Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» ( далі банк), третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] за №8808 від 11 вересня 2017 року, яким стягнуто з неї в користь банку грошові кошти у розмірі 792\~530,50 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 11 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за №8808, яким стягнуто з неї в користь банку 792\~530,50 грн. заборгованості по договору кредиту за №247804-CRED від 04.09.2008 року за період з 04.09.2008 року по 18.06.2017 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області від 08 лютого 2018 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису за № 8808 від 11.09.2017 року . Вказує, що нотаріусом при винесенні оскаржуваного виконавчого напису не враховано те, що даний договір кредиту є припиненим, строк дії договору закінчився 26 лютого 2010 року та з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості. Наданий банком розрахунок заборгованості за кредитом не є доказом безспірності суми заборгованості. Більше того, нотаріус на власний розсуд у виконавчому написі зменшила розмір заборгованості до 789\~530,50грн., у той час коли у розрахунку була зазначена сума заборгованості 789\~780,43 грн. Доказом відсутності безспірності заборгованості є також її заперечення надіслане банку як відповідь на письмову вимогу про усунення порушень кредитного договору. Крім того, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 серпня 2011 року задоволено позов банку та стягнуто з [PERSON] заборгованість по цьому ж кредитному договору за №247804-CRED від 04.09.2008 року у розмірі 10\~991,82 доларів США, що еквівалентно 87\~554,24 грн., а також штрафи 250 грн. та 549,59 доларів США, що еквівалентно 4377,7 грн. станом на 20 січня 2011 року. Із ухваленням судового рішення припинились будь-які правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі та банк вже скористався своїм правом на стягнення заборгованості. Посилаючись на наведене та те, що нотаріус не пересвідчилась у безспірності суми заборгованості боржника та не врахувала пропуск банком строку позовної давності, просить задовольнити позов. Приватний нотаріус [PERSON] надіслала суду письмові пояснення на позов. Вказала, що позивач не вказує конкретних сум, які неї були сплачені, не підтверджує факт погашення заборгованості будь-якими документами. Підставою визнання напису таким, що не підлягає виконанню є факт відсутності боргу або менший розмір заборгованості. Разом з тим, позивач не заперечує існування боргу. Недотримання нотаріусом формальностей, передбачених законодавством та допущення помилки при його вчиненні не є підставою для визнання напису таким, що не підлягає виконанню. Про існування будь-яких спорів, суперечок, змін та доповнень до кредитного договору, існування судових рішень банк її не повідомляв. Для здійснення виконавчого напису банк надав всі необхідні документи передбачені чинним законодавством, які підтверджували наявність між сторонами кредитним правовідносин та наявність заборгованості. Крім того, відрахування нотаріусом строку вчинення виконавчого напису здійснювалось з дня, наступного за днем направлення кредитором боржнику останньої вимоги. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, у клопотанні приватного нотаріуса про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, приватного виконавця [PERSON] відмовлено, оскільки рішення суду будь-яким чином не вплине на права та обовязки приватного виконавця. Відповідач банк в судове засідання жодного разу не зявився, відзив на позов та клопотання про залучення приватного виконавця на стороні відповідача суду не подавав. Більше того, приватному виконавцю було відомо про наявність даного провадження, оскільки ухвала про забезпечення позову направлялась на виконання до приватного виконання, та клопотання про вступ у дану справу в якості третьої особи від останнього суду не надходило. У судовому засіданні позивач позов підтримала, зіславшись на доводи викладені у ньому, не заперечила щодо заочного вирішення справи. Представник банку в судове засідання не зявився, хоча про час та місце був належним чином повідомленим. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки та відзив на позов не подавав. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилась, попередньо подала заяву про слухання справи за її відсутності та письмові пояснення на позов. На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 04 вересня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір за № 247804-CRED, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 6000 доларів США, із кінцевим терміном повернення 26.02.2010 року, в порядку і на умовах визначених договором. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом, пені та інших витрат. Пунктом 5.7 кредитного договору, сторони погодили збільшення строку позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки - пені, штрафів, тривалістю 5 (п'ять) років. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 серпня 2011 року задоволено позов банку та стягнуто з [PERSON] заборгованість по цьому ж кредитному договору за №247804-CRED від 04.09.2008 року у розмірі 10\~991,82 доларів СА, що еквівалентно 87\~554,24 грн., а також штрафи 250 грн. та 549,59 доларів США, що еквівалентно 4377,7 грн. станом на 20 січня 2011 року. Із змісту рішення суду встановлено, що заборгованості у розмірі 10\~991,82 доларів США складається із наступних сум: 5741,39 доларів США заборгованість по тілу кредиту та 5250,43 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом. Дане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Постановою державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 04.10.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання даного рішення суду. 25 серпня 2017 року (що підтверджується датою поштового відправлення) банк надіслав позивачу письмову вимогу про усунень порушень та сплату боргу у розмірі 30\~367,86 доларів США, з яких: 5741,39доларів США заборгованість по кредиту; 23\~171,23 доларів США-заборгованість за відсотками; 9,61доларів США штраф(фіксована частина); 1445,63 доларів США штраф ( відсоток від суми заборгованості). 11 вересня 2017 року банк подав нотаріусу заяву про вчинення виконавчого напису по кредитному договору № 247804-CRED від 04.09.2008 року, а саме стягнення з [PERSON] заборгованості на суму 30\~358доларів США 25 центів, що еквівалент 789\~530,50 грн., з урахуванням: заборгованості по кредиту у розмірі 5741,39 доларів США, що еквівалентно 149 316.99грн.; заборгованості по відсотках у розмірі 23\~171,23 доларів США, що еквівалентно 60 2616,84 грн.; заборгованості по штрафам 1445,63 доларів США, що еквівалентно 37\~596,грн., а також 3000грн. витрати повязаних із вчиненням виконавчого напису. До заяви будо долучено вимогу надіслану [PERSON] від 18.08.2017 року, кредитний договір від 04.09.2008 року, розрахунок суми заборгованості та вимогу надіслану банком [PERSON] 25 серпня 2017 року про погашення заборгованості. 11 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за №8808, яким стягнуто з [PERSON] в користь банку заборгованості по договору кредиту за №247804-CRED від 04.09.2008 року у розмірі: залишок заборгованості по кредиту 5741,39 доларів США; залишок заборгованості по відсотках 23\~171,23 доларів США; штраф- 1\~445,63 доларів США, всього на загальну суму 30 \~358,25 доларів США, що еквівалентно 789 530,50грн, а також витрати повязані із вчинення виконавчого напису 3000грн. Строк за який проводиться стягнення вісім років девять місяців чотирнадцять днів, з 04.09.2008 року по 18.06.2017 року. Постановою приватного виконавця [PERSON] від 08 лютого 2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису за №8808 від 11.09.2017 року. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох рокі в. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до вимог п. 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, заветрдженого наказом Міністрества юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5 ( далі Порядок), строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно з\~вимогами п.п.\~2.2,\~2.3. глави 16 Порядку, у \~разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, кредитор подає нотаріусу оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису на підтвердження наявності заборгованості відповідачем було подано наступні документи: договір кредиту, письмова вимога про усунення порушень договору кредиту, довіреністі на право представництва та розрахунок суми заборгованості. Із змісту договору встановлено, що строк дії договору до 26.02.2010 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 серпня 2011 задоволено позов банку та стягнуто з [PERSON] заборгованість по цьому ж кредитному договору за №247804-CRED від 04.09.2008 року у розмірі 10\~991,82 доларів США, що еквівалентно 87\~554,24 грн., а також штрафи 250 грн. та 549,59 доларів США, що еквівалентно 4377,7 грн. станом на 20 січня 2011 року. У договорі кредиту сторони погодили збільшити позовну давність до 5 роки. Таким чином, виконавчий напис від 11 вересня 2017 року вчинений нотаріусом по спливу пяти років з дня виникнення права вимоги. Банком не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про переривання строку позовної давності та вчинення позивачем дій, які свідчать про визнання боргу. Крім того, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, у виконавчому написі нотаріуса від 11.09.2017 року сума заборгованості станом на 18 червня 2017 року становить 30\~358,35 доларів США, а у вимозі, направленній банком позивачу 25.08.2017 року, заборгованість станом на 18.06.2017 року становить 30 367,86 доларів США, що не може свідчити про безспірність заборгованості. Крім того, встановлено, що при зверненні банку до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в розмірі повної суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором включено і розмір штрафу 1\~445,63 доларів США, який нараховано за невідомий період. Із розрахунку, наданого банком нотаріусу, не встановлено за який період та в якому порядку нараховано даний розмір штрафу, що не може свідчити про безспірність його розміру. Будь-якого іншого розрахунку розміру штрафу банком не надано. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Слід також зазначити, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 серпня 2011 року стягнуто з [PERSON] заборгованість по кредитному договору у розмірі 10\~991,82 доларів США, з яких: заборгованості по кредиту 5741,39 доларів США, залишок заборгованості по відсотках 23\~171,23 доларів США, а також штрафи. Опорюваним виконавчим написом стягнуто з позивача також заборгованості по кредиту у розмірі 5741,39 доларів США . З матеріалів справи встановлено, що дане рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання. Однак, банком не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували факт виконання чи невиконання даного рішення суду. Відтак, докази з приводу безспірності заборгованості є суперечливими. Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що розмір заборгованості не є безспірним, виконавчий напис вчинено по спливу пяти років з дня виникнення права вимоги, а тому позов є підставний та підлягає до задоволення. Враховуючи вищенаведенні вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] від 11 вересня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №8808 щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів у сумі 792\~530 грн. 50 коп. таким, що не підлягає виконанню. Безпідставними є доводи приватного нотаріуса про те, що відрахування строку вчинення виконавчого напису здійснювалось з дня, наступного за днем направлення кредитором боржнику останньої вимоги, оскільки в силу вимог Закону та умов договору щодо пятирічного строку позовної давності, виконавчий напис вчиняється за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше пяти років. Із наданих нотаріусу документів, зокрема, кредитного договору та розрахунку суми заборгованості встановлено, що з дня вимоги пройшло більше пяти років. Однак, нотаріус, з метою перевірки дотримання даного строку, в порушення вимог Закону, будь-яких інших документів у стягувача не витребував. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в судове засідання жодного разу не зявився, відзив на позов не подав та будь-яких доказів на спростування доводів позивача та підтвердження правомірності вчинення напису суду не представив. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved