Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до фермерського господарства «Родинний лан», третя особа [PERSON] , про розірвання договору про право користування земельною ділянкою (договір емфітевзису), скасування його державної реєстрації, в якому просила, із врахуванням заяви про зміну предмета і підстав позову - розірвати договір про право користування земельною ділянкою (договір емфітевзис) укладений 12 червня 2017 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Родинний лан», який 27.07.2017 зареєстрований державним реєстратором Гаєвською Валентиною Петрівною у Центрі надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області, номер запису про інше речове право 21898432, скасувавши його державну реєстрацію, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги мотивувала тим, що вона успадкувала у приватну власність земельну ділянку площею 1.7811 га., яка розташована на території Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка до дня смерті належала її брату [PERSON] на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.12.2015. Кадастровий номер земельної ділянки 0525681600:05:002:0410. Під час оформлення спадщини їй стало відомо, що у державному реєстрі речового права 16.08.2017 зареєстрований договір про право користування земельною ділянкою укладений 12.06.2017 між її братом [PERSON] та ФГ «Родинний лан». За життя її брат [PERSON] зловживав спиртними напоями, практично щодня знаходився в стані алкогольного сп`яніння та постійно у магазині [PERSON] брав «на список» продукти харчування та пиво. Їй відомо, що [PERSON] також братові та іншим жителям села давала «на список» алкогольні напої. З приводу отруєння від вживання алкоголю брат [INFO] був доставлений у Ямпільську ЦРЛ та цього ж числа помер від інтоксикації алкоголю та пневмонії. За життя [PERSON] оформив нотаріальну довіреність від 09.03.2016 уповноваживши [PERSON] , яка є дружиною керівника ФГ «Родинний лан» [PERSON] , бути його представником в усіх державних, громадських, господарських та інших органах і організаціях, незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності, з усіма необхідними повноваженнями та вести від його імені справи у всіх судових установах. Довіреність видана строком на п`ять років без права передоручення іншим особам та дійсна до 09.03.2021. Саме після видачі цієї довіреності був оформлений оскаржуваний договір емфітевзису, і вона припускає, що вказаний договір оформлений [PERSON] від імені брата [PERSON] з використанням вищезазначеної нотаріально посвідченої довіреності від 09.03.2016. Вважає, що оскаржуваний договір емфітевзису є недійсним, оскільки за змістом довіреності від 09.03.2016 брат [PERSON] не уповноважував [PERSON] на укладення договору емфітевзису та його державну реєстрацію. Їй також відомо, що брат ніяких коштів за оскаржуваним договором емфітевзису не отримував. Її брат особисто не підписував оскаржуваного договору емфітевзису із відповідачем, та не уповноважував інших осіб на його підписання та вчинення його державної реєстрації, а також не підписував жодних інших документів пов`язаних з передачею відповідачеві земельної ділянки, і це свідчить про те, що [PERSON] не виявляв свого волевиявлення передати в довгострокове користування належну йому земельну ділянку і не бажав настання таких реальних наслідків. 05.02.2020 за вхід.№899 позивачка подала до суду письмову заяву про зміну предмета і підстав позову. Вказала, що у позові, як на підставу позовних вимог, вона посилалася і на те, що її брат оскаржуваний договір не підписував. Однак зважаючи на відсутність у неї зразків підпису брата розуміє, що цю обставину вона не зможе довести у суді належними доказами. Разом з тим, враховуючи, що її брат від директора ФГ «Родинний лан» [PERSON] на виконання п.4.1 оскаржуваного договору реально грошей не отримував, а договір містить посилання на те, що її покійний брат [PERSON] отримав плату за надання відповідачеві у користування належної йому земельної ділянки у розмірі 51973 гривень, тому зі сторони відповідача не були у встановленому законом порядку виконані істотні умови договору. Вважає, що є законні підстави для розірвання Договору про право користування земельною ділянкою (договір емфітевзису) укладеного 12.06.2017 між [PERSON] та ФГ «Родинний лан», так як сам факт порушення умов договору про право користування земельною ділянкою щодо сплати її братові [PERSON] фіксованої одноразової виплати в розмірі 51973 грн., є самостійною підставою для розірвання такого договору. Їй ця обставина відома зі слів брата, який за життя казав їй, що [PERSON] взяв у нього в користування його земельну ділянку, але ще з ним не розрахувався, а обіцяв розрахуватися пізніше. На її думку керівник ФГ «Родинний лан» скористався довірою та станом її брата, який хворів та часто вживав спиртне, при цьому [PERSON] обіцяючи, що пізніше заплатить, своєї обіцянки не стримав та коштів братові за користування земельною ділянкою так і не сплатив. Наведені обставини є істотним порушенням договору відповідачем, оскільки позбавив брата можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Просила розірвати договір про право користування земельною ділянкою (договір емфітевзису) укладений 12.06.2017 між [PERSON] та ФГ «Родинний лан», скасувавши його державну реєстрацію. Позивач [PERSON] у судовому засідання пояснила, що після смерті [PERSON] , який є їй рідним братом, вона дізналася, що є договір емфітевзис. [PERSON] не отримував кошти за землю. Казав, що документи на земельну ділянку знаходяться у [PERSON]. [PERSON] постійно вживав алкоголь. Коли вони почали оформлювати спадщину то дізналися, що є договір емфітевзис. [PERSON] казав, що грошей у [PERSON] немає і брав товар у магазині в рахунок коштів за землю. У [PERSON] були провали у пам`яті. У нього було запалення легенів. Помер [PERSON] з діагнозом алкогольна інтоксикація і пневмонія. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] , який діє на підставі Ордеру серії ВН №063825 від 04.02.2019 року у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що під час оформлення документів на спадщину після смерті брата [PERSON] позивачці стало відомо, що є договір емфітевзис на 73 роки. Після чого стало відомо, що її брат коштів не отримував. Матеріали справи не містять доказів, що відповідач сплатив відповідний податок на виплачену [PERSON] згідно спірного договору плату за користування землею, що також спростовує факт сплати відповідачем [PERSON] плати за передану в користування земельну ділянку, та підтверджує ту обставину, що відповідач не сплатив ні копійки за отриману в користування на підставі спірного договору земельну ділянку, чим істотно порушив умови п.4.1 спірного договору, що є підставою для розірвання спірного договору на підставі ч.2 ст.651 ЦК України. Вважає, що не виплата коштів є порушенням істотних умов договору. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі із врахуванням зміни предмета і підстави позову. Відповідач [PERSON] , який є керівником фермерського господарства «Родинний лан» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що позовні вимоги позивачки, які постійно змінювалися є безпідставними та надуманими. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Представник відповідача ФГ «Родинний лан» - Снітко В.А., який діє на підставі Ордеру серії ВН №068333 від 05.02.2019 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними. Вказав, що [PERSON] отримував кошти товаром у магазині, а саме: отримував продукти харчування. Про це він домовився з [PERSON] . Останній почав робити у будинку ремонт і брав товар на ремонт. Зазначив, що його ніхто не намагався обдурити. Позивачка на час укладення спірного договору присутня не була і їй взагалі невідомо про умови цього договору. Ніяким чином при укладанні спірного договору право позивачки порушено не було, а тому вона не мала права звертатися до суду з даним позовом. Плата за користування земельною ділянкою відповідно до спірного договору може бути у грошовому виразі, в натуральній формі, тобто як про це домовляться сторони. У даному випадку між сторонами було домовлено про те, що [PERSON] отримував продукти харчування, будівельні матеріали. Істотні умови договору порушені не були і це влаштовувало обидві сторони. Зазначив, що у договорі чітко не передбачено, у якій формі має бути проведена оплата. Вона може бути як у грошовій формі, так і може бути і змішана форма. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] у судовому засіданні суду пояснила, що покійний [PERSON] звернувся до неї, щоб вона допомогла йому оформити земельний пай. У 2017 році був оформлений договір емфітевзис. Домовилися, що перший рік йому не буде платитися орендна плата взамін на оформлення землі. Спочатку мав бути договір оренди. Своїх коштів у відповідача не було. Вони із чоловіком [PERSON] домовилися усно з [PERSON] , що той буде отримувати кошти товаром і будівельним матеріалами на ремонт. Потім вони дали [PERSON] 5000 грн. на придбання будинку. Зазначила, що договір підписувався у них вдома. [PERSON] був адекватним, трохи випивав. Договір він особисто підписав. Свідки позивачки у судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] був адекватним. Позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Вказала, що вони заплатили кошти. Зазначила, що зошити не є бухгалтерським обліком, однак так вони записували для себе. Зазначила, що це було волевиявлення [PERSON] . Просила у задоволенні вимог відмовити у повному обсязі. 25.01.2019 за вх.№675 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що спірний договір було підписано особисто [PERSON] . Позовні вимоги є надуманими та безпідставними. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. 22.02.2019 за вхід.№1433 від відповідача надійшов відзив на заяву позивачки про зміну предмета і підстав позову від 05.02.2020 в якому зазначив, що позовні вимоги та заяву про зміну предметі і підстав позову вважає необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення. Заяви, клопотання: клопотання позивача про витребування доказів (а.с.14 том 1); відзив на позовну заяву (а.с.80-82 том 1); заява про зміну предмета і підстав позову (а.с.92 том 1); заява представника відповідача про відкладення розгляду справи (а.с.94 том 1); відзив на заяву позивачки про зміну предмета і підстав позову від 05.02.2020 (а.с.104-106 том 1); клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи доказів (а.с.107 том 1); заява відповідача про проведення підготовчого засідання без участі ФГ «Родинний лан» та його представників (а.с.117 том 1); клопотання відповідача про виклик і допит свідків (а.с.118 том 1); клопотання відповідача про призначення судово-почеркознавчої експертизи (а.с.119-120 том 1); клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.121 том 1); клопотання представника позивача про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи (а.с.122 том 1); заява представника позивача про виклик і допит свідків (а.с.123 том 1); заява представника позивача про проведення підготовчого засідання у відсутність позивача та його представника (а.с.124 том 1); заява представника позивача про проведення підготовчого засідання у його відсутність та відсутність позивача (а.с.143 том 1); клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.162 том 1); клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третю особу [PERSON] (а.с.163 том 1); клопотання третьої особи про надання дозволу на зняття копій з матеріалів справи (а.с.243 том 1); клопотання експерта про надання додаткових матеріалів (а.с.32-33 том 2); заява позивача про приєднання до справи квитанції за оплату експертизи (а.с.56- том 2); клопотання експерта про надання додаткових матеріалів (а.с.60 том 2); заява представника позивача про відкладення розгляду справи (а.с.84 том 2); заява відповідача про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.92 том 2); клопотання експерта про надання додаткових матеріалів (а.с.100-101 том 2); клопотання третьої особи про ознайомлення з матеріалами справи та зняття з них копій (а.с.120 том 2). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання (а.с.20-23 том 1); довідка (а.с.24 том 1); витребування доказів (а.с.25-28 том 1); відкладення судового засідання на 14.02.2019 (а.с.88-89 том 1); відкладення судового засідання у протокольній формі (а.с.98-99 том 1); довідка (а.с.125 том 1); витребування доказів, виклик свідків, долучення письмових доказів (а.с.126-125 том 1); довідка (а.с.144 том 1); продовження строку підготовчого провадження (а.с.145-147 том 1); закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.168-174 том 1); оголошення перерви у судовому засіданні у протокольній формі (а.с.213-235 том 1); призначення по справі судово-почеркознавчу експертизу та посмертну судово-психіатричну експертизу та зупинення провадження у справі (а.с.12-22 том 2); поновлення провадження у справі (а.с.40-41 том 2); задоволення клопотання експерта, зупинення провадження у справі (а.с.42-46 том 2); поновлення провадження у справі (а.с.77-78 том 2); задоволення клопотання експерта та зупинення провадження у справі (а.с.88-91 том 2); поновлення провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті (а.с.110-111 том 2). Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: Із показань свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні, судом встановлено, що померлий [PERSON] постійно був п`яний, їй це відомо, бо останній приходив до неї додому і просив кошти на випивку. З весни 2017 року до дня смерті почав вживати алкоголь щоденно. У нього була сильна алкогольна інтоксикація. Про договір емфітевзису їй стало відомо після смерті [PERSON] . Із показань свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що кошти були виплачені [PERSON] у повному обсязі через магазин із відрахуванням податків. [PERSON] був адекватним. Приблизно за півтора місяця до його смерті вона почула, що [PERSON] почав вживати алкоголь. Із показань свідка [PERSON] даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що він з покійним [PERSON] працював. Останній час [PERSON] почав вживати алкогольні напої. Йому відомо, що покійний [PERSON] мав думку передати землю. Про кошти йому нічого невідомо. Із показань свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що з весни 2017 року покійний [PERSON] почав дуже багато вживати спиртне, почав забувати. Він був у неадекватному стані, ніде не лікувався. Із показань свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] з весни 2017 року показувався дуже дивним. Постійно був у стані алкогольного сп`яніння. Про передачу землі вона дізналася вже після його смерті. Бачила як він заходив до магазину [PERSON] . Із показань свідка [PERSON] даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що у 2017 році [PERSON] почав вживати спиртні напої. Він намагався пояснити [PERSON] , а той дивився лише в один напрямок. Постійно приходив до нього взяти у борг кошти, але йому не давали, бо знали, що він їх проп`є. Почав забуватися, міг по декілька разів вітатися. Про землю він нічого не говорив. Останнім часом він його тверезим не бачив. Із показань свідка [PERSON] даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що приблизно за півтора роки до смерті [PERSON] вів себе неадекватно. Постійно перепитував, забував. Приходив до нього та просив 50 грам похмелитися. Неадекватно спілкувався. За землю йому нічого не відомо. Із показань свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] приблизно за рік до смерті постійно пив, приходив до неї позичав гроші. Поводив себе дивно. Очі були скляні. Постійно був у стані алкогольного сп`яніння. Про земельну ділянку вона дізналася вже після смерті [PERSON] . Він ніде не лікувався. Із показань свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що вона працює продавцем у магазині [PERSON] [PERSON] дала покійному [PERSON] 5000 гривень. Потім [PERSON] приходив до магазину і брав товар у промисловому відділі. Постійно після отримання товару на певні суми - розписувався. [PERSON] дозволила [PERSON] давати з магазину все, що той захоче. Їй відомо було, що між [PERSON] та покійним [PERSON] був укладений договір. Він постійно до магазину приходив тверезий, вона не бачила, що [PERSON] був у неадекватному стані. З липня 2017 року вона почала записувати [PERSON] в зошит. Він постійно приходив у магазин і брав товар за пай. Із показань свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що вона працює продавцем у магазині [PERSON]. [PERSON]. кошти за пай отримав у магазині товарами. Покійний [PERSON] віддав земельну ділянку [PERSON] і остання дала один раз кошти готівкою. Решту отримував у магазині товарами. Брав у магазині продукти харчування. Казав, що товар бере за пай. Під кожною сумою він розписувався і ніяких претензій у нього не було. Він був тверезим і адекватним. Із показань свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що вона проживала з покійним [PERSON] у громадянському шлюбі протягом двох років чотири місяці. [PERSON] постійно вживав спиртні напої, приходив напідпитку. Він був адекватним. Він був задоволений тим, що земельну ділянку віддав в оренду. Вона була разом з ним, коли той підписував договір. Вона не бачила який він договір підписував. Покійний [PERSON] просив у [PERSON] кошти, а та сказала трохи почекати. Про яку суму коштів йшла мова їй невідомо. Покійний [PERSON] їй сказав, що домовився з [PERSON] , що буде брати товар у магазині в рахунок коштів за землю. Грошей після підписання договору він не отримував. Із показань неповнолітнього свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] останній рік перед смертю був «странний». Почав зловживати алкоголем, забувати речі, міг по декілька разів перепитувати. З весни 2017 року пив щодня. Із показань свідка [PERSON] даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] пив безбожно. Ним трусило. Запухлий був. Постійно п`яний був. Він його бачив зо три рази на місяць, то він завжди був п`яний. Пив десь біля року. Коли жив з першою дружиною то не пив, а коли зійшовся з другою, то почав пити. Зазначив, що [PERSON] був психічно здоровий. Із показань свідка [PERSON] даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що коли вони почали оформляти не витребувані паї, то сказали й [PERSON] . Документи [PERSON] оформляли десь біля півтори роки. Спочатку мав бути оформлений договір оренди, однак [PERSON] запропонував оформити договір емфітевзис, так як йому потрібні були кошти на придбання житла. Кошти бралися із магазину продуктами та необхідним для ремонту. У день підписання договору кошти передавала дружина, яку саме суму він не пам`ятає. Зазначив, що всіма звітами займається його дружина. Вказав, що коли підписувався договір, то [PERSON] не був у стані алкогольного сп`яніння. Зауважив, що [PERSON] сам запропонував підписуватися за кожний товар. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.4 том 1) судом встановлено, що позивач народилася [INFO] у селі Біла Ямпільського району Вінницької області, зареєстрована у селі Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області. Із копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2018 (а.с.6 том 1) та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №145350462 від 14.11.2018 (а.с.8 том 1) судом встановлено, що позивачка успадкувала після смерті свого брата [PERSON] , земельну ділянку кадастровий номер 0525681600:05:002:0410, площа 1,7811 га, яка розташована на території Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Із копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №55909904 від 25.03.2016 (а.с.7, 53-54 том 1) судом встановлено, що покійний брат позивачки - [PERSON] був власником земельної ділянки кадастровий номер 0525681600:05:002:0410, площа 1,7811 га, яка розташована на території Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №153/1814/15-ц від 04.01.2016, яку успадкувала позивачка. Із копії Довіреності від 09.03.2016 (а.с.9 том 1) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] (дата народження не відповідає дійсності, що ставить під сумнів дану довіреність) уповноважив третю особу [PERSON] бути його представником з усіма відповідними повноваженнями в усіх державних, громадських, господарських та інших органах і організаціях, представляти його інтереси у відповідних уповноважених органах нотаріату, в тому числі в Головному управлінні Державного геокадастру Вінницької області з усіма необхідними повноваженнями з питань користування належною йому земельною ділянкою площею 1.7811 га, яка розташована на території Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0525681600:05:002:0410. Слід звернути увагу на те, що рік народження [PERSON] зазначений у довіреності, не співпадає з роком народження, який зазначено у Свідоцтві про право на спадщину за законом та копії паспорта покійного. Із копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №150592804 від 21.12.2018 (а.с.10 том 1) судом встановлено, що 27.07.2017 проведено державну реєстрацію Договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзис) від 12.06.2017, який укладений між Фермерським господарством «Родинний лан» та [PERSON] . Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36641875 від 16.08.2017. Із детальної інформації про юридичну особу (а.с.12-13 том 1), виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.42-43, 55-56 том 1), рішення №1 засновника фермерського господарства від 13.01.2017 (а.с.108-109 том 1), протоколу №1 зборів засновників фермерського господарства «Родинний лан» від 28.02.2018 (а.с.110 том 1) судом встановлено, що відповідач у справі Фермерське господарство «Родинний лан» є юридичною особою, засновником та керівником якої є [PERSON] . Із копії Договору №8 про користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб від 12.06.2017 (а.с.36-40, 44-48 том 1) судом встановлено, що між [PERSON] та ФГ «Родинний лан» укладений вказаний договір. Об`єктом землекористування є земельна ділянка площею 1.7811 га, яка розташована на території Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0525681600:05:002:0410, власником якої на даний час є позивачка. Договір укладено на 73 роки з дати державної реєстрації права емфітевзису в порядку, передбаченому законодавством. За користування земельною ділянкою відповідач зобов`язався сплатити [PERSON] фіксовану одноразову виплату в розмірі 51973 гривень з урахуванням всіх податків за весь період користування. Із копії Акту приймання-передачі земельної ділянки від 12.06.2017 до договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (а.с.41, 49 том 1) судом встановлено, що [PERSON] передав у строкове платне користування, а [PERSON] , який є керівником фермерського господарства «Родинний лан», прийняв земельну ділянку площею 1.7811 га, яка розташована на території Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0525681600:05:002:0410. Із копії паспорту громадянина України (а.с.50-51 том 1) судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у селі Біла Ямпільського району Вінницької області, там і був зареєстрований. Із копії паспорту громадянина України (а.с.57-58 том 1) судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у селі Біла Ямпільського району Вінницької області. Із копії медичної карти стаціонарного хворого №3980 від 05.11.2017 (а.с.61-69 том 1) судом встановлено, що [PERSON] хворів на протязі останніх семи місяців, щоденно зловживав алкоголем. Звернувся за лікарською допомогою у зв`язку із кашлем та болем у правій половині грудної клітини. Встановлений діагноз: гостра не госпітальна правобічна пневмонія вірусно-бактеріальної етіології. Важкий перебіг. Із копії Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії [NUMBER] від 15.10.1999 (а.с.111 том 1) та копії довідки №2127/10/02-27-07 від 03.08.2018 (а.с.112 том 1) судом встановлено, що третя особа [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. Вона перебуває на податковому обліку у Ямпільському відділенні Могилів-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області з 12.12.2005. ЇЇ дохід за 2017 рік складає 331730.00 гривень. Із копії Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 10.01.1989 (а.с.113 том 1) судом встановлено, що відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.01.1989. Із копій квитанцій №57 від 21.08.2018 та №0.0.839431943.1 від 31.08.2017 (а.с.114 том 1) судом встановлено, що [PERSON] сплатив по 171 гривні земельного податку з фізичних осіб. Із копії Наказу №1 від 25.07.2017 «Про здійснення плати за користування земельною ділянкою» (а.с.115 том 1) судом встановлено, що третій особі [PERSON] наказано здійснювати виплати грошових коштів, крім того за необхідності та на вимогу [PERSON] надавати останньому продовольчі та промислові товари в рахунок погашення заборгованості відповідно до договору №8 від 12.06.2017 з магазину «У Галини», який знаходиться у селі Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області та являється спільною сумісною власністю засновників ФГ «Родинний лан». Із копій Податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи за 1 квартал та 1 півріччя 2017 року (а.с.159-161 том 1) судом встановлено, що у декларація відсутні відомості щодо наявності у користуванні ФГ «Родинний лан» земельної ділянки площею 1.7811 га із кадастровим номером 0525681600:05:002:0410. Із повідомлення заступника начальника Головного управління статистики у Вінницькій області від 09.04.2019 (а.с.194 том 1) судом встановлено, що ФГ «Родинний лан» за 2017 рік фінансову звітність не надавало. Із повідомлення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 09.04.2019 (а.с.196 том 1) судом встановлено, що Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма 1ДФ) за три квартали 2017 року та за 2017 рік ФГ «Родинний лан» не подавалось. Із копій Податкових декларацій платника єдиного податку третьої групи за три квартали 2017 року та за 2017 рік (а.с.196-198 том 1) судом встановлено, що у декларація відсутні відомості щодо наявності у користуванні ФГ «Родинний лан» земельної ділянки площею 1.7811 га із кадастровим номером 0525681600:05:002:0410. Із довідки в.о. головного лікаря КНП «Ямпільська ЦРЛ» №01-4-856 від 10.07.2019 (а.с.57 том 2) судом встановлено, що [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Із висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів №4122/4123/19-21 від 30.09.2019 (а.с.64-68 том 2) судом встановлено, що підписи від імені [PERSON] в договорі про право користування земельною ділянкою (договорі емфітевзису) укладеному 12.06.2017, в оригіналі зошиту в клітинку на 10 аркушах з обкладинкою зеленого кольору з записами на 1, 2, 3 сторінці після « [PERSON] [PERSON] виплата пай» з датами та сумами коштів, на оригіналі аркушу в клітинку на якому вказано « [PERSON] (виплата пай)» на звороті «Виплата на пай [PERSON] » з вказанням дат і сум коштів; підпис в оригіналі довіреності серія НАТ №678405 виконані рукописним способом, кульковими ручками без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Підписи від імені [PERSON] у наданих на дослідження документах: в договорі про право користування земельною ділянкою (договорі емфітевзису) укладеному 12.06.2017, в оригіналі зошиту в клітинку на 10 аркушах з обкладинкою зеленого кольору з записами на 1, 2, 3 сторінці після « [PERSON] [PERSON] виплата пай» з датами та сумами коштів, на оригіналі аркушу в клітинку на якому вказано « [PERSON] (виплата пай)» на звороті «Виплата на пай [PERSON] », в оригіналі довіреності серія НАТ №678405 - виконані одною і тою ж особою. Із довідки характеристики виданої виконкомом Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області на [PERSON] , [INFO] (а.с.97 том 2) судом встановлено, що [PERSON] за час проживання на території громади зарекомендував себе з позитивною сторони. В спілкуванні з жителями поводив себе адекватно, до роботи відносився відповідально. Шкідливим звичками не зловживав. Із висновку судово-психіатричного експерта №2 від 13.02.2020 (а.с.113-116 том 2) судом встановлено, що [PERSON] на час складання спірного договору на психічні розлади не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. На час складання спірного договору від 12.06.2017 [PERSON] усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, заслухавши показання свідків, пояснення сторін, приходить до наступних висновків: Відповідно положень до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України). Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) визначено главою 16 прим. 1 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року №2768-III із змінами та доповненнями та главою 33 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-ІV із змінами та доповненнями. Відповідно до ст.102-1 Земельного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) виникає на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України. Укладення договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Так, емфітевзис можна визначити як відчужуване речове право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Згідно з п.3 ч.1 ст.395 ЦК України речовим правом на чуже майно є право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис). Відповідно до ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. На підставі ст.408 ЦК України строк договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб встановлюється договором. Згідно зі ст.410 ЦК України землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в повному обсязі, відповідно до договору. Землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування земельною ділянкою, а також інші платежі, встановлені законом та ефективно використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, підвищувати її родючість, застосовувати природоохоронні технології виробництва, утримуватися від дій, які можуть призвести до погіршення екологічної ситуації. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Будь-який правочин має набути чинності, тобто набрати юридичної сили. Для цього він має відповідати вимогам, встановленим законом, зокрема вимогам ст.203 ЦК України, згідно з якою особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Таким чином, будь-який правомірний правочин реалізується суб`єктом через його відповідне зовнішнє волевиявлення, яке повинно бути виражене об`єктивно та відповідати внутрішній волі учасника правочину, оскільки в противному випадку можуть мати місце негативні наслідки. Відповідно до ст.204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. За приписами ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). За правилами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до пункту 4.1 Договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб № 8 від 12.06.2017 - за користування земельною ділянкою Емфітевт сплачує власнику фіксовану одноразову виплату в розмірі 51973 гривень з урахуванням всіх податків за весь період користування вказаний в пункті 3.1 цього Договору. Суд критично оцінює показання [PERSON] щодо факту передання коштів [PERSON] у момент підписання договору, так як його показання спростовуються показаннями свідка [PERSON] та суперечать поясненням третьої особи [PERSON] , яка є дружиною відповідача, і яка вказує на те, що кошти [PERSON] були передані у сумі 5000 гривень на купівлю будинку, а решту він брав через магазин товарами, що ставить під сумнів показання [PERSON] як свідка, і не доводить перед судом факт передачі коштів [PERSON] , а навпаки спростовуються показаннями [PERSON] та [PERSON] . Дані показання [PERSON] суд вважає оманливі, і такими, що не відповідають дійсності. Посилання відповідача на підтвердження обставин сплати коштів [PERSON] за користування земельною ділянкою відповідно до п.4.1 Договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб №8 від 12.06.2017, на записи у боргових зошитах де відображена інформація, що [PERSON] отримував продукти харчування та промислові товари на певну суму, суд оцінює критично. Записи у так званих боргових зошитах не можуть слугувати належними та допустимим доказами у розумінні ст.ст.77, 78 ЦПК України, так як неможливо встановити, що [PERSON] отримував продукти харчування та промислові товари саме в рахунок плати за передачу у користування земельної ділянки. Посилання відповідача на Наказ №1 від 25.07.2017 суд також не бере до уваги, по скільки вказаним наказом відповідач в односторонньому порядку змінив істотні умови спірного договору, зокрема пункт 4.1 щодо плати за користування земельною ділянкою. За правилами ст.654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що і договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Окрім того, у судовому засіданні встановлено, що відповідачем не подавався до відповідних органів Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ), що також свідчить про те, що [PERSON] відповідач не виплачував плату за користування землею за спірним Договором. Підпунктом 168.4.9 п. 168.4 ст. 168 ПКУ визначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, нараховані податковим агентом з доходів за здавання фізичними особами в оренду (суборенду, емфітевзис) земельних ділянок, земельних часток (паїв), виділених або не виділених в натурі (на місцевості), сплачуються таким податковим агентом до відповідного бюджету за місцезнаходженням таких об`єктів оренди (суборенди, емфітевзису). При цьому відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід (п.п.168.4.7 п.168.4 ст.168 ПКУ). Разом з тим, особи, які відповідно до ПКУ мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені ПКУ для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду (п.п. «б» п.176.2 ст.176 ПКУ). Згідно з Довідником ознак доходів, наведених у додатку до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (ф.1ДФ), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, дохід, отриманий платником податку від надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення у користування (емфітевзис), відображається податковим агентом у податковому розрахунку за ф. 1ДФ під ознакою доходу «106». Частиною 3 ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що суб`єкти підприємницької діяльності, яким відповідно до законодавства надано дозвіл на ведення спрощеного обліку доходів і витрат, ведуть бухгалтерський облік і подають фінансову звітність у порядку, встановленому законодавством про спрощену систему обліку і звітності. Норми статей 8, 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» визначають те, що платник податку повинен самостійно вести бухгалтерський облік. Таким чином, Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» надає фізичній особі - підприємцю право вести спрощений облік доходів і витрат, при цьому не позбавляє його права вести бухгалтерський облік валових витрат основних фондів, що підлягають амортизації. Крім того, норма п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України визначає, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Частиною 6 ст.128 Господарського кодексу України передбачено, що громадянин - підприємець зобов`язаний, зокрема: вести облік результатів своєї підприємницької діяльності відповідно до вимог законодавства; своєчасно надавати податковим органам декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію), інші необхідні відомості для нарахування податків та інших обов`язкових платежів, сплачувати податки та інші обов`язкові платежі в порядку і в розмірах, встановлених законом. Враховуючи вищенаведене, відповідачем, як юридичною особою, не було надано суду накладну, чек або інший письмовий документ який підтвердив би здійснення фіксованої одноразової виплати [PERSON] у розмірі 51973 грн. за користування земельною ділянкою відповідно до умов Договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) №8 від 12.06.2017. Варто зазначити, що юридична особа, її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) доходи фізичній особі за договором про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), сплачує податок на доходи фізичних осіб до відповідного бюджету за своїм місцезнаходженням (основним місцем обліку) та відображає такі доходи у формі №1ДФ, які ніші доходи під ознакою доходу «127». Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів сплати відповідного податку на виплачену [PERSON] , згідно вказаного договору плату за користування земельною ділянкою. Також, судом звернуто увагу на те, що визначена договором сума коштів, яку мав би отримати [PERSON] користування його земельною ділянкою ФГ «Родинний лан» 73 роки занадто мізерна. Якщо віждрахувати податки із даної суми, то виходить менше 500 гривень на рік, що ставить покійного [PERSON] у вкрай невигідне положення, оскільки якщо допустити, що якби покійний оформив договір оренди, то отримував би в десять разів більше (мінімум). Що також викликає сумнів у суду щодо дійсності намірів покійного. Також судом звернуто увагу на пояснення у судовому засіданні сімейства [PERSON] (відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] ) на те, що вони пояснювали покійному [PERSON] про те, що перший рік коштів давати не будуть, так як земля ще не прибуткова, а договір був укладений влітку, доходів від земельної ділянки [PERSON] немає, тому і немає виплат. Хоча у той же час, вказують, що кошти видавалися продуктами та товарами через магазин [PERSON] . Що стосується посилання позивача на ту обставину, що [PERSON] особисто не підписував спірний Договір та Акт приймання-передачі земельної ділянки у користування, то суд не бере їх до уваги, оскільки дані посилання не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні жодним доказом. Тому, із врахуванням вище викладеного, а також норм чинного законодавства щодо дотримання істотних умов договору, порядку їх зміни, факту належності та допустимості доказів, суд приходить до висновку, що ФГ «Родинний лан» не дотримано вимог п.4.1 та п.6.1.2 Договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) №8 від 12 червня 2017 року щодо одноразової виплати коштів [PERSON] за користування його земельною ділянкою. Зміна умов договору (яка нібито мала місце) щодо проведення розрахунку товарами та продуктами харчування, а також частково (у сумі 5000 гривень) готівкою, не знайшла свого підтвердження належними та допустимими доказами. Оскільки, якщо припустити, що вона й мала місце, то вона була укладена із порушенням вимог чинного законодавства, що стосується зміни умов договору. Відповідачем не доведено суду факт виконання умов договору жодним належним доказом. А тому, суд має підстави для розірвання договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) №8 від 12 червня 2017 року укладеного між [PERSON] та ФГ «Родинний лан», скасувавши при цьому його державну реєстрацію. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768 гривень 40 копійок згідно квитанцій №29 від 26.12.2018 та №9 від 04.01.2019. Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Судом встановлено, що позивачка сплатила за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи кошти у сумі 5436,92 гривень, зазначені судові витрати підтверджуються квитанцією №3 від 09 липня 2019 року (а.с.55 том 2). Тому, суд вважає за необхідне стягнути понесені позивачкою судові витрати за проведення експертизи з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved