (кадастровий номер [NUMBER] ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 5,90 га, кадастровий номер [NUMBER] . 22.03.2012 року позивач уклала договір оренди землі (паю) з відповідачем на 5 років. Після спливу терміну оренди, вона звернулась до відповідача з повідомленням стосовно відмови від подальшої передачі в оренду паю, однак, отримала відповідь, що між нею та ТОВ Агрофірма «Берегина - М» укладено додаткову угоду щодо продовження терміну оренди вищевказаної земельної ділянки терміном на 10 років. Вказаний договір оренди земельної ділянки позивачка не підписувала, договір суперечить її волі, порушує її право власності на земельну ділянку, а тому просить визнати недійсним, скасувати його державну реєстрацію та зобов`язати відповідача повернути земельну ділянку. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов із підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача Добровстрой О.С. проти позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача Краснюк Я . В . проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Від представника третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Кіровоградської районної державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи без участі їх уповноваженого представника. Відповідно до ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, за допомогою належних та допустимих доказів. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Вирішуючи питання про доведеність зазначених обставин, суд звертає увагу на таке. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.10.2001 року [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 5,90 га, яку вона отримала на підставі рішення сесії Володимирівської сільської ради народних депутатів від 07.06.2001 року за № 89. Вказана земельна ділянка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з кадастровим номером - [NUMBER] . 22.03.2019 року між [PERSON] та ТОВ АФ «Берегиня - М» було укладено договір оренди землі (паю) загальною площею 5,90 га (кадастровий номер [NUMBER] ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області строком на п`ять років. З відповіді ТОВ АФ «Берегиня - М» за підписом директора [PERSON] слідує, що на лист [PERSON] від 04.02.2017 року щодо оброблення земельної ділянки, що належить їй на праві власності повідомлено наступне, що восени 2016 року [PERSON] , було підписано додаткову угоду до договору оренди землі від 22.03.2012 року, згідно якої сторони (орендодавець та орендар) вирішили продовжити термін дії договору до 31.12.2027 року. По закінченню цього терміну [PERSON] може заявляти про розірвання умов даного договору у зв`язку з закінченням терміну його дії. Відповідно до додаткової угоди до договору оренди землі від 22.03.2012 року, зареєстрованого за № 352250004004289 від 16.08.2012 року вбачається, що 18.10.2016 року [PERSON] та ТОВ Агрофірма «Берегиня - М» в особі директора [PERSON] разом уклали ану угоду, якою вирішили продовжити термін дії договору до 31.12.2027 року, починаючи з дня державної реєстрації дійсної угоди в порядку передбаченому законодавством. Вказані обставини, також підтверджуються витягом з Держаного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3504072382017 від 17.03.2017 року, наданої на запит [PERSON] . Ухвалою суду від 02.11.2017 року по справі призначена судова почеркознавча експертиза. Із висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 26.04.2018 року за № 1257/1258/17-27 вбачається наступне: 1. Підпис від імені [PERSON] на додатковій угоді до договору оренди землі від 22.03.2012 року, зареєстрований за № 352250004004289 від 16.08.2012 року, укладеної між ТОВ Агрофірма «Берегина - М», виконаний рукописним способом, пастою кулькової ручки, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. 2. Підпис від імені [PERSON] на додатковій угоді до договору оренди землі від 22.03.2012 року, зареєстрований за № 352250004004289 від 16.08.2012 року, укладеної між ТОВ Агрофірма «Берегина - М» виконаний не самою [PERSON] , а іншою особою. Ухвалою суду від 27.11.2018 року по справі призначено повторну судово-почеркознавчу експертизу. Із висновку експерта від 15.02.2019 року за № 414/1 вбачається, що підпис від імені [PERSON] на додатковій угоді від 18.10.2016 року до договору оренди землі від 22.03.2012 року, зареєстрованого за № 352250004004289 від 16.08.2012 року, в графі «Орендодавець» виконано не [PERSON] , а іншою особою. Згідно із п. 3 ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Ч. 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). В ст. 205 ЦК України зазначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. В п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 25.11.2014, яка діяла на момент реєстрації спірного договору) державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Згідно із ч. 13 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 25.11.2014, яка діяла на момент реєстрації спірного договору) порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав (868-2013-п ) встановлює Кабінет Міністрів України. Відповідно до п.п. 36, 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 (діяла на момент реєстрації спірного договору), для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: …1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зважаючи на викладене, так як за результатами проведених судово-почеркознавчих експертиз встановлено, що підпис від імені [PERSON] на додатковій угоді до договору оренди землі від 22.03.2012 року, зареєстрований за № 352250004004289 від 16.08.2012 року, укладеної між ТОВ Агрофірма «Берегина - М» виконаний не самою [PERSON] , а іншою особою, отже відсутнє волевиявлення у [PERSON] на укладення спірного договору, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 15, 16, 202, 203, 205, 627 ЦК України, ст.ст. 15, 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved