Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду позовом до Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись, після уточнення позову, на наступне. 19 грудня 2010 року померла її тітка [PERSON], яка є рідною сестрою її батька [PERSON], який помер 07 листопада 1979 року. Після смерті тітки, відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка, площею 3,7069 га, у межах згідно зі планом, яка розташована на території Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області, кадастровий номер 6320682000:01:001:0336, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після поховання тітки, їй стало відомо, що [PERSON], племінник чоловіка покійної тітки, приймає спадщину на все майно, яке належить на день смерті тітки [PERSON], в тому числі і цю земельну ділянку. Вона була впевнена, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], тому вчасно не звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, як це передбачено законодавством. Заяву про відмову від спадщини вона не писала. На початку грудня 2016 року, її мамі, [PERSON], [PERSON] повідомив, про неприйняття спадщини після смерті тітки [PERSON], і запропонував забрати родичам у нього документи на вищевказану земельну ділянку. У грудні 2016 року [PERSON] повернув їй оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, на імя [PERSON], та оригінал свідоцтва про смерть тітки. Ця подія відбулася в присутності свідків : [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Потім, вона звернулася з заявою до Другої Краматорської Державної нотаріальної контори з питанням отримання спадщина за Законом після смерті тітки [PERSON], де державний нотаріус пояснила їй порядок прийняття спадщини за законом, а саме те, що згідно діючого законодавства вона повинна була звернутися до нотаріальної контори з заявою про намір отримання спадщини, протягом шести місяців, після смерті тітки [PERSON] 19 грудня 2016 року вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Після отримання у юридичній консультації правової допомоги, вона і звернулася до суду з цим позовом. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, яка є обєктивною, непереборною та створила для неї істотні труднощі для вчинення дій, повязаних із прийняттям спадщини, оскільки була впевнена, що [PERSON], прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тільки в грудня 2016 року вперше дізналася, про неприйняття спадщини [PERSON], після смерті тітки, та вперше отримала вищезазначені документи. Просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні, позивач на задоволенні позову наполягала, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві. У судовому засіданні третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечував, пояснивши наступне. Після смерті його дядька та його дружини - [PERSON], він мав намір оформити на себе спадщину в тому числі і земельну ділянку, яка належала [PERSON] Приймав для цього відповідні дії, консультувався з юристами. В грудні 2016 року зрозумів, що прав на спадщину після [PERSON] він не має, а тому повідомив про це її рідній племінниці [PERSON] і з метою подальшому оформлення нею спадщини, відав їй оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] та державний акт на землю. Це відбулося в с. Башилівка Близнюківського району Харківської області в присутності [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач Верхньосамарська сільська рада Близнюківського району Харківської області надала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Справа розглянута за відсутності представника сільської ради, при цьому суд на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України, ухвалою на місці, відмовив у визнанні позову і продовжив судовий розгляд. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, свідків, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є громадянкою України, про що свідчить фотокопія її паспорту(а.с.14). Як вбачається, із фотокопії свідоцтва про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON]К.(а.с.12). 03 жовтня 1992 року [PERSON], уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу прізвище у обох з подружжя «Бой», про що свідчить фотокопія свідоцтва про укладення шлюбу(а.с.13). [PERSON] помер 09 листопада 1979 року, про що свідчить фотокопія його свідоцтва про смерть(а.с.11). Як вбачається, із фотокопій Витягів із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження…, [PERSON] та [PERSON], є рідними братом і сестрою, їх батьки [PERSON] та [PERSON]А.(а.с.5,7). [PERSON] 28 листопада 1955 року уклала шлюб із [PERSON], та змінила прізвище на [PERSON], про що свідчить фотокопія [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб…(а.с.9). Із фотокопії свідоцтва про смерть [PERSON], вбачається, що вона померла 13.12.2010(а.с.10). Фотокопії державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ХР №069604 свідчить про те, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,7069, яка розташована на території Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області(а.с.4) Із постанови Другої Краматорської Державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] пропустила строк необхідний для подання заяви на прийняття спадщини після смерті тітки. Про інші підстави відмови не вказано(а.с.6). У судовому засіданні третя особа [PERSON] пояснив, що після смерті [PERSON] свідоцтво про її смерть, оригінал державного акту на землю були у нього. До грудня 2016 року він намагався оформити цю спадщину на себе. Зрозумівши, в тому числі і після консультацій із юристами, що це неможливо, вирішив передати ці документи [PERSON], повідомивши їй, що спадщину не оформив. В грудні 2016 року він передав ці документи [PERSON] і повідомив, що вона може оформити спадщину на себе. Ці обставини у судовому засіданні підтвердили допитані свідки : [PERSON], [PERSON], [PERSON], вказавши що вони були очевидцями цієї події. Отже обставини, на які посилається у позові [PERSON], на підтвердження поважності пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, крім їх підтвердження письмовими доказами, знайшли своє підтвердження в показах вказаних вище третьої особи та свідків. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Цей строк [PERSON] був пропущений з причин вказаних в позовній заяві, які в сукупності і слід визнати поважними. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Клопотання про стягнення на свою користь понесених судових витрат позивачем не заявлене.

Outcome: approved