Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди. В позові зазначила, що подруга приблизно 2,5 роки тому подарувала їй цуценя, якого вона назвала Бобік, і який жив у неї в дворі, був прив'язаний до собачого будиночка. Позивачка піклувалася про нього, робила йому своєчасні щеплення, годувала, песик став їй як член сім'ї. У нього був ветеринарний паспорт, позивачка відповідально ставилася до свого собаки. 04.01.2017 р. відповідач, який мешкає на улиці, де проживаю позивачка зі своєю сім'єю із мисливської рушниці застрелив її домашнього собаку. За даним фактом відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР, в ході досудового розслідування відповідач визнав, що він позбавив життя собаку двома пострілами з рушниці, в результаті чого він загинув. Дана обставина підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження від 31.03.2017р. За даним фактом відповідач також притягувався до адміністративної відповідальності, проте постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 06.04.2017 р. по справі № 128/222/17 провадження було закрите у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Проте даною постановою було встановлено, що 04.01.2017 р. близько 13.30 год. в населеному пункті с. Гавришівка по вул. Задворного відповідач здійснив декілька пострілів з рушниці марки «ТОЗ 16кл», чим порушив вимоги ст. 174 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В судовому засіданні відповідач вину визнав повністю. Проте у даній постанові не зазначено, що відповідач умисно вбив собаку позивачки. Своїми діями щодо зухвалого позбавлення життя собаки позивачки відповідач, спричинив позивачці та її сім'ї моральну шкоду, яку вона оцінює у 10 000 грн., та яка полягає у перенесених стражданнях, переживаннях та хвилюваннях, пов'язаних з такою жорстокою загибеллю сімейного улюбленця. Дії відповідача потягли наслідком перепади у позивачки артеріального тиску, головні болі, безсоння, глибокий моральний стрес. Відповідач жодного покарання не поніс за те, що він позбавив життя невинуватої беззахисної тварини, не виявив бажання відшкодувати шкоду, тому позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав та просить стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала на підставах визначених у позовній заяві. Суду також пояснила, що собака був улюбленцем її сімї. Вона годувала його, мала ветеринарний паспорт на собаку, їй робили щеплення. Собака був нагодований та доглянутий, мав власну буду, сидів на цепку. У день події пес зміг якось вибратися за межи двору, певно що проліз під фірткою, але він ніколи не проявляв агресії і був здоровий, приязний до людей. Відповідач тривалий час перебував з сімєю позивача у неприязних відносинах і застрелив пса з помсти. Собаку застрелив за метр до їх фіртки, але проживає він від них за три будинки, собаку застрелив, щоб помститися. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та суду пояснив, що [PERSON], їхав разом з своїм дідом у машині додому, коли по дорозі до них на капот заскочив великий собака, збив бокове скло і зніс антену. [PERSON] налякався, побіг до свого будинку, взяв у сейфі в будинку рушницю і повернувшись, в стані хвилювання застрелив собаку. Вважає, що винуватцем у даній події є позивачка, яка не змогла втримати собаку в межах свого подвіря. [PERSON] здійснив постріли, бо собака спричинила шкоду машині і він у стані хвилювання застрелив собаку. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне: Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 31.03.2017р. встановлено, що 04.01.2017 року [PERSON] було вчинено два постріли з рушниці марки «ТОЗ-63», належної його дідові [PERSON] в собаку належну [PERSON], в результаті чого собака загинув. 04.01.2017 року о 15:00 год. під час проведення огляду місця події поблизу домогосподарства по вул. Задворного,1 в с.Гаврішівка, Вінницького району та області працівниками Вінницького РВП ВВП ГУНП було виявлено та вилучено рушницю марки «ТОЗ-63», чорного кольору, номер 28092, сумку чохол, дозвіл на зброю МВС України №640 серії 005699, виданого 10.04.2015р. імя [PERSON] За постановою старшого слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області [PERSON] кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12017020100000014 від 05.01.2017р. було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення за ч.1 ст.299 КК України (а.с.5-6). За фактом вчинення пострілів з рушниці у населеному пункті [PERSON] було складено протокол серії АА №716584 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП (а.с.90). За рапортом чергового Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області [PERSON] зареєстрованого 05.01.2017р. за №102 [PERSON], перебуваючи на зупинці громадського транспорту в с.Гаврішівка 04.01.2017р. з рушниці свого дідуся [PERSON] на вулиці застрелив домашню собаку сусідки (а.с.91). За постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 06.04.2017р. встановлено, що 04.01.2017р. року в близько 13:30 год., в населеному пункті с. Гавришівка по вул. Задворного, гр. [PERSON] здійснив декілька пострілів з рушниці марки «ТОЗ 16 кл». Дії [PERSON] були кваліфіковані за ст. 174 КпАП України. За постановою суду провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] було закрито у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с.92). У відповідності до даних ветеринарного паспорта пес - на імя Бобік, належний [PERSON] , загинув в наслідок пострілів вчинених [PERSON] 04.01.2017р. з рушниці марки «ТОЗ-63», належної його дідові [PERSON] Визначаючись щодо заявлених позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок втрати собаки та протиправних дій відповідача, суд виходить з того, що у відповідності до ст.23 ЦК України \~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 180 Цивільного кодексу України тварини є особливим об'єктом цивільних прав. Документом, що підтверджує право власності на тварин , є договір купівлі-продажу, оренди, дарування тощо, оформлений належним чином, або реєстраційне посвідчення, яке видається Центром ідентифікації тварин після обов'язкової реєстрації собаки. Також підтвердженням права власності на тварину може бути ветеринарний паспорт, що видається власнику після проведення щеплення. Факт належності собаки «Бобік», дата народження 13.12.2014р., саме [PERSON] підтверджує наданий суду ветеринарний паспорт з відміткою щодо проведення щеплення від сказу 20.11.2016р. (а.с.58). Тому, суд критично відноситься до позиції сторони відповідача та свідка [PERSON] щодо наявності ознак сказу у собаки, оскільки це спростовується даними ветеринарного паспорту. Також суд враховує, що постріл в собаку було здійснено відповідачем вже після того, як собака спригнула з капоту автомобіля, тобто припинивши дії, які могли свідчити про можливість нападу. За цей час відповідач, згідно показів як представника відповідача так і свідка сторони відповідача [PERSON], повернувся в будинок, дістав рушницю і повернувся на вулицю з наміром вбити собаку, який безпосередньо йому вже ніяким чином не загрожував. Знайшовши собаку біля будинку позивачки, відповідач вчинив постріл, поранивши собаку, а потім ще один постріл, яким обірвав життя тварини. Отже, відповідач мав намір завдати шкоди собаці, та не переслідував мету захисту свого життя. Так у судовому засіданні були допитані свідки сторони позивача: [PERSON] та [PERSON], а також свідок сторони відповідача [PERSON] При цьому, свідок [PERSON] суду показала, що була у прозорому офісі разом з позивачкою 04.01.2017р. Їй на телефон передзвонила сусідка Цимбал та повідомила, що відповідач застрелив собаку позивачки. Коли вони прибули на місце події, то побачили, що мертвий пес лежав біля воріт позивачки, з вдома ранами на тілі. Пес був не агресивним, вгодованим, за ним доглядали. Свідок [PERSON] допитана у судовому засіданні суду показала, що у день події їй передзвонив син [PERSON] та сказав, що сусід застрелив собаку позивачки. До цього він, ідучи додому бачив, що на зупинці сидів [PERSON] та заряджав рушницю, а коли зайшов до будинку, то почув постріл, і спочатку вирішив, що це петарда. Коли він вийшов на вулицю, то побачив мертвого собаку. Діти свідка часто гралися з собакою, пес був не агресивним. Свідок [PERSON] допитаний у судовому засіданні показав, що є дідом відповідача. Разом з онуком він їхав додому на машині, коли побачив, що на зупинці бігають дві собаки, одна з них вскочила на капот та збила бокове скло та антену, а також забруднив слиною лобове скло. Онук зупинив машину, собака зіскочив на землю і відбіг на 10 метрів, а онук пішов додому та взяв його рушницю, де він зберігав ключі онук знав. Він просив онука нічого не робити, говорив: «Не дурі», бо онук дуже нервовий, але він його не послухався. Свідок пішов по сусідам, щоб посвідчили, що сталося, і за сто метрів почув постріли. Собаку онук поранив, а потім добив пострілом, щоб не мучився. Коли собака заскочив на капот, то скалив зубі та гарчав і вони вирішили, що він скажений. Що це був пес позивачки, знали. Таким чином, суд вважає встановленим причинний звязок між неправомірними діями відповідача та загибеллю собаки належного позивачці. За ст.23 ЦК України, суд вважає, що підставою стягнення моральної шкоди є душевні стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. При цьому, суд враховує, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, шо виникли в результаті душевних страждань, який фізична особа зазнала у звязку з посяганням на її права та інтереси. Крім того суд враховує, що абз. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження»,\~визначає, що жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, і заподіює людині моральну шкоду. \~ \~ \~ \~ \~ У\~відповідності \~до п.9\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду України від 31.01.1995р. (зі змінами) №4 розмір відшкодування моральної (немайнової)шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо)та з урахуванням інших обставин. При цьому суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості. Виходячи з того, що позивачкою було втрачено домашнього улюбленця, якого вона виростила з цуценя, доглядала та піклувалася про нього з 2015р., утворила емоційних звязок з твариною, та відчула моральні страждання у звязку з загибеллю ще молодого пса, який загинув в наслідок протиправних дій відповідача, що викликало обурення та нервовий стрес у позивачки, суд враховуючи субєктивне сприйняття позивачкою її втрати, вважає доведеним факт настання моральної шкоди для позивачки, передбачений п.2 ч.2. ст.23 ЦК України. Виходячи з тяжкості наслідків дій відповідача, неможливості відновлення стану, що існував до порушення, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення частково на суму 4000 грн. В стягненні решти 6000 грн., слід відмовити. Також до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, шо складаються з 640 грн. судового збору та витрат на послуги адвоката в сумі 3000 грн., підтверджених відповідними квитанціями та розрахунком витрат адвоката.

Outcome: partial