Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, яким просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від доходу відповідача, але не менше мінімального розміру, встановленого ч.2 ст. 182 СК України 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. В обґрунтування позову посилалася на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбу з 06.08.1994 року. Від подружнього життя, 25.12.1997 року, у сторін по справі народилася донька [PERSON]. 28.07.2010 року Жовтневим відділом РАЦС Харківського МУЮ шлюб було розірвано. Позивачка зазначала, що працює у АК «Харківобленерго», але її заробітку не вистачає на утримання доньки, яка продовжує навчання. Крім того, у звязку із скрутним матеріальним становищем підприємства, заробітна плата сплачується нерегулярно та не в повному обсязі. На матеріальне становище родини впливає той факт, що на утриманні перебуває мати позивачки [PERSON], яка мешкає разом із нею, є інвалідом ІІІ групи, потребує постійного лікування дорогими препаратами та догляду. Донька навчається на денному відділенні, що унеможливлює її працевлаштування. При цьому доньці кожен день необхідно витрачати кошти на проїзд до інституту, харчування. [PERSON] потребує придбання одягу, взуття, засобів особистої гігієни, підручників, канцелярських приладів, необхідних для навчання. Ніяких інших засобів для існування, окрім нерегулярної заробітної плати та мінімальної пенсії матері, родина не має. В свою чергу, [PERSON] є забезпеченою людиною, має стабільний неофіційний дохід, оскільки неофіційно займається підприємницькою діяльністю надає послуги по ремонту приміщень, інших дітей не має та не має на утриманні непрацездатних осіб. Батьки відповідача проживають окремо, тобто відповідач не має на утриманні непрацездатних осіб, а таким чином має змогу надавати допомогу доньці. На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов. До судового засіданні позивачка не зявилася, проте присутня її представник [PERSON], що діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище, просивши про задоволення позову. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він одружений, його дружина не працює, на його утриманні знаходиться син дружини [PERSON], [INFO], відповідач зазначав, що на теперішній час не працює, утримує сімю тимчасовими і нерегулярними заробітками, суми яких невеликі, крім того, він перебуває у постійному пошуку місця роботи, звертався за допомогою до Харківського міського центру зайнятості. Суми його щомісячного доходу становлять розмір стипендії, яку отримує [PERSON]. Крім того, згідно довідки лікаря хірурга, ще з 2012 року він потребує оперативного втручання, яке коштує 6\~500 грн., даний діагноз суттєво обмежує працездатність в цілому, оскільки найпершим протипоказанням є заборона тяжкої фізичної праці. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила розглянути справи у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 128201, копія якого знаходиться в матеріалах справи, 25.12.1997 року народилася [PERSON], батьками якої записані: [PERSON], [PERSON]. З довідки, виданої Інститутом підготовки кадрів для органів юстиції України Національного юридичного Університету імені [PERSON], [PERSON] є студенткою 1 курсу даного учбового закладу. Термін навчання для здобуття кваліфікаційного рівня «бакалавр» - з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Згідно\~ст. 199 СК України,\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Таким чином, особа не в усіх випадках є обмеженою у зв'язку з навчанням в можливості заробляти кошти для власного забезпечення. Тому, в разі спору, така потреба має бути встановлена судом. Потреба в матеріальній допомозі має бути пов'язаною з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. [PERSON] навчається на денній, бюджетній формі навчання, мешкає разом зі своєю матірю. Відповідно до\~ст. 200 СК України,\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналіз ст.ст.\~199,\~200 СК України\~вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Статтею 7 Закону України «Про держаний бюджет на 2016 рік» установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 грн.. Згідно довідки учбового закладу, де навчається [PERSON], остання отримує стипендію з листопада 2015 року по березень 2016 року 825 грн.. З довідки, виданої за місцем роботи позивачки АК «Харківобленерго» вбачається, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] за 2015 рік становить 6 857, 64 грн.. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та на його утриманні знаходиться дитина - [PERSON], [INFO], дані факти підтверджені свідоцтвом про шлюб серія 1-ВЛ № 185100, свідоцтво про народження серія 1- НМ № 110824, копії яких знаходяться в матеріалах цивільної справи. Відповідач офіційно не працює, що підтверджується оглянутою в судовому засіданні трудовою книжкою, був зареєстрований 17.10.2013 року як безробітний в Харківському міському центрі занятості населення. Дружина відповідача [PERSON] офіційно не працює, зареєстрована з 30.04.2014 року як безробітна в Харківському міському центрі занятості населення. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України,\~суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З досліджених в судовому засіданні доказів, наявних в матеріалах справи, вбачається, що у відповідача [PERSON] на час розгляду справи відсутня можливість надавати своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання, матеріальну допомогу. Вищезазначене не позбавляє права позивача, у разі зміни матеріального становища сторін, повторно звернутися до суду з таким позовом. З роз'яснень, викладених у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Необхідно зауважити, що, за змістом ч. 1\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі обумовлена наявністю певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі виникає за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Позивачка, та її представник в судовому засіданні просили стягувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Однак, жодних доказів стосовно того, що відповідач отримує постійну заробітну плату або дохід, відповідно до вимог\~ст. 60 ЦПК України, не надано. Отже, судом встановлено, що відповідач не має постійного доходу і він має нерегулярний, мінливий дохід. В судовому засіданні представник позивача наполягала тільки на визначенні розміру аліментів у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). В судовому засіданні сторонам розяснені вимоги ст.ст.\~183,\~184 СК України, проте сторона позивача наполягала на визначенні розміру аліментів саме у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), відмовляючись від визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Однак, відмова сторони позивача від визначення розміру аліментів в інший спосіб, ніж у дольовому вигляді, в розумінні\~ст. 11 ЦПК України, позбавляє суд можливості ухвалити рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed