Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що 10 лютого 1993 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, на підставі якого житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці Шпилівської сільської ради, став власністю [PERSON] Після його смерті 21.09.1993 року в порядку спадкування за законом право власності на будинок з надвірними будівлями перейшло в рівних частинах, а саме по ј частині, до позивача, [PERSON], [PERSON], [PERSON] В подальшому, [INFO] померла [PERSON], право власності на все її майно в порядку спадкування за законом перейшло до [PERSON], в тому числі і право власності на ј частину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 16.09.2017 року позивачу стало відомо, що за життя [PERSON] без відома і будь-якої згоди усіх співласників будинку та всупереч чинного законодавства, приватизувала усю земельноу ділянку, на якій розташовані вищевказаний будинок із надвірними спорудами загальною площею 0,40 га, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], виданий на підставі рішення виконкому Шпилівської сільської ради народних депутатів № 11 від 29 жовтня 1993 року, чим порушила право власності на землю решти співласників будинку. На час прийняття виконкомом Шпилівської сільської ради народних депутатів рішення № 11 від 29 жовтня 1993 року, власником будинку, а також відповідно і земельної ділянки, на якій розташований будинок, був [PERSON] Посилаючись на вказані обставини, позивач просила скасувати рішення виконкому Шпилівської сільської ради народних депутатів №11 від 29 жовтня 1993 року, визнати недійсним державний акт на землю. В подальшому позовні вимоги уточнила, просила скасувати рішення виконкому в частині передачі безкоштовно у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,40 га [PERSON], визнати недійсним державний акт. [PERSON] звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що вона є дочкою та єдиною спадкоємицею померлої [PERSON] За життя [PERSON] набула на правах власності будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. В 1992 році було подано заяву на підготовку необхідних документів та приватизацію земельної ділянки, на якій було розташоване домоволодіння. 10 лютого 1993 року [PERSON] обманним шляхом переконали укласти договір дарування спірного домоволодіння [PERSON] [INFO], після смерті [PERSON] його майно успадкувала покійна мати [PERSON], дружина покійного [PERSON], та двоє на той час неповнолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] З [INFO] [PERSON] була співвласницею ј частині спірного домоволодіння. Незважаючи на перехід права власності, що відбувався в 1993 році, [PERSON] не припиняла користуватися спірним домоволодінням. Після смерті сина вона користувалась ним одноосібно, несла витрати по його утриманню. Інші співвласники не користувалися, майно не утримували. 30 серпня 2003 року померла [PERSON], вона, як її єдина спадкоємиця, успадкувала усе належне їй на момент смерті майно. Загальний строк користування нею та спадкодавцем домоволодінням та земельною ділянкою складає 25 років. Державний акт про право власності на земельну ділянку було видано у 2002 році, про що відповідачів було сповіщено. Посилаючись на вказані обставини, просила визнати за нею право власності на домоволодіння та земельну ділянку за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, проти позову [PERSON] заперечував. В судове засідання представник Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області не з'явився, направивши заяву з проханням слухати справу у його відсутність. [PERSON] та її представник в судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечував, свої позовні вимоги підтримали. [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, від них надійшла заява з проханням слухати справу у їх відсутність, проти позову [PERSON] не заперечували. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а в позові [PERSON] необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 лютого 1993 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, на підставі якого житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці Шпилівської сільської ради, став власністю [PERSON].(арк.с.9-10). [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті в порядку спадкування за законом, право власності на будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], перейшло в рівних частинах, а саме по ј частці, до позивача, [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] померла [PERSON], все її майно в порядку спадкування за законом перейшло до [PERSON], в тому числі і право власності на ј частину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішення виконкому Шпилівської сільської ради народних депутатів №11 від 29 жовтня 1993 року вирішено передати безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,40 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В подальшому, 30 вересня 2002 року на підставі рішення виконкому Шпилівської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області від 29 жовтня 1993 року №11 на ім*я [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER]. 16.09.2017 року позивачу стало відомо, що за життя [PERSON] без відома і будь-якої згоди усіх співласників будинку та в супереч чинного законодавства, приватизувала усю земельну ділянку, на якій розташовані вищевказаний будинок із надвірними спорудами загальною площею 0,40 га, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], виданий на підставі рішення виконкому Шпилівської сільської ради народних депутатів № 11 від 29 жовтня 1993 року, чим порушила право власності на землю решти співласників будинку, в тому числі і позивачки. На час прийняття виконкомом Шпилівської сільської ради народних депутатів рішення № 11 від 29 жовтня 1993 року, власником будинку, розташованого на земельній ділянці, а також відповідно і права на земельну ділянку, на якій розташований будинок, був [PERSON] Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 1) відносини спадкування регулюються правилами чинного Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Набувши в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на ј частину спадкового майна кожний, спадкоємці першої черги [PERSON] (дочка померлого), [PERSON]( мати померлого), [PERSON] ( дружина померлого), [PERSON]( дочка померлого) мали отримати в порядку спадкування парво власності на ј частину і земельної ділянки загальною площею 0,40 га, на якій розташоване спірне домоволодіння [ADDRESS] Разом з тим, на порушення спадкових прав позивача, 30 вересня 2002 року на підставі рішення виконкому Шпилівської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області від 29 жовтня 1993 року №11 на ім*я [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER]. У відповідності з ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб ( ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України). У відповідності з ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, задовольняючи позов, суд виходить з того, що оскаржуваним рішенням виконкому Шпилівської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області від 29 жовтня 1993 року №11, на підставі якого [PERSON] в порушення закону 30 вересня 2002 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], були порушені спадкові права інших спадкоємців, в тому числі і позивачки, які підлягають судовому захисту. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку за набувальною давністю, то суд не вбачає підстав для задоволення позову. Відповідно до частини 3 статті 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Всупереч положенням ст. ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу [PERSON] не надала суду належних доказів на підтвердження своїх вимог. Визнання права власності на спірне майно за набувальною давністю за [PERSON] потягне за собою порушення права власності на спадкове майно інших спадкоємців, в тому числі і позивачки, яка дізналася про порушення свого права в 2017 році після отримання нею листа Сумської районної державної нотаріальної контори від 14 вересня 2017 року ( т. 1 ар.с. 23). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed