Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що вона є власником 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , в якому також зареєстрований відповідач [PERSON] , проте у будинку не проживає, спільним побутом вони не пов`язані, з реєстрації за вказаною адресою добровільно не знімається, що перешкоджає їй вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач у судовому засіданні свій позов підтримала повністю, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач є власником 1/3 частини вказаного будинку, співвласниками будинку є її тітка, [PERSON] , та її син, [PERSON] . Також, зазначила, що відповідач спільно проживала однією сім`єю разом з її сином [PERSON] . Після смерті сина відповідач забрала свої речі та покинула будинок. Згодом [PERSON] звернулася до позивача з проханням про надання дозволу для реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] для отримання дозвільних документів для виїзду за кордон. З цього часу відповідач у будинку не з`являлася. За наявною інформацією, на теперішній час [PERSON] перебуває у Польщі, засоби зв`язку з нею позивачу не відомі. Крім того, за вказаною адресою постійно надходять листи від різноманітних фінансових установ на її ім`я з вимогами щодо погашення заборгованості. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала. Третя особа [PERSON] також просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. [PERSON] є власником 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] дійсно мешкала за вказано адресою разом з [PERSON] , її племінником. Після його смерті у 2015 році, відповідач свої речі забрала та більше у будинку не з`являлася. Відповідач [PERSON] , треті особи [PERSON] , представник департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідачем відзив на позовну заяву до суду поданий не був. Таким чином, зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, допитавши свідка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/3 частина житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу від 10.10.2005 року, витягом про реєстрацію права власності від 01.11.2005 року. Співвласниками домоволодіння є треті особи [PERSON] та [PERSON] . В цьому житловому будинку зареєстрована відповідач [PERSON] з 24.09.2015 року по теперішній час, що підтверджується відповіддю на запит суду відділу департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 13.08.2020 року. Згідно акту від 04.08.2020 року, [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою [ADDRESS] з 24.09.2018 року. Акт підписано третьою особою [PERSON] , та сусідами [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача. Відповідач [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , сином позивачки. Після його смерті з 2015 року по теперішній час [PERSON] за вказаною адресою не проживає. Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Враховуючи викладене, аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки вона понад 5 років не проживає за своїм зареєстрованим місцем проживання, що створює перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядженням частиною житлового будинку, яка належить їй на праві власності. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати мають бути покладені на відповідача.

Outcome: approved