Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути із [PERSON] на її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] , аліменти у тверді грошові сумі в розмірі 500 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка 09 липня 2005 року уклала шлюб із відповідачем та проживала з ним до 10 червня 2012 року. Від шлюбу у подружжя народилось троє дітей - син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Протягом останніх півтора року, що сторони проживають окремо , відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв'язку з цим [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. В підтримання позову пояснила, що у червні 2012 року вона з чоловіком посварилась, після чого він поїхав на роботу у м. Хмельницький, де зійшовся з іншою жінкою. Їхня сім`я фактично розпалась. Позивачка разом із дітьми залишилась жити у будинку своєї матері у [ADDRESS], а відповідач, хоч і обіцяв допомагати матеріально, до дітей не навідується, не цікавиться ними, регулярної допомоги не надає, та самоусунувся від їхнього виховання й утримання. Лише перед новим навчальним роком [PERSON] дав їй 1000 гривень, щоб зібрати дітей до школи, та взимку 2014 року придбав дітям зимовий одяг. Позивачка в даний час не працює, оскільки немає з ким залишати дітей після школи, в селі немає роботи, а їздити на роботу в м. Городок проблематично. А тому матеріально утримувати дітей допомагає її мати, яка працює продавцем. Також вона з матір'ю утримує домашню птицю, та збирає продукцію із власного городу. [PERSON] вказувала, що їй необхідні кошти на придбання для дітей продуктів харчування, одягу, шкільного приладдя, щомісячно вона платить 15 грн. за дитячий садок, який відвідує дочка [PERSON], син [PERSON] хворіє, та потребує грошей на операцію. Позивачка вважає, що відповідач має можливість сплачувати по 500 гривень аліментів щомісячно на кожну дитину, хоча будь-яких даних про його доходи у неї немає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що постійного місця роботи та сталих заробітків у нього немає, а в м. Хмельницькому він неофіційно підробляє на будівництві, де отримує приблизно 1200 гривень. [PERSON] матеріально допомагає своєму батьку [PERSON], а саме купує для нього дорогі таблетки, також надає допомогу хворому батькові теперішньої дружини, який переніс операцію на серці. У зв'язку з цим щомісячний розмір аліментів 500 гривень на кожну дитину для нього просто непосильний, тому пропонував позивачці сплачувати аліменти частково коштами, а частково надавати натуральну допомогу (купувати для дітей продукти харчування та одяг). Заслухавши сторони, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 2005 року, однак з червня 2012 року спільно не проживають. Від спільного подружнього життя у сторін народились діти: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. На теперішній час позивачка [PERSON] разом із малолітніми дочками та сином мешкає окремо від відповідача, діти знаходяться на її утриманні, а відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, та письмовими матеріалами справи, і зокрема свідоцтвом про шлюб, свідоцтвами про народження дітей, довідкою Пільноолексинецької сільської ради № 103 від 18.03.2014 року, довідкою Зорянської сільської ради № 174 від 05.05.2014 року, згідно даних яких [PERSON] фактично мешкає в [ADDRESS], та до складу її сім`ї входять діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Предметом розглядуваного судом спору є стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у позивача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] і сина [PERSON], суд бере до уваги наступне. Обґрунтовуючи розмір аліментів у 500 гривень на кожну дитину, позивачка у судовому засіданні пояснювала, що даних про доходи відповідача у неї немає, але стверджувала, що [PERSON] може сплачувати щомісячно аліменти на дітей у сумі 1500 гривень. На пропозицію відповідача сплачувати частину аліментів у натуральній формі позивачка не погодилась. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Проте [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України щодо можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину. Разом з тим, відповідач на спростування доводів позивачки про можливість сплати ним аліментів у розмірі 500 грн., у суді довів, що в нього наявні інші утриманці. Так, допитаний як свідок батько відповідача - [PERSON] у суді пояснив, що він являється пенсіонером - інвалідом третьої групи, переніс п'ять складних операцій, лікувався в онкологічному відділенні, для чого потребувались значні кошти. На даний час йому необхідна підтримуюча терапія, та з цією метою він вживає дуже дорогі таблетки, вартістю до 1000 гривень. Оскільки пенсії [PERSON] не вистачає, то син постійно допомагає йому фінансово, приїжджає до нього в с. Зоряне, купує продукти харчування. Пояснення свідка підтверджується ксерокопіями виписок із історії хвороби Хмельницької обласної лікарні відносно [PERSON] Крім того, відповідачем надано суду на дослідження письмове пояснення [PERSON], батька теперішньої дружини [PERSON], із якого випливає, що [PERSON] переніс операцію на серці, та знаходиться на другій групі інвалідності. [PERSON] допомагає йому медикаментами та продуктами харчування. З врахуванням викладених обставин, суд вважає, що визначивши розмір аліментів у 500 грн. щомісячно на кожну дитину ,що в сукупності складе 1500 гривень, тим самим позбавить засобів до існування самого відповідача та погіршить становище його утриманців. А тому із врахуванням того,що позивачка працездатна, стан здоров'я її задовільний, вона має можливість влаштуватись на роботу, суд вважає достатнім визначити розмір аліментів у сумі 300 гривень щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial