Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини , що продовжує навчатись . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається на першому курсі денної форми навчання у Запорізькому національному університеті. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно відмовляється сплачувати аліменти на утримання сина до закінчення його навчання, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення сином двадцяти трьох років. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились , надали суду письмові заяви в яких просили справу розглядати за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач був згоден на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про місце , день та час слухання справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Заводської райадміністрації Запорізької міської ради 10 червня 2000 року, [PERSON] народився [INFO] року. У графі «батько» записано «[PERSON] » (а.с. 9). В подальшому [PERSON] змінив прізвище на [INFO] що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] виданим Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області 16 червня 2016 року( а.с.8) . Відповідно до копії довідки №02 від 16.04.2018 року виданої Запорізьким національним університетом [PERSON] є студентом І курсу денного відділення факультету фізичного виховання Запорізького національного університету. Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання та, у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Як передбачено п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи те, що у зв'язку з навчанням у Запорізькому національному університеті за денною формою навчання , [PERSON] не має самостійного заробітку та тим самим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов'язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина -[PERSON], який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, так як не працює та не отримує грошових коштів. Відповідач працює на підприємстві, ПАТ «Український графіт», цех №2. Аліменти на користь третіх осіб він не сплачує, інших утриманців не має. Відповідач практично здоровий та має можливість надавати допомогу на виховання дитини в пристойному обсязі. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. . Відповідно до ст. 430ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на в межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. При пред'явленні позову позивачем судовий збір не сплачувався , оскільки , на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» , він звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.6 ст. ст. 141 ЦПК України , якщо сторону , на користь якої ухвалено рішення , звільнено від сплати судових витрат , з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб , які їх понесли , пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог , а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку , встановленому Кабінетом Міністрів України . Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючі викладені обставини та повне визнання позову відповідачем до початку розгляду справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави - 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved