Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про звільнення заставного майна з-під арешту, вказавши, що вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02.10.2004 року [PERSON] було засуджено за ч.2 ст.308, ч.2 ст.309, 70, 71 КК України до 4-х років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке особисто належить засудженому. Державним виконавцем ВДВС Ленінського РУЮ м.Запоріжжя постановою від 20.05.2005р. був накладений арешт та оголошено заборону на його відчуження на майно, що належало [PERSON] , а саме: квартиру [ADDRESS] на підставі виконавчого листа № 1/710 виданого 29.11.2004 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя про конфіскацію в дохід держави 1/2 частини майна, яке належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про його смерть серія [NUMBER] , видане 16.04.2019 року Дніпровський районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 289. 05.06.2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корицьким О.Д. було відкрито спадкову справу № 12/2019 після померлого [INFO] [PERSON] . Позивач є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] . До складу спадщини входить квартира [ADDRESS] . Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене майно позивач не може, оскільки при перевірці документів нотаріусом за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (витяг № 183437084 від 03.10.2019 року) встановлено, що Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 28.05.2005 року № 2021644 на підставі постанови АМ № 161822 від 20.05.2005 року ВДВС Ленінського району м.Запоріжжя було накладено арешт за реєстраційним номером 2021644 на квартиру [ADDRESS] . Згідно відповіді начальника Дніпровського ВДВС встановлено, що згідно перевірки бази даних з 2006 по 2019 рік на виконанні у Дніпровському ВДВС відсутні документи, де боржником є [PERSON] , а строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. Наявність арешту обмежує права позивачки, як його власника, щодо тримання свідоцтва про право власності на це майно. Арешт на майно накладався в рамках виконання вироку по кримінальній справі, яка розглядалася в рамках виконання вироку по кримінальній справі, яка розглядалася судом в порядку КПК України в редакції 1960 року. Позивач просить суд скасувати заходи забезпечення конфіскації майна та скасувати арешт вжитий Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови АМ № 161822 від 20.02.2005р. ВДВС Ленінського району, вик. [PERSON] , якою було накладено арешт на майно [PERSON] , а саме: квартиру [ADDRESS] та зняти заборону відчуження вище вказаного майна, виключивши із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.05.2005р. за № 2021644 реєстратором Друга Запорізька державна нотаріальна контора постанови АМ № 161822, 20.05.2005, ВДВС Ленінського району, вик. [PERSON] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач ГУ ДПС у Запорізькій області у судове засідання не з`явився, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялись своєчасно у встановленому законом порядку. Заінтересована особа: Дніпровський ВДВС надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. Представник ЗМП № 2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, вислухавши думку позивача, прокурора, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що, вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02.10.2004 року [PERSON] було засуджено за ч.2 ст.308, ч.2 ст.309, 70, 71 КК України до 4-х років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке особисто належить засудженому. Державним виконавцем ВДВС Ленінського РУЮ м.Запоріжжя постановою від 20.05.2005р. був накладений арешт та оголошено заборону на його відчуження на майно, що належало [PERSON] , а саме: квартиру [ADDRESS] на підставі виконавчого листа № 1/710 виданого 29.11.2004 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя про конфіскацію в дохід держави 1/2 частини майна, яке належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про його смерть серія [NUMBER] , видане 16.04.2019 року Дніпровський районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 289. 05.06.2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корицьким О.Д. було відкрито спадкову справу № 12/2019 після померлого [INFO] [PERSON] . Позивач є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] . До складу спадщини входить квартира [ADDRESS] . Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене майно позивач не може, оскільки при перевірці документів нотаріусом за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (витяг № 183437084 від 03.10.2019 року) встановлено, що Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 28.05.2005 року № 2021644 на підставі постанови АМ № 161822 від 20.05.2005 року ВДВС Ленінського району м.Запоріжжя було накладено арешт за реєстраційним номером 2021644 на квартиру [ADDRESS] . Згідно відповіді начальника Дніпровського ВДВС встановлено, що згідно перевірки бази даних з 2006 по 2019 рік на виконанні у Дніпровському ВДВС відсутні документи, де боржником є [PERSON] , а строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки. В силу вимог п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, якій набрав чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. За положеннями ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України). Вказане узгоджується із положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України). В ч.1 ст.19 ЦПК України вказано, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства У п.1 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», вказано, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки по справі не доведено ані правових, ані фактичних підстав для зняття арешту зі спірного майна, існує необхідність відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed