Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: орган опіки та піклування Захарівської районної державної адміністрації Одеської області, Захарівська селищна рада Захарівського району Одеської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батько неповнолітніх дітей [PERSON] помер [INFO] . Відповідач є донькою позивача. Відповідач залишила неповнолітніх дітей на виховання позивачу, самоусунулась від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. З червня 2019 року не бере участі у виховані та утриманні свої неповнолітніх синів, не цікавиться їхнім станом здоров`я, матеріально їх не забезпечує, не бачиться з ними, не спілкується, не приділяє уваги навчанню, не цікавиться їхньою долею. Усі матеріальні витрати на виховання, навчання та розвиток внуків несе позивач. Враховуючи, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться долею своїх синів, не приймає участі у їх вихованні, тому [PERSON] була вимушена звернутися до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У судове засідання позивач не з`явилася, до матеріалів справи додала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 30). Відповідач у визначений в ухвалі суду від 18.02.2020 року строк, відзив на позовну заяву не подавала, в судові засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином про що свідчать зворотні поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи. Представник органу опіки та піклування Захарівської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог, в якій вказав, що повністю визнає позовні вимоги і не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу за його відсутності (а.с. 48). Представник Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог, в якій вказав, що повністю визнає позовні вимоги і не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу за його відсутності (а.с. 31). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області від 18 лютого 2020 року № 142, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Розкішнянської сільської ради Ставищенського району Київської області від 27 квітня 2004 року, актовий запис № 11 (а.с. 9) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області від 06 грудня 2006 року, актовий запис № 123 (а.с. 10). Батько дітей, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого «Мещанским отделом ЗАГС Управления ЗАГС Москвы» від 10 липня 2015 року, актовий запис № 795 (а.с. 11). Відповідач є донькою позивача. Родинні відносини між сторонами підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис складено 9 січня 1980 року № 3, в якому позивач [PERSON] вказана матір`ю відповідача (а.с. 12) та копією акта про одруження № 49 від 23 жовтня 1999 року, згідно якого шлюб зареєстрований [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище « [PERSON] » (а.с. 38). Відповідач залишила неповнолітніх дітей на виховання позивачу, самоусунулась від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. З червня 2019 року не бере участі у виховані та утриманні свої неповнолітніх синів, не цікавиться їхнім станом здоров`я, матеріально їх не забезпечує, не бачиться з ними, не спілкується, не приділяє уваги навчанню, не цікавиться їхньою долею. Усі матеріальні витрати на виховання, навчання та розвиток внуків несе позивач. Згідно довідки Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області від 09.01.2020 року № 100, до складу сім`ї [PERSON] , [INFO] входить: чоловік - [PERSON] , [INFO] ; внук - [PERSON] , [INFO] ; внук - [PERSON] , [INFO] . Діти зареєстровані в [ADDRESS] , а проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Діти навчаються, що вбачається характеристики від 26.11.2019 року № 280 ДПТНЗ «Захарівського професійного ліцею» та характеристики від 02.12.2019 року № 05-267 КЗ «Захарівського НВК» (а.с. 14-15). Згідно висновку Захарівської районної державної адміністрації Одеської області, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , по відношенню до її неповнолітнього та малолітнього синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно своїх синів, так як мати, не проявляє до дітей батьківської турботи, не забезпечує її життєдіяльності, не створює належні умови для виховання, не налагоджує з ними родинні зв`язки (а.с. 40-41). Вирішуючи питання, щодо позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з того, що за умовами ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судоми законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. З досліджуваних судом документів вбачається, що [PERSON] самоусунулась від виховання своїх синів та виконанням своїх обов`язків. Не цікавиться долею своїх дітей, не приймає участі у вихованні дітей, матеріально не забезпечує, не створює необхідні умови для проживання, виховання своїх дітей. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] слід задовольнити, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав відносно її синів є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу про його право, передбачене ст. 169 Сімейного кодексу України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, під час розгляду якого буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved