Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 17 грудня 2010 року між нею та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції у Закарпатській області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 2 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 075045. Вказує, що у шлюбі у них з відповідачем народились діти: донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження від 17 грудня 2010 року серії 1-ФМ №186007), та донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження від 15.01.2012р. серії І-ФМ №217538). Пояснює, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Сімейні стосунки між ними припинено. Крім того, однією з основних підстав припинення між ними з відповідачем сімейних відносин було його зловживання алкогольними напоями. З жовтня місяця 2017 року разом з відповідачем вони не проживають, у неї склались сімейні стосунки з іншою особою. Зазначає, що з наведених вище підстав, збереження їхньої сімї та подальше спільне життя з відповідачем є неможливим. Також вказує, що питання щодо утримання спільних неповнолітніх дітей буде вирішуватись в позасудовому порядку. Майновий спір відсутній. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала через канцелярію суду 08.11.2018 року заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що у разі визнання відповідачем позову просить ухвалити рішення про задоволення позову та розірвання шлюбу. У разі його неявки, просить суд закрити підготовче засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, однак, 21.11.2018 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в заяві зазначив, що позов про розірвання шлюбу визнає повністю, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні та розірвати шлюб. В заяві зазначив, що наслідки визнання позову йому зрозумілі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2010 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON]) було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Смереківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 075045, виданим повторно 09.02.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилися діти: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 186007, виданим 17.12.2010 року Смереківською сільською радою Великоберезнянського району, та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 217538, виданим 05.01.2012 року Смереківською сільською радою Великоберезнянського району. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обовязків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони тривалий час сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем та не бажає з ним проживати. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 352,40 грн. судового збору.

Outcome: approved