Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. Матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина, відповідач не надає. Відповідач матеріально забезпечений, стан його здоров'я задовільний. З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання позивача щомісячно аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином, [PERSON], 2017 року народження трьох років. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.10.2017 року. Матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина, відповідач не надає. [PERSON] матеріально забезпечений, стан його здоров'я задовільний. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 ППВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирiшуючи питання щодо розмiру алiментiв, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матерiальне становище дитини i платника алiментiв; наявнiсть в останнього iнших неповнолiтнiх дiтей, непрацездатних чоловiка, дружини, батькiв, повнолiтнiх дочки, сина; iншi обставини, що мають iстотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України , дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, вважає визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання позивача в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином, [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved