Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 10.08.2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, призначення сімї. Шлюбні відносини припинилися, спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Вважає, що сімя розпалася остаточно, термін на примирення просить не надавати. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву (вх. № 22151 від 30.06.2015 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву (вх. № 21975 від 26.06.2015 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 20). Дослідивши матеріали справи, враховуючи підтримання позовної заяви позивачем та визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 10.08.2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка: Якименко, дружини: Якименко, про що складено відповідний актовий запис за № 501. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-ОЛ № 070487 від 10.08.2013 року (а.с. 5). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, мають різні характери і погляди на життя, примирення не бажають. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сімї. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на життя, призначення сімї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сімю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сімї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Крім того, за частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом зясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved