Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті (у порядку ч. 2 ст. 317 ЦПК України) свого батька [PERSON], який помер [INFO] року на тимчасово окупованій території у місті Луганську Луганської області. Вона звернулася до Міловського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою реєстрації смерті свого батька, однак їй було відмовлено, оскільки пред'явлено документ, нею пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявниця у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу без її участі. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи - Міловського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - у судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, про необхідність задоволення вимог виходячи з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про народження (виданого повторно) серії [NUMBER] від 11.08.2015 року (а.с.6), [PERSON] є батьком [PERSON]. Таким чином, у судовому засіданні підтверджено родинний зв'язок заявниці з [PERSON]. Згідно довідки внутрішньо переміщеної особи, виданої 21 серпня 2017 року УСЗН Міловського району, Заявниця фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті № 00071 від 11 березня 2018 року (а.с.7), які були видані на території так званої Луганської Народної Республіки, [PERSON] помер [INFO] року, причина смерті:Хронічна серцева недостатність ІІІ, дифузний атеросклероз. Суд оцінює довідку про смерть та лікарське свідоцтво про смерть як докази, на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документи не відповідають встановленому зразку. На підтвердження факту смерті, Заявницею також надано копію попереднього договору з «Ритуал Сервіс» від 10.03.2018 року на проведення поховання (а.с.9) та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 11.03.2018 року ритуальної служби м. Луганська на копання могили (а.с.10). Згідно ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів». Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факт у смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті». Згідно ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України». За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання». Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану». Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином Заявницею було доведено, що вона є дочкою [PERSON], який помер на непідконтрольній території України, тому її вимоги законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved