Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Верес» згідно якого прохала, суд визнати припиненини правовідносини сторін за договором оренди землі від 2.01.2008 року, зареєстрованим у Світловодському міськрайвідділі КРФ ДП УД № 040938100004 від 27.02.2009 року. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Верес» повернути на користь [PERSON] земемельну ділянку кадастровий номер 3524685800:02:000:0416 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району, Кіровоградської області, загальною площею 3,30 га. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 2 січня 2008 року між [PERSON] та ТОВ «Верес» укладений договір оренди землі, за яким позивач, як орендодавець, передав у строкове платне користування ТОВ «Верес» належну йому згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1№ 303801 земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, загальною площею 3,30 га. Договір зареєстрований у Світловодському міськрайвідділі КРФ ДП УД № 040938100004 від 27.02.2009 року. Відповідно до п.3.1 договору «Договір укладено на 5 років з моменту реєстрації договору. Строк дії вказаного договору до 28.02.2014 року. Додатковою угодою № 1 від 17.10.2013 року строк дії договору оренди продовжено та встановлено тривалістю 10 років з моменту державної реєстрації цієї додаткової угоди. Вказаною додатковою угодою зміни у п.11.4 основного договору не вносилися, а п.2 такої угоди визначено, що сторони підтверджують обов`язковість умов даного договору щодо їх виконання. Відповідно до діючого законодавства, а саме до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Договір оренди землі набуває чинності з моменту його державної реєстрації. Державна реєстрація додаткової угоди № 1 від 17.10.2013 року відбулася 31.12.2015 року, поза межами місячного строку визначеного законодавством на укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Вона має намір особисто використовувати належну їй на праві власності земельну ділянку 2.12.2017 року направила на адресу відповідача повідомлення про припинення зобов`язань за договором оренди від 2.01.2008 року, але відповідач відмовив позивачу у задоволенні вимог про припинення зобов`язань за вказаним договором. Вона вважає, що строк дії договору від 2.01.2008 року продовжено не було, а зобов`язання за договором строк дії якого закінчився припиняються. Тому, вона вважає, що її право порушено щодо розпорядження та користуванням її майном. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 1.11.2019 року відкрито провадження у справі. 16.12.2019 року на адресу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області надійшов від представника відповідача ТОВ «Верес» - Нижника В.В. відзив на позовну заяву, згідно якого він прохає суд винести рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Свій відзив мотивував тим, що ТОВ «Верес» є багатогалузевим сільськогосподарським підприємством, що складає перспективні бізнес - плани на декілька років наперед. Саме у зв`язку з цим та з метою отримання певних гарантій щодо стабільного розвитку бізнесу (з великими ризиками), у рамках статутної діяльності, товариством укладено довгострокові договори оренди та суборенди земельних ділянок з їх власниками( користувачами). Відтак з партнерами по бізнесу Товариством було укладено низку договорів з придбанням посівного матеріалу, технічних засобів хімічного захисту рослин і т.п., договори зі збуту продукції ТОВ «Верес», в які включені й розрахунки щодо орендованих товариством земельних ділянок, у т.ч. земельної ділянки з кадастровим номером 3524685800:02:000:0416, яка належить позивачу на праві особистої власності. Крім цього, на поля на яких розташовані орендовані ТОВ «Верес» земельні ділянки, внесено мінеральні добрива, термін дії яких декілька років. З наведеного випливає, що у разі дострокового розірвання укладеного сторонами договору оренди землі в односторонньому порядку, не з ініціативи орендаря, це призведе до заподіяння Товариству значних матеріальних збитків. Законодавцем захищено права орендарів зокрема ст. 651 ЦК України передбачає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не передбачено договором або законом. У той же час, ст. 31 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Пунктом 11.4договору оренди землі передбачено можливість його дострокове розірвання в односторонньому порядку, але тільки з ініціативи орендаря. 16.12.2019 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Богдановою М.Г. змінено підставу позовної, а саме п.6.1 договору передбачено , що передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у триденний термін після державної реєстрації даного договору за актом її приймання - передачі. Однак акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі долучений відповідачем позивачу не містить відомостей про земельну ділянку яка має бути передана за цим актом: відсутній кадастровий номер земельної ділянки, не вказане її місцезнаходження, не вказані будь - які інші відомості, які ідентифікують земельну ділянку, яка перебуває у власності орендодавця. Крім того, фактично даний акт на підпис позивачу був наданий відповідачем разом із договором оренди землі 2.01.2008 року, тобто до державної реєстрації вказаного договору яка була здійснена 27.02.2009 року, що є порушенням вимог п.6.1 договору. Вказаний акт не містить відомостей про договір, на підставі якого здійснюється прийом передача земельної ділянки, відповідно актом не підтверджується, що він має відношення до договору оренди землі від 2.01.2008 року. Акт про передачу та прийом земельної ділянки у натурі складено відповідачем не підтверджує факту передачі орендодавцем орендарю земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області загальною площею 3,30 га, належної орендодавцю на праві власності згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1№303801 з кадастровим номером 3524685800:02:000:0416. За відсутності інформації про дату державної реєстрації договору оренди землі від 2.01.2008 року відсутності акту приймання - передачі земельної ділянки кадастровий номер 3524685800:02:000:0416 розташованої на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області загальною площею 3,30 га, належної орендодавцю на праві власності згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1№303801, орендодавцем земельна ділянка не передавалася у оренду орендарю. Порядок передачі земельної ділянки в користування шляхом підписання відповідного акту прийому - передачі встановлений п.6.1 договору, за яким передача земельної ділянки орендарю здійснюється у триденний термін після державної реєстрації цього договору за актом прийому - передачі. Також, відповідач не направив позивачу листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі та не направив проекту додаткової угоди, а також державна реєстрація додаткової угоди відбулася поза місячного строку. 26.12.2019 року на адресу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області надійшов від представника відповідача ТОВ «Верес» - Нижника В.В. надійшло заперечення щодо зміни підстав позовної заяви, а саме укладений договір оренди землі підлягає реєстрації. Договір оренди землі набирає законної сили після його державної реєстрації. Строк дії договору оренди землі розпочинається після набрання ним законної сили, а не з моменту укладення. Набрання договором законної сили є моментом в часі, коли розпочинають діяти права і обов`язки по договору, тобто коли договір стають правовідносинами на виникнення яких було направлено волевиявлення сторін. Посилання позивача на недійсність додаткової угоди до договору оренди землі з підстав не підписання його особисто відповідачем не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 204 ЦК України визначено принцип презумпції правомірності правочину правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачем договір оренди та додаткова угода до договору оренди не оспорюється, вимоги щодо визнання його недійсним із вказаних підстав позивачем не заявлено. Представник позивача [PERSON] - адвокат Богданова М.Г. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, наполягали на задоволені позову. Представник відповідача - представника відповідача ТОВ «Верес» - Нижника В.В. заперечував проти позовних вимог. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що [PERSON] є власником земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,30 га, на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1№303801. 2.01.2008 року між сторонами укладено договір оренди землі, відповідно до якого [PERSON] передала в оренду ТОВ «ВЕРЕС» вказану земельну ділянку строком на п`ять років. Згідно з п.11.4. цього договору сторони погодили можливість його розірвання в односторонньому порядку. Порядок здійснення передачі земельної ділянки в оренду визначений розділом 6 договору оренди і передбачає, зокрема, відповідно до п. 6.1 передача земельної ділянки орендарю здійснюється у три денний термін після державної реєстрації цього договору за актом прийому-передачі. Даний договір зареєстрований у Світловодському міськрайвідділі КРФ ДП УД № 040938100004 від 27.02.2009 року. Додатковою угодою від 17.10. 2013 року, зареєстрованою у реєстраційній службі Онуфріївського районного управління юстиції у Кіровоградській області 31.12.2015 року, строк дії договору оренди землі продовжено та встановлено тривалістю у десять років з моменту державної реєстрації цієї додаткової угоди. Згідно листа від 22.12.2017 року встановлено, що [PERSON] зверталась до ТОВ «Верес» з заявою про припинення в односторонньому порядку дії договору оренди земельної ділянки від 2.01.2008 року, який було укладено договірними сторонами строком на 10 років та який пройшов державну реєстрацію 27.02.2009 року, додаткову угоду №1 до даного договору укладено сторонами 17.10.2013 року і вона також пройшла державну реєстрацію, та відмовлено в припиненні договірних відносин. Звертаючись із позовом до суду позивач просила визнати припиненими правовідносини за договором оренди землі від 2.01.2008 року та зобов`язати відповідача повернути їй земельну ділянку. Вимоги про розірвання спірного договору позивач не ставила. Відповідно до статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами третьою та четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні до даних правовідносин, передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Таким чином, законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору. Пунктом 11.4 Договору передбачено розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, допускається. Умовою розірвання договору в односторонньому порядку є письмове повідомлення орендаря про припинення дії договору, але припинення договору саме з цієї підстави не є можливим у відповідності до правової позиції Верховного Суду від 22.01.2020 року № справи 399/590/17. Разом з тим, матеріали справи містять акт прийому-передачі від 2 січня 2008 року, який підписаний позивачем в день укладення договору оренди землі та згідно з яким орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Твердження представника позивача про те, що акт прийому-передачі від 2 січня 2008 року до договору оренди землі не є належним доказом по справі з тих підстав, що не містить відомостей про кадастровий номер, площу, місце розташування та інших ознак, які б давали можливість ідентифікувати земельну ділянку, є безпідставними, оскільки в судовому засіданні представником позивача зазначено, що інших земельних ділянок або іншого укладеного сторонами 2 січня 2008 року договору оренди землі немає. При цьому у тексті акту прийому-передачі зазначено, що він стосується саме укладеного між сторонами договору оренди від 2 січня 2008 року. Та обставина, що після здійснення державної реєстрації договору оренди, протягом п`яти наступних днів, сторони не підписали новий акт приймання-передачі землі не свідчить про безпідставне ухилення від виконання орендодавцем своїх обов`язків передати земельну ділянку орендареві та підписати відповідний акт, оскільки він ці обов`язки виконав в день укладення договору. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». За змістом статей 18, 20 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року № 6-2777цс16. Отже, для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 (провадження № 14-338цс19). Суд приходить до висновку, що момент укладення договору, а відтак і початок перебігу строку його дії сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації договору. Інших строків чи термінів початку перебігу чи закінчення дії договору його текст не містить. Стаття 31 Закону України «Про оренду землі» регулює питання припинення договору оренди землі, а саме договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом. У пункті «ї» частини першої статті 211 ЗК України передбачено, що порушенням земельного законодавства є, зокрема, ухилення від державної реєстрації земельних ділянок. Згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Outcome: approved