Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що спадщини 10 березня 2017 року від своєї матері [PERSON] вона дізналась, що її батько [PERSON] помер 11 січня 2016 року, та про те що вона укривала від неї дійсні обставини, й при телефонному спілкуванні повідомляла, що батько у лікарні, хворіє, йому тяжко розмовляти по телефону тощо, тим самим, на її думку, уберігаючи мене від болю та стресу. У звязку з отриманою інформацією вона виїхала до м. Москви та 16.03.2017 р. отримала свідоцтво про смерть батька. З цього моменту їй стало відомо про відкриття спадщини. До спадкового майна, що залишилось після смерті мого батька, входить квартира [ADDRESS]. Україна. Таким чином, вважає, що вона з обєктивних причин пропустила строк для для подачі зваяви про прийняття спадщини та просить суд визначити їй додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити її в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання представник відповідача не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. В судове засідання третя особа не зявилася, надала заяву про слухання справи за її відсутністю Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 12.01.2016 року відділом № 3 Митіщінського управління ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області [PERSON] помер 11 січня 2016 року у місті Москва. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON], серії ІІ-ЖС № 251549 де її батьком записаний [PERSON]. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно розяснень, наданих у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки померлий [PERSON], що помер 11.01.2016 року проживав Російській Федерації, про його смерть позивачу стало відмову 10 березня 2017 року у звязку з чим позивач була позбавлена своєчасно звернутися до нотаріальної контори, і тому позивачу потрібно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, на підставі ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 131, 213, 215, 221 ЦПК України, Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

Outcome: approved