Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової компенсації вартості частки та припинення права на частку у спільному майні, в якому просить: 1)стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості Ѕ частки квартири [ADDRESS] у розмірі 113597 грн.; 2)стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості Ѕ частки автомобілю Ford Fiesta 2006 року випуску червоного кольору VIN: [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію СХХ [NUMBER] у розмірі 68550 грн. 3)припинити її право власності на Ѕ частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з дня отримання нею від відповідача грошової компенсації вартості Ѕ частки квартири [ADDRESS] , у розмірі 113597 грн. 4)припинити її право власності на Ѕ частку автомобілю Ford Fiesta 2006 року випуску червоного кольору VIN: [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію СХХ [NUMBER] з дня отримання нею від відповідача грошової компенсації вартості Ѕ частки автомобілю Ford Fiesta 2006 року випуску червоного кольору VIN: [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію СХХ [NUMBER] у розмірі 68550 грн, - з підстав, передбачених ст. 364 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те що, на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.11.2018 їй на праві спільної часткової власності належить Ѕ частка квартири [ADDRESS] та Ѕ частка автомобілю Ford Fiesta, 2006 року випуску, червоного кольору, VIN [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] . Оскільки частки співвласників вищевказаної квартири та автомобіля в натурі не можуть бути виділені, а відповідач використовує квартиру та машину повністю, вона не може в повній мірі розпорядитися своїм майном. З 2018 року (одразу після рішення суду) між нею та відповідачем існує спір щодо володіння, користування і розпорядження спільною квартирою, який пов`язаний із тим, що проживати у спільній квартирі вона фактично не має можливості. Площі жилих кімнат не відповідають ідеальним часткам співвласників, і вона позбавлена можливості користуватися місцями загального користування. Крім того, вважає що вказана квартира не може бути поділена в натурі, оскільки фактично житлова квартира не має ізольованих часток, допоміжні приміщення (коридор, кухня,ванна,санвузол) знаходяться в загальному користуванні, та не мають окремого входу (виходу). Згідно із висновком експертного будівельно-технічного дослідження Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 15.07.2019 поділити в натурі квартиру за адресою: [ADDRESS] на Ѕ та Ѕ частки технічно не можливо. На її неодноразові пропозиції продати квартиру і автомобіль, та поділити гроші від їх реалізації відповідач відмовився. Таким чином, маючи у власності Ѕ частку спірної квартири та будучи співвласником автомобілю, вона фактично на має можливості ними користуватися і розпоряджатися. Згідно із висновком експертного будівельно-технічного дослідження Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 09.07.2019, середньозважене значення вартості житлової квартири, розташованої в [ADDRESS] /5 складає 227195 грн. Таким чином, сума грошової компенсації, яку відповідач повинен їй сплатити за втрату Ѕ частки вищевказаної квартири складає: 113597,00 грн. За даними інтернет ресурсу з продажу автомобілів сайт RST, станом на 18.07.2019 дійсна ринкова вартість автомобілю Ford Fiesta 2006 року випуску складає 137100 грн. Таким чином, сума грошової компенсації, яку відповідач зобов`язаний їй сплатити за втрату Ѕ частки вищевказаного автомобілю складає 68550,00 грн. Відповідач надав відзиву на позовну заяву [PERSON] (а.с.82-84), в якому просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення грошової компенсації вартості частки та припинення права на частку у спільному майна відмовити у повному обсязі. В обґрунтування відзиву відповідач послався на те, що у відповідності до ст. 364 ЦК України компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію припиняється з дня її отримання. Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за чотирьох умов, передбачених статтею 365 ЦК України, зокрема якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Окрім цього, право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на часту у спільному майні за вимогою інших співвласників і при цьому суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахування обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Аналогічна позиція, викладена у постановах ВСУ від 16.01.2012 у справі № 6-81цс11, від 02 липня 2014 у справі № 6-68 цс14. Також слід звернути увагу суду на правову позицію ВСУ у справі № 6-2565цс16: «вирішуючи питання про поділ майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4-5 статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного із подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. У нього не має фінансової можливості здійснити грошову компенсацію вартості Ѕ частки квартири [ADDRESS] у розмірі 113597,00 грн та вартості Ѕ частки автомобілю Ford Fiesta 2006 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 68550,00 грн. Крім того, він, ані на час розгляду справи № 233/2391/18 про поділ спільного майна подружжя, ані зараз не виявляє бажання вносити на депозитний рахунок грошові кошти задля можливості отримати у власність частки спільного майна, що є предметом цього позову. Вважає, що позов позивачки є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки спір щодо цього майна вже був предметом розгляду в іншій справі № 233/2391/18, та всі спірні питання були вирішені у відповідності до норм сімейного законодавства. Позивачка подала відповідь на відзив (а.с. 90), в якій зазначила, що із відзиву відповідача не вбачається, чого прагне відповідач. Крім того, вважає, що у відзиві на позовну заяву відсутні відповіді на заявлені нею позовні вимоги. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 січня 2020 року підготовчого провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, її неявка не перешкоджає розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засіданні не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Судом\~установлено,\~що рішенням\~Костянтинівського міськрайонного\~суду Донецької\~області від\~15\~листопада 2018\~року,\~у цивільній\~справі №\~233/2391/18\~за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, позов задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] : квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль Ford Fiesta 2006 року випуску, червоного кольору VIN: [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію СХХ- [NUMBER] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та на Ѕ частку автомобілю Ford Fiesta, 2006 року випуску, червоного кольору VIN: [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію СХХ- [NUMBER] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та на Ѕ частку автомобілю Ford Fiesta, 2006 року випуску, червоного кольору, VIN: [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію СХХ- [NUMBER] . Рішення суду набрало законної сили 21 грудня 2018 року (а.с.5-7). Спірна квартира та автомобіль перебувають у користуванні відповідача, сторонами не досягнуто згоди щодо користування спірним майном на умовах права спільної часткової власності, тому позивачкою порушено спір про стягнення компенсації вартості належної їй частки на спірне майно. Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст. 364 ЦК України. Частинами 1, 2 статті 364\~ЦК України передбачено, що кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Таким чином, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, заінтересований в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі ст. 364 ЦК України. Позивачка просить стягнути на її користь грошову компенсацію за належну їй частку у спільному частковому майні, а відтак - про припинення її права власності на спірне майно, отже фактично погодилася на присудження судом сплати на її користь грошової компенсації замість своєї частки у праві спільної часткової власності на майно. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358\~Цивільного кодексу\~України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в пункті 6 статті 3\~Цивільного кодексу\~України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити таке: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 Цивільного кодексу України. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом Україні в постанові від 13 січня 2016 року в справі № 6-2925цс16 та Верховним Судом в постанові від 06 лютого 2018 року в справі №201/1567/14-ц. Відповідно до висновку № 3745 експертного будівельно технічного дослідження від 15 липня 2019 року (а.с.18-19) поділити в натурі квартиру за адресою [ADDRESS] на Ѕ та Ѕ частки, згідно із рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.11.2018 технічно неможливо. За висновком № 3671 експертного будівельно технічного дослідження від 09 липня 2019 року (а.с. 14-17), середньозважене значення вартості аналогічної житлової квартири, розташованої в [ADDRESS] станом на час проведення експертного дослідження складає 227\~195, 00 грн. За твердженням позивачки, вона не користується спірною квартирою, а відповідач використовує спірну квартиру в повному обсязі. Ці обставини відповідачем не спростовані. Встановивши, що спірна квартира є неподільною річчю, повністю використовується відповідачем, а також те, що позивачка заявила вимогу про стягнення грошової компенсації, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки грошової компенсації вартості Ѕ частки квартири [ADDRESS] у розмірі 113597,00 грн (227195,00 грн/2 =113597,00 грн); припинення права власності [PERSON] на Ѕ частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з дня отримання нею від [PERSON] грошової компенсації та визнання з цього ж дня за [PERSON] права власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Одночасно, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо неможливості виплатити позивачці грошової компенсації з мотивів незадовільного матеріального стану, з огляду на таке. На підтвердження незадовільного фінансового становища відповідачем надані довідки з Пенсійного фонду та Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (а.с. 95-96), згідно із якими відповідач пенсійних та соціальних виплат не отримує. Також, відповідачем надана довідка з ДРФО платників податків (а.с.95), згідно із якою відповідач у період з 4 кварталу 2018 року по 3 квартал 2019 року отримував дохід від надання майна у лізинг. Інших доказів на підтвердження незадовільного фінансового становища, зокрема, про відсутністю рахунків у банківських установах, про відсутність іншого рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів тощо, суду не надано та про наявність таких доказів не зазначено. Отже, оскільки надані суду докази не відображають матеріальний стан відповідача у повному обсязі, суд відхиляє доводи відповідача про його незадовільний фінансовий стан та неможливість сплати ним позивачці компенсації на Ѕ частку нерухомості у зв`язку з недоведеністю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Суд\~також не враховує правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-81 цс11, від 02 липня 2014 року у справі № 6-68цс 14; № 6-2565цс16, на які посилається відповідач, оскільки зазначені постанови не містить висновків щодо застосування ст. 364 ЦК України, на підставі якої пред`явлений цей позов та яка застосована судом до спірних правовідносин. Крім того, суд відхиляє доводи відповідача про те, що позов [PERSON] є необґрунтованим, оскільки спір щодо цього майна вже був предметом розгляду в цивільній справі № 233/2391/18 з огляду на таке. Предметом цивільної справи № 233/2391/18 було питання поділу спільної сумісної власності подружжі [PERSON] та [PERSON] . За наслідками розгляду цієї справи спільне сумісне майно подружжя у відповідності до норм сімейного законодавства було поділено між сторонами та набуло статусу майна, що перебуває у спільній частковій власності сторін. Позивачкою, як співвласницею спільної часткової власності заявлено позов про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності на підставі ст. 364 ЦК України, що не було предметом судового дослідження у цивільній справі № 233/2391/18. Разом з тим, суд уважає, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення грошової компенсації вартості частки та припинення права на частку на спірний автомобіль задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою не було надано належного та допустимого доказу на підтвердження реальної вартості спірного автомобілю та не було заявлено клопотання про проведення експертного дослідження для оцінки спірного автомобіля. А тому, суд приходить до висновку, що вартість спірного автомобіля у розмірі 137100 грн позивачкою не доведена. Надана ж позивачкою роздруківка з сайту RST (а.с.21) містить пропозицію про продаж Ford Fiesta 2006 року за 137\~100 грн та не містить інформації про реальну вартість автомобілю Ford Fiesta 2006 року випуску червоного кольору VIN: [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію СХХ [NUMBER] у розмірі 68550 грн, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Тож, позов слід задовольнити частково. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивачки пропорційно до розміру задоволених вимог судовий збір у розмірі 1135,97 грн, а також витрати, пов`язані із проведенням експертних досліджень спірної квартири у загальному розмірі 3956,40 грн (а.с.105-106).

Outcome: partial