Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження. В обґрунтування заяви зазначила, що вона [INFO] народила дитину (доньку) у Дніпропетровській центральній районній лікарні Дніпропетровської області. 30 серпня 2017 року звернувшись до Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою щодо проведення державної реєстрації народження своєї доньки, їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження доньки у зв'язку із пропущенням строку та не наданням заявником необхідних документів для відповідних реєстраційних дій. [PERSON] надала до суду письмову заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник Покровського міського відділу державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог ст.ст. 223, 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON], [INFO] народила дитину (доньку) [INFO] у Дніпропетровській центральній районній лікарні Дніпропетровської області, що підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження [NUMBER] від 13.06.2017 року в якому вказано, що лікар (фельдшер, акушерка) [PERSON] підтверджує, що у [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], народилася [INFO] о 05 годині 10 хвилин дитина: дівчинка, вагою 2600 грамів. Для отримання свідоцтва про народження дитини заявник звернулася до Покровського міського відділу державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак у державній реєстрації народження дитини їй було відмовлено, бо заявником не надано необхідних документів для відповідних реєстраційних дій. Заявник у своїй заяві стверджує, що її донька не може надати необхідні документи для реєстрації, оскільки в неї відсутнє свідоцтво про народження та паспорту. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Приписами п.1 та п.7 ч.1ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню частково, а саме у частині встановлення факту народження фізичної особи, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявником свідоцтва про народження її доньки, видане державним органом України. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. Враховуючи наведене,

Outcome: approved