Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що у 1980 році їй, як працівниці ВАТ «Першотравневий завод сільськогосподарських машин», було надано для постійного користування квартиру [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Вказана квартира мала статус службової. \~ \~ \~ \~До теперішнього часу вона зареєстрована та проживає у вказаній квартирі, це є єдиним постійним її помешканням. \~ \~ \~ \~Квартиру виключено із статусу службових на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 04. 03. 2005 року № 124 у зв`язку з тим, що відпала потреба у такому її використанні. Маючи намір приватизувати квартиру, вона звернулася до Управління ЖКГ ВК БМР із заявою про оформлення квартири у власність, проте їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю ордера на жиле приміщення. Вона звернулася до Державного архіву Запорізької області для отримання копії ордеру, але отримала відповідь про відсутність в архівних матеріалах рішення виконкому Бердянської міської ради про надання їй вказаної квартири. Після звернення до архівного відділу Бердянської міської ради та до Управління ЖКГ ВК БМР дізналася про те, що книги ордерів на жилі приміщення відсутні, тому неможливо надати їй копію ордеру. З наданого до відповіді копії клопотання виявилося, що адміністрація та профком ВАТ «Першотравневий завод сільськогосподарських машин» клопотали перед виконавчим комітетом БМР про зняття з вказаної квартири, яку вона отримала у 1980 році для проживання з родиною, статусу службового житла. На тій підставі, що вона правомірно набула право на житло, протягом тривалого часу користується ним, воно є єдиним місцем її помешкання, просить зобов`язати відповідача вчинити необхідні дії по передачі їй у приватну власність вказаної квартири без наявності ордеру. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що вона працювала в ЖК Першотравневого заводу та мешкала з двома дітьми у гуртожитку. У 1980 році їй надали службову квартиру [ADDRESS] , у яку вона переселилася разом з усіма членами своєї сім`ї, мешкає до теперішнього часу. При вселенні ордер їй не видавали, тому вона не має можливості її приватизувати. Представник відповідача до суду не явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, надав відзив, у якому вказав, що ним визнаються наступні обставини: те, що рішенням виконкому БМР від 05. 04. 2005 року № 124 «Про надання службової квартири та виключення квартир із числа службових» виключено із службового житла квартиру [ADDRESS] жилою площею 29, 0 кв. м. загальною площею 51,44 кв. м. (квартиронаймач [PERSON] ) у зв`язку з тим, що відпала потреба у такому її використанні. Позивачка зареєстрована в квартирі з 09. 06. 1998 року. 19. 02. 2020 року [PERSON] звернулася до Управління житлово - комунального господарства виконкому Бердянської міської ради як органу приватизації із заявою щодо передачі їй у власність вказаної квартири, за інформацією ПАТ «Державний ощадний банк України» не використала належній їй житлові чеки, в тому числі, для приватизації житла. Проте при наданні документів позивачка не надала копію ордеру, у зв`язку з чим їй було відмовлено у задоволенні заяви про приватизацію житла. На цій підставі просить відмовити у задоволенні позову про визнання права на приватизацію. Відзиву на уточнений позов про зобов`язання вчинити дії не надав, проти уточнених позовних вимог не заперечував, обставини, викладені у ньому не спростував. Вислухавши позивача та її представника, вивчивши матеріли справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступного. Як вбачається з довідки зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради № 1093 від 22. 01. 2020 року, довідки голови ОСББ «Леніна-5» та копії паспорту позивачки [PERSON] з 24. 04. 1998 року по теперішній час зареєстрована та постійно проживає з адресою [ADDRESS] . Як зазначила позивачка вказана квартира була надана їй, як працівниці ВАТ «Першотравневий завод сільськогосподарських машин» в якості службового житла. Ця обставина підтверджена клопотанням ВАТ «Першотравневий завод сільськогосподарських машин» від 08. 12. 2003 року, підписаним керівником підприємства та головою профкому про зняття статусу службового житла з вказаної квартири, у якій мешкає колишня працівник житлового комунального відділу [PERSON] , яка працювала у ЖКВ з 03. 07. 1978 року по 03. 04. 1992 року муляром штукатуром, квартира була виділена їй у 1980 році. Рішенням № 124 виконавчого комітету Бердянської міської ради» від 04. 03. 2005 року «Про надання службової квартири та виключення квартир із числа службових» виключено із службового житла квартиру [ADDRESS] жилою площею 29, 0 кв. м. загальною площею 51,44 кв. м. (квартиронаймач [PERSON] ) у зв`язку з тим, що відпала потреба у такому її використанні. Вказана обставина визнана відповідачем, і у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Таким чином суд пересвідчився у тому, що право користування квартирою, у якій мешкає позивачка, набуто нею правомірно. Бажаючи приватизувати житло, [PERSON] звернулася до управління житлового комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради із відповідною заявою, проте отримала відмову у зв`язку з тим, що вона не надала повний пакет документів для приватизації, а саме копії ордеру на квартиру. Згідно\~до п.\~18\~Положення про\~«Порядок передачі\~квартир (будинків),\~жилих приміщень\~у гуртожитках\~у власність\~громадян»,\~затвердженого Наказом\~Міністерства з\~питань житлово\~ комунального\~господарства України\~від 16.\~12.\~2009\~року №\~396\~для приватизації\~житла громадянином\~до органу\~приватизації подаються\~такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі;копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним;копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо);довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі;технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок;копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку;документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності);заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. У зв`язку з тим, що до заяви про приватизацію [PERSON] не надала копію ордеру на квартиру, [INFO] . 03. 2020 року їй було відмовлено у приватизації житла. Згідно п. 41 «Положення про порядок надання жилої площі в Українській РСР», затвердженого постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 20. 12. 74 року № 562, яке діяло на час надання позивачу квартири, та в подальшому знайшло своє зображення в п. 72 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок 11. 12. 1984 року № 470 при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово - експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Тобто ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який дає право на вселення у квартиру. На запит [PERSON] до Управління ЖКГ ВК БМР про надання копії ордеру вона отримала відповідь, з якої вбачається, що на теперішній час книги ордерів на жилі приміщення, у тому числі, службові, за 1980 рік в Управлінні відсутні, у зв`язку з чим не виявляється можливим надати їй копію ордеру. Згідно ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. За умовами ст. 2 цього ж Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Судом встановлено, що [PERSON] має у користуванні правомірно набуту квартиру, проте відповідач порушує її права на приватизацію житла, не передаючи квартиру у власність у зв`язку з відсутністю ордеру. Відсутність ордеру на вказане житло підтверджено відповіддю, наданою відповідачем, з якого вбачається, що книги ордерів не зберіглися, і ця обставина не може служити підставою для відмови у приватизації, оскільки позивачка вчинила усі необхідні дії для цього, і відсутність ордеру не є її провиною або доказом неправомірності набутого у користування житла. За таких обставин суд вважає, що підстави для задоволення позову є.

Outcome: approved