Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації - про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позивач при зверненні до суду мотивувала свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 листопада 2010 року до 06 квітня 2015 року. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач безвідповідально ставився до своїх батьківських обов'язків, нехтував сім'єю, тривалий час зловживав та зловживає алкоголем, перебуває на наркологічному обліку як алкогольно залежна особа, поводився по відношення до позивача та дітей агресивно, на очах дітей часто перебував в неадекватному стані, внаслідок тривалого вживання алкоголю, що й стало причиною розірвання шлюбу. З початку 2014 року відповідач жодної участі в житті дітей не приймає; в березні 2014 року не забирав позивача та їх новонароджену доньку [PERSON] з пологового будинку, не надавав жодної матеріальної допомоги, та не приймав жодної участі в вихованні та розвитку дітей. Позивач зазначила, що перший час після народження доньки [PERSON] вона зверталась до відповідача з проханням виконувати батьківські обов'язки по утриманню та вихованню дітей, але відповідач ігнорував повністю її прохання. В зв'язку із зазначеним позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO].; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходів), до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходів), до досягнення молодшою донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, направивши до суду замість себе представника, який в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив суд про задоволенні позову та не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволенні позову не заперечував надавши до суду Висновок Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації № 108-8968/01 від 18. 06. 2015 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2010 року до 06 квітня 2015 року. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06. 04. 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]. Вбачається, що протягом 2014-2015 років відповідач не приймає жодної участі в утриманні, вихованні та розвитку малолітніх дітей сторін. Судом встановлено, що з 15 грудня 2001 року відповідач перебуває на обліку в Маріупольському міському наркологічному диспансері з діагнозом: психічні та поведінкові порушення, обумовлені вживанням алкоголю, синдром залежності. На підставі Висновку психологічного обстеження № 041 від 21.05.2015р. Міського центру дитини Київської міської державної адміністрації встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] прихильні один до одного, мають тісний психологічний зв'язок з матір'ю. До батька у сина [PERSON] відношення негативне, яке супроводжується протестом, тривожністю та страхом, хлопчик відмовляється його зображувати в колі родини. Хлопчик запам'ятав батька в стані алкогольного сп'яніння. Судом встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Молодшій доньці сторін [PERSON] три роки виповниться [INFO]. Встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Суд приймає до уваги як обґрунтований, такий, що підтверджується доказами поданими по даній справі, а також відповідає інтересам дитини Висновок Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації № 108-8968/01 від 18. 06. 2015 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. За правилами статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час з дітьми не спілкується, дітьми не цікавиться, не займається їхнім вихованням та не бажає їх бачити. Відповідач не цікавиться духовним розвитком і навчанням дітей, не надає матеріальної допомоги на їхнє утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивачем були доведені ті обставини, на які позивач посилалась як на підставу своїх вимог щодо позбавлення батьківських прав, а тому вважає за можливе позов в частині позбавлення батьківських прав задовольнити. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходів), до досягнення дітьми повноліття, слід зазначити наступне. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3. ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що малолітні діти [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]. постійно проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Враховуючи те, що позивач несе витрати по утриманню дітей і немає достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дітей з врахуванням: віку дитини, забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров'я та відпочинок, а відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації її життя, враховуючи передбачені законом обставини, а також те, що позивач самостійно виховує дітей і діти проживають разом з нею, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей в розмірі заявлених позовних вимог. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходів), до досягнення молодшою донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки вказана вимога позивача є необґрунтованою. З урахуванням часткового задоволення позову, у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне за вимогу немайнового характеру стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та стягнути з відповідача в дохід держави 487,20 грн. за вимогу майнового характеру.

Outcome: partial