Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 вересня 2013 року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді будинку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, Верхня Хортиця, пров. Прохолодний, 2 / пров. Гімалайський, 10. З початку травня 2013 року, коли стан здоровя матері погіршився, вони почали проживати спільно однією сімєю за місцем своєї реєстрації в м. Бердянську, вул. Ля- Сейнська, буд. 19 А, кв.53, вели спільний побут. Коли мати померла, вона всі витрати на поховання взяла на себе. Оскільки вона була єдиною спадкоємицею, то була впевнена, що автоматично успадковує майно, але коли звернулась до приватного нотаріусу у м. Запоріжжі для отримання документів, що підтверджують її право власності на спадковий будинок, то їй було повідомлено, що оскільки вона з матірю мала різні місця реєстрації, і протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, то вважається такою, що не прийняла спадщину. Просить встановити факт її проживання однією сімєю зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 18 вересня 2013 року, у період з травня 2013 року до моменту смерті. В судовому засіданні представник заявника адвокат [PERSON] (договір про надання правової допомоги від 28.08.2017 року) заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити заяву та встановити факт проживання однією сімєю заявниці з її матірю на момент смерті матері 18 вересня 2013 року. Представник заінтересованої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори сповіщений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надіслали заяву про розгляд справи без участі їх представника. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що знає заявницю, вони сусіди. Знає, що матір [PERSON] [PERSON] проживала з заявницею десь з 2010 року, вона перенесла інсульт і з того часу жила в квартирі [PERSON]. А в 2013 році у неї стався повторний інсульт, після якого вона померла. Вікторія займалась похованням матері, поховали її у м. Бердянську. У померлої залишилась тільки донька заявниця, чоловік і син померли раніше. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідка, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи. Судом встановлено, що 18 вересня 2013 року у віці 74 роки померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серія І-ЖС №271002, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1257). Спадкоємицею після смерті [PERSON] є рідна донька [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) В.Б., що підтверджується свідоцтвом про народження серія VІІ-УР №0876992 від 02.04.1967 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІІ-БК №480343 від 09.10.1987р., відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Ісакова»). Згідно листа Бердянської державної нотаріальної контори №4110/01-16 від 04.10.2017 р. після смерті 18 вересня 2013 року гр. [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа щодо майна померлої не заводилась. Згідно довідки квартального комітету №151 м. Запоріжжя від 02.10.2017 року, померла [PERSON] на момент смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно акту про фактичне проживання громадян, що міститься в матеріалах справи (а.с.10) членами комісії встановлено, що [PERSON] з травня 2013 року на момент смерті 18.09.2013 року тимчасово проживала у своєї доньки [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до\~статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~статті 1223 Цивільного кодексу України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно\~статті 1258 ЦКУ\~право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Факт постійного проживання заявниці [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті підтверджується актом про фактичне проживання громадян, відповідно до якого [PERSON] на момент смерті 18.09.2013 року проживала у своєї доньки [PERSON] за адресою: [ADDRESS], свідоцтвом про смерть та довідкою про причини смерті, відповідно до яких [PERSON] померла 18.09.2013 року у м. Бердянськ Запорізької області, а також поясненнями свідка [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що заявниця проживала з 2010 року зі своєю матірю, вона доглядала за нею, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та поховала її за свої кошти. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що на час відкриття спадщини вона проживала разом зі спадкодавцем. На підставі викладеного,

Outcome: partial