Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] заповіту від 04.05.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Шатіловою О.В., в якому прізвище заповідача було зазначено - «[PERSON]», посилаючись на допущення помилки, тоді як правильно «[PERSON]». Встановлення даного факту заявниці необхідно для оформлення спадщини після померлого [INFO] [PERSON]. Сторони у засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином, в матеріалах справи є клопотання адвоката заявниці про розгляд справи у його відсутність, а також заява Шатілової О.В. в якій не заперечувала проти заявленої вимоги та повідомилп, що при складанні заповіту було допущено технічну помилку і в матеріалах, які зберігаються у справах Першої одеської держнотконтори, прізвище заповідача - [PERSON] (а.с.17,26). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить оформлення права власності на нерухоме майно. [PERSON] народився [INFO] в с. Заболотівка Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER], виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області 21 лютого 2003 року (а.с.8). 25 серпня 1993 року на підставі розпорядження (наказу) від 25.08.1993 р. №64 Одеським виробничо-торгівельним швейним об'єднанням ім. В.В. Воровського було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого квартира загальною площею 34,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної власності [PERSON](а.с.7), та зареєстровано право власності за [PERSON] в ОМБТІ та РОН 06 жовтня 1993 р. за №385 стр.72 книга 45 пр.(а.с.7-зворот) Відповідно до заповіту від 04 травня 2007 р., посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Шатіловою О.В. та зареєстровано в реєстрі за №7-1393, [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], який народився [INFO] в с. Заболотівка Чортківського району Тернопільської області, заповідав належну йому квартиру [ADDRESS], [PERSON], [INFO]. Проте у даному правовстановлюючому документі в написанні прізвища заповідача помилково було вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]». [INFO] [PERSON] помер, про що 25.11.2013 р. складено відповідний актовий запис №11428 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.4). Наявність помилки в написанні прізвища заповідача підтверджується написанням прізвища спадкодавця у інших документах, зокрема у свідоцтві про право власності на житло, картці фізичної особи-платника податків, виданої ДПІ в Київському районі м. Одеси (а.с.9), в паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданому Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 21 лютого 2003 року (а.с.8), в яких прізвище вказано «[PERSON]». Отже, вказаний запис у заповіті від 04 травня 2007 р., посвідченому державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Шатіловою О.В. та зареєстрованому в реєстрі за №7-1393, свідчить про орфографічну помилку, допущену при написанні прізвища «[PERSON]». За таких обставин, суд вважає, что вимоги заявниці обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved