Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною свою сестру [PERSON], [INFO], та призначити її опікуном над нею. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку лікаря-психіатра, є інвалідом І А групи і страждає на тяжке психічне захворювання, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і за станом свого здоровя потребує постійного догляду. Визнання [PERSON] недієздатною необхідне для встановлення над нею опіки. [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні заяви наполягали. Пояснили, що [PERSON] за станом здоровя неможливо доставити до м. Дніпро для проведення судово-психіатричної експертизи. [PERSON] намагалася домовитися з експертною установою про проведення експертизи за місцем мешкання хворої, у м. Нікополі, однак їй було відмовлено у цьому. Вважає, що у матеріалах справи достатньо доказів для визнання її сестри недієздатної та встановлення над нею опіки. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні просила прийняти рішення щодо визнання особи недієздатною на розсуд суду та вважала доцільним встановити над [PERSON] опіку. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. На підставі ч.4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], доводиться сестрою заявниці (а.с.4,10). [PERSON] має першу А групу інвалідності з 01.06.2016 року по причині загального захворювання (а.с.34). Згідно Довідок Комунального закладу «Нікопольська міська лікарня № 1» Дніпропетровської обласної ради (далі КЗ «НМЛ №1» ДОР) від 06.04.2017 року, 01.08.2017 року, [PERSON] знаходиться на лікуванні в КЗ «НМЛ №1» ДОР терапевтичного відділення (ХОСПІС) з 13.09.2016 року з діагнозом: наслідки ГПМК за геморагічним типом (10.02.2016), субарахноїдальне внутрішньо мозковий крововилив у ліву лобну та скроневу долі у результаті розриву мішотчатої аневризми біфуркації СМА зліва на фоні ГХ ІІІ ст. Операція (12.02.2016) кліпірування мішотчатої аневризми. Вторинний ГПМК по ішемічному типу (14.02.2016) з грубою двосторонньою пірамідною недостатністю, акин етичний аутизм. Операція (22.06.2016) серединна трахеостома. Хвора в тяжкому стані, потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування, не транспортабельна (а.с.6,33). Також, згідно довідки КЗ «НМЛ №1» ДОР від 13.04.2017 року [PERSON] перебуває на обліку у лікаря психіатра з 05.04.2017 року з приводу наслідків органічного ураження головного мозку (а.с.15). Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON], оскільки вона за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи стан здоровя хворої, її не транспортабельність, яка підтверджена медичними документами (а.с.33), суд вважає можливим визнати [PERSON] недієздатною без проведення судово-психіатричної експертизи, та встановити над нею опіку. [PERSON] фактично виконує обовязки опікуна. За станом здоров'я, ставленням до сестри та усвідомленням відповідальності за неї, матеріально-побутовими умовами в змозі належним чином виконувати обовязки опікуна, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно (а.с.12-14). Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 525 від 13.09.2017 року затверджено подання про доцільність призначення опікуна над [PERSON] та призначення її опікуном [PERSON] (а.с.34). Враховуючи викладене, суд вважає вимогу [PERSON] про встановлення її опікуном над її сестрою [PERSON], доцільною та такою, що відповідає інтересам хворої та чинному законодавству. У відповідності до ст. 88, ст. 240 ЦПК України судові витрати по справі суд вважає необхідним компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved