Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Шаповалівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визначення додаткового строку терміном в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття за заповітом спадщини, що залишилася після померлого 11 лютого 2016 року її батька [PERSON], обгрунтовуючи свої вимоги тим, що передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки переживала втрату близької людини, що негативно вплинуло на її душевний стан. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що вона доглядала батька перед смертю, здійснила його поховання, поминальні обряди, неодноразово приїздила в с. Шаповалівка, але до нотаріуса не зверталася, так як була заклопотана через свій душевний стан; на стаціонарному лікуванні не перебувала. Крім неї, в померлого батька є й інші спадкоємці. Просить вирішити справу за наявними доказами, так як більше їй додати нічого. Шаповалівська сільська рада в судове засідання представника не направила, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність, позов визнає. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 11 лютого 2016 року помер батько позивачки [PERSON], який був зареєстрований і постійно проживав у [INFO]. За життя 20 вересня 2013 року [PERSON] склав на користь позивачки заповіт на все належне йому майно, а тому згідно зі ст.1223 ЦК України [PERSON] має право на спадкування, як спадкоємець за заповітом. У визначений законом строк ніхто зі спадкоємців, в тому числі й [PERSON], відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269 ЦК України не прийняв спадщину. Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, укладення шлюбу, смерть, заповіту, довідками Шаповалівської сільської ради №536 від 11.08.2016р. та Борзнянської державної нотаріальної контори №2714 від 07.10.2016р. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким за ст.1220 ЦК України є день смерті особи. За змістом ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Системний аналіз зазначеної норми закону вказує на те, що такий позов може бути задоволений в разі надання позивачем доказів наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, якими є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, що також узгоджується з правовими позиціями, викладеними в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Враховуючи викладене, суд не може визнати поважними наведені [PERSON] причини пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки законодавчо встановлений строк у шість місяців для прийняття спадщини є достатнім для відновлення душевної рівноваги після смерті спадкодавця та звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Дана обставина також не позбавляла позивачку реальної можливості з'явитись особисто (неодноразово відвідувала с. Шаповалівка Борзнянського району, на стаціонарному лікуванні не перебувала) або ж оформити заяву про прийняття спадщини в одній із нотаріальних контор м. Києва (за місцем свого проживання) та надіслати її до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини поштою, що узгоджується з приписами п.3 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року (із змінами та доповненнями), тобто дані обставини жодним чином не перешкоджали своєчасному зверненні позивачки до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Цивільний кодекс України, яким регламентовано нові правила щодо прийняття спадщини, набрав чинності з 01 січня 2004 року, був опублікований в засобах масової інформації, що також жодним чином не створювало позивачці ніяких обмежень щодо доступу до них та ознайомлення з ними, в зв'язку з чим посилання [PERSON] на її догляд за спадкодавцем, здійснення поховання та поминальних обрядів не може бути поважною причиною для пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Наведений висновок суду узгоджується з правовими позиціями, викладеними в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Крім того, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України суд розяснив [PERSON] її права та обовязки, зокрема й щодо необхідності довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїй вимог, попередив про наслідки вчинення або невчинення цих процесуальних дій, але позивачка вважала за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів. Заяву про визнання позову Шаповалівської сільської ради Борзнянського району суд у відповідності до ст.174 ЦПК України не може прийняти до уваги, оскільки вона подана одноособово від сільського голови й таке визнання суперечить закону (ч.3 ст.1272, ст.1277 ЦК України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), порушує права та інтереси інших членів територіальної громади с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області на отримання спадкового майна в разі визнання спадщини відумерлою. Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] є необгрунтованими і не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed