Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Новолюбимівка, вул. Гвардійська, 85 після смерті [PERSON], померлого 06 травня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 06 травня 2015 року помер її рідний батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Новолюбимівка, вул. Гвардійська, 85. Позивачка є спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом першої черги, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Після звернення до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Новолюбимівка, вул. Гвардійська, 85 після смерті [PERSON], померлого 06 травня 2015 року, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На теперішній час позивачка не має можливості оформити спадкові права на житловий будинок в нотаріальному поряду, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний будинок, в звязку з чим змушена була звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В судове засідання представник позивачки не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 травня 2015 року помер [PERSON] рідний батько позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 321532 від 07 травня 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Токмацькому району реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 113. [PERSON], який помер 06 травня 2015 року є рідним батьком [PERSON] позивачки по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ГД № 036393 від 23 жовтня 1957 року, актовий запис № 29, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13.05.2015 року № 00015364687. Відповідно до облікової картки об'єкта погосподарського обліку, витягу з книги погосподарського обліку № 5 [PERSON] сільської ради спірний будинок був збудований в 1956 році, про що вказано в довідці [PERSON] сільської ради № 177 від 11.05.2017 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Токмацького району № 144 від 06.04.2017 року [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав в [INFO] з 1957 року по день смерті 06 травня 2015 року. Зазначеними обставинами підтверджується той факт, що спірний будинок був прийнятий в експлуатацію, адже він був придатний до проживання та в подальшому зареєстрований в сільській раді. У 1956 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та постановою, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації та отриманням відповідного правовстановлюючого документу.Таким чином, спадкодавець [PERSON] правомірно набув право власності на спірний будинок. Відповідно до листа Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 18.07.2017 року № 720/01-16 заведена спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 06 травня 2015 року. Згідно матеріалів спадкової справи № 241/2015, [PERSON] 06 жовтня 2015 року подала заяву про прийняття спадщини за законом. Згідно до висновку із звіту про вартість нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Новолюбимівка, вул. Гвардійська, 85, станом на дату смерті та на дату оцінки 29.05.2017 року, складає 40000,00 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1261, 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON], має право спадкувати майно, яке залишилось після його смерті. Після звернення до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Новолюбимівка, вул. Гвардійська, 85 після смерті [PERSON], померлого 06 травня 2015 року, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 364/02-31 від 12 квітня 2017 року. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Сам факт не здійснення державної реєстрації права власності, не може вважатися відсутністю прав на відповідне майно, якщо воно правомірно отримано у власність. В даному випадку, суд вважає, що оскільки житловий будинок за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Новолюбимівка, вул. Гвардійська, 85 з господарськими спорудами набутий померлим правомірно, то позивачка має право отримати його у власність в порядку спадкування. Згідно Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015\~року № 10 питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в звязку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved