Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ? всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка від проживання з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала у повному обсязі на підставах, викладених в позові, надала розрахунки, згідно яких витрати на утримання дитини перевищують 3000 грн., просила позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, надала письмовий відзив на позовну заяву та пояснила, що відповідач надає позивачці на утримання доньки узгоджену сторонами матеріальну допомогу у розмірі 1500, 00 грн. щомісячно та готовий у подальшому сплачувати таку суму коштів. Вважає, що спору щодо виплати аліментів між сторонами немає. У задоволенні позову просила відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні зясовано, що сторони від проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком (а.с. 2). Відповідач [PERSON] Геральд, [INFO], є громадянином [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). До 01.02.2015 року відповідач проживав разом з позивачкою та дитиною за цією ж адресою (а.с.51), на даний час сторони проживають окремо. Як вбачається з рішення виконавчого комітету Каховської міської ради від 10.12.2013 року №355, [PERSON] Геральд зобовязався сплачувати [PERSON] у якості аліментів 1500 грн. щомісячно (а.с.46-47). З березня 2015 року відповідач перераховує на банківську картку позивачки 1500-2000 грн. щомісяця, що підтверджується відповідними квитанціями та не заперечується сомою позивачкою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ст.181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3,\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку окрім,\~коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 ч. 1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В ході судового розгляду представник відповідача пропонувала позивачці укласти договір щодо розміру аліментів на дитину, проте позивачка відмовилась, зазначивши, що відповідач є іноземцем та може покинути Україну, що унеможливить отримання нею аліментів. Як вбачається з пояснень представника відповідача та не заперечується позивачкою, відповідач є пенсіонером, отримує у [PERSON] пенсію за віком. Позивачка є працездатною особою, раніше, за її словами, перебувала на обліку як безробітна, має банківські рахунки на загальну суму 53000 грн., від яких отримує відсотки. Жодні належні докази на підтвердження наданих [PERSON] розрахунків, згідно яких на утримання дитини позивачка витрачає 3430 грн. щомісячно, у матеріалах справи відсутні. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд виходить з того, що сума грошових коштів, яку виплачує відповідач в якості аліментів, перевищує прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років (який відповідно до Закону «Про державний бюджет на 2015 рік» складає 1286 грн.), враховує, що позивачка, як мати, не позбавлена можливості приймати участь в утриманні дитини та визначає аліменти у твердій грошовій сумі в сумі 1500 грн. щомісячно. Судовий збір відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial