Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,0591га, яка складається із земельних ділянок площею: 0,1795 га, 0,1824 га, 0,4796 га, 0,2176 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташовані на території Колтівської сільської ради Золочівського району Львівської області. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину після смерті матері прийняла, оскільки проживала та була зареєстрована з матір`ю на день її смерті. Інших спадкоємців першої черги немає. Маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавця, вона звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом їй у цьому було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, відсутній. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернулася до суду з даним позовом. В підготовче засідання позивач не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] доводиться матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про нароження та копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про шлюб. З копії державного акту серії ЛВ № 064860 на право власності на земельну ділянку, вбачається що [PERSON] , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 04.06.2004 року №233, є власником земельної ділянки площею 1,0591 га, яка складається із земельних ділянок площею: 0,1795 га, 0,1824 га, 0,4796 га, 0,2176 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташовані на території Колтівської сільської ради Золочівського району Львівської області. Довідкою , виданою Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області № 287 від 15.06.2021 року, підтверджується, що останнім місцем проживання [PERSON] , яка померла, [INFO] , було с. Верхобуж Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені в сільській раді не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла її дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживала та була зареєстрована за вказаною вище адресою з матір`ю на день її смерті. Заборон та арештів на належну померлій земельну ділянку немає. Згідно витягу зі спадкового реєстру №62528613 від 18.11.2020 року, інформація в спадковому реєстрі після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутня, що свідчить про те, що ніхто із можливих спадкоємців першої черги не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1263 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої матері, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину фактично прийняла, наявної інформації, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, відсутність інших спадкоємців за законом першої черги, якіб прийняли спадщину, та відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved