Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить договір поруки, укладений між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Форум» від 09 лютого 2010 року, припиненим. Свої вимоги мотивує тим, що 06.08.2008р. між АКБ «Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0046/08/6.10-CLNv, згідно з яким АКБ «Форум» відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 80000 дол. США з терміном повернення до 28.12.2029 року та сплатою відсотків в розмірі 14,5% річних. З метою забезпечення виконання зобовязань, 09.02.2010 року між [PERSON] та АКБ «Форум» був укладений договір поруки, згідно з яким поручитель зобовязується відповідати за виконання [PERSON] його зобовязання перед банком згідно кредитного договору №0046/08/6.10-CLNv. 22.07.2013р. ПАТ «Банк Форум» надіслав позивачеві та [PERSON] лист-вимогу про те, що [PERSON] виникла заборгованість по кредиту та процентами, чим порушує прийняті на себе зобовязання за кредитним договором, а тому вимагає з позивача сплатити 709144,20 грн., з яких: 644958,54 грн. заборгованість за кредитом, 64185,66 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом та заборгованість за нарахованими штрафними санкціями. [PERSON] перестав сплачувати кредит і відсотки за кредитом, починаючи з 01.11.2012 року. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутись до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Оскільки, банком пропущено шестимісячний строк звернення до поручителя з вимогою про сплату заборгованості тому договір поруки є припиненим. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON], яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги, позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Банк Форум» - [PERSON], який діє на підставі довіреності №10/11-18 від 16.06.2015 року, позов заперечив, додатково пояснив, що оскільки кінцевий строк повернення кредитних коштів встановлено 28.12.2029 року, тому порука повинна припинятися з 29.06.2030 року. Однак, у звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, банк 16.01.2015 року звернувся з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, а тому шестимісячний строк звернення із вимогою до поручителя не пропущено. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON], який належним чином був повідомленим про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому, суд, ухвалив розглядати справу за його відсутності, оскільки присутні у судовому засіданні представники сторін не заперечили про розгляд справи за його відсутності і матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.08.2008р. між АКБ «Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0046/08/6.10-CLNv та 16.12.2011 року додатковий договір №1 до даного кредитного договору, згідно з яким АКБ «Форум» відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 80000 дол. США з терміном повернення до 28.12.2029 року та сплатою відсотків в розмірі 14,5% річних /а.с.7-9, 10/. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору, 09.02.2010 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №0046/08/6.10-CLNv /а.с.11/. У звязку із порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором, банк 22.07.2013 року надіслав поручителю повідомлення-вимогу №715/2.4 про повернення простроченої заборгованості, у випадку невиконання якої термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги /вимога в матеріалах справи/. У відповідності до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно положень ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п.4.1 договору поруки порука припиняється з припиненням зобовязань за кредитним договором; якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Відповідно до ч.1 ст.251, ч.1 ст.252 ЦК України строком є певний період у часі, зі сплином якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посилається на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.2 ст.251, ч.2 ст.252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобовязань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст.559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Строки дії поруки, які передбачені ч.4 ст.559 ЦК України, не є строками захисту порушеного права, а строками існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. У постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 року за результатами розгляду справи №6-53цс14 зроблено такий правовий висновок: виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинна бути предявлена у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит має бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Згідно ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом(судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. При цьому, суд критично ставиться до покликань представника відповідача, що строк не пропущено, оскільки банк надіслав поручителю [PERSON] вимогу щодо дострокового погашення заборгованості від 22 липня 2013року, а із позовом звернувся до суду лише 16.01.2015 року. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що за умовами кредитного договору, укладеного із [PERSON], він зобовязався погашати кредит періодичними платежами згідно графіку, узгодженому сторонами, строк повернення кредиту був встановлений до 03.08.2018 року та додатковим договором строк продовжено до 28 грудня 2029року, сплата останніх платежів щодо погашення заборгованості за кредитним договором\~\~№0046/08/6.10-CLNv від 06.08.2008 року ним здійснений в листопаді 2012 року, то суд вважає, що відповідно до положень ч.4 ст.559 ЦК України\~\~порука позивача\~\~[PERSON] припинилася, а відтак її вимога до ПАТ «Банк Форум» про визнання договору поруки припиненим є підставною, та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. З огляду на те, що позивача, на підставі п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позову) та відповідача [PERSON] особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», згідно п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позову), звільнено від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 121,80 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved