Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності порядку спадкування. В обґрунтування позову посилається на те, що 04.10.2015 року померла його мати [PERSON], яка все своє майно заповіла йому та його сестрі [PERSON]. До складу спадкового майна входить будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Веселе по вулиці Бериславській №39. При прийнятті спадщини, його сестра [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на його користь. Для отримання спадкових документів він звернувся 09.06.2016 року до приватного нотаріуса [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Однак, нотаріусом йому в цьому було відмовлено, через те, що його мати [PERSON] при житті не зареєструвала договір купівлі-продажу будинку в БТІ, не виготовила технічний паспорт на будинок, не отримала свідоцтва про право власності на нього, та, як наслідок, відсутні реєстрація правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підставі цього, йому було рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на спадкове майно. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з підстав зазначених у позовній заяві, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, а саме: будинок загальною площею 52,8 кв.м, прибудову загальною площею 18,5 кв.м., гараж загальною площею 11,9 кв.м., літню кухню загальною площею 27,4 кв.м., альтанку загальною площею 9,6 кв.м., туалет загальною площею 1,0 кв.м., ворота металеві, огорожу залізобетонну, водопровід (колодязь інженерних мереж.трубопровід), що знаходиться в селі Веселе Бериславського району Херсонської області по вулиці Бериславська №39, що належали його матері [PERSON], котра померла 04.10.2015 року. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, про розгляд справи в суді був повідомлений завчасно належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Суд вважає можливим справу розглянути у відсутність представника відповідача. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином покійної [PERSON] (а.с.13). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КГ № 205214 [PERSON] померла 04.10.2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 30 виданий 05.10.2015 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с.9). Згідно заповіту посвідченого секретарем Веселівської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 14.11.2008 року , зареєстрованого в реєстрі №406, [PERSON] заповідала [PERSON] та [PERSON] в рівних долях все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті, та на що за законом вона буде мати право(а.с.12). Згідно технічного паспорту, житловий будинок загальною площею 52,8 кв.м., прибудова загальною площею 18,5 кв.м., гараж загальною площею 11,9 кв.м., літня кухня загальною площею 27,4 кв.м., альтанка загальною площею 9,6 кв.м., туалет загальною площею 1,0 кв.м., ворота металеві, огорожа залізобетонна, водопровід (колодязь інженерних мереж.трубопровід), тобто майно, що знаходиться в селі Веселе Бериславського району Херсонської області по вулиці Бериславській №39, належало [PERSON], котра померла 04.10.2015 року(а.с.6-8). Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З відповіді нотаріуса вбачається, що за заявою позивача була заведена спадкова справа №14/2016 до майна померлої 04.10.2015 року [PERSON], [INFO]. Спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини є син спадкодавця [PERSON]. Дочка спадкодавця, [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Інші заяви до спадкової справи не надходили. З поданих спадкоємцем для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок №39 в с.Веселе Бериславського району Херсонської області по вулиці Бериславській договору купівлі-продажу посвідченого [PERSON] радою народних депутатів Бериславського району Херсонської області 15.08.1981 року за реєстровим №154 встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно не була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення. Тому видача свідоцтва про право на нерухоме майно на спадщину за поданих спадкоємцем документів нотаріусом не можлива. У звязку з цим, позивачу було рекомендовано, звернутися до суду для визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування(а.с.14). В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 19 ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є крім іншого нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу та рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно. З вищевикладеного випливає, що іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності в порядку спадкування підлягає задоволенню. На основі ст. 1216, 1218, 1233,1225, 392 ЦК України,

Outcome: approved