Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 6 000,00 грн., неустойки у розмірі 4 000,00 грн., моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. та судового збору. Вимоги мотивує тим, що 22.02.2017 року вона уклала з [PERSON] договір оренди квартири, що розташована за адресою [ADDRESS], строком на 11 місяців. Квартира належить відповідачці на праві приватної власності. Позивачка зазначає, що вони з відповідачкою дійшли згоди, що щомісячний розмір орендної плати за користування квартирою становитиме 4 000,00 грн. і діятиме впродовж всього строку дії договору. Відповідно до укладеного договору квартира мала бути підготовлена і передана для тимчасового платного володіння і користування 01.03.2017 року. Взяті на себе зобов'язання за укладеним договором вона виконала, передавши відповідачці грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн. завдатку та 2 000,00 грн. за оплату житлово-комунальних послуг. Проте 01.03.2017 року користуватися квартирою у обумовлений час вона не почала, оскільки відповідачка ключі від квартири не передала та двері до квартири не відчиняла. При усній розмові відповідачка повідомила, що договір розриває та пообіцяла повернути грошові кошти у продовж тижня, на підтвердження чого нею було написано розписку. Вказаними діями відповідачки їй також було завдано моральну шкоду, яку вона зазнала у зв'язку із невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань, оскільки вона фактично залишилася на вулиці, без місця проживання та була вимушена в термінові строки шукати хоча б місце для ночівлі і неповерненням відповідачкою грошових коштів. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, судом ухвалено на підставі наявних у справі доказів ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22 лютого 2017 року між сторонами був укладений договір оренди квартири, за умовами якого [PERSON], як орендодавець, передає у тимчасове і платне володіння та користування позивачці, як орендарю, квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (надалі по тексту - договір, а.с. 12-12 зв.). За договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату (ч. 1 ст. 810 ЦК України). Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 820 ЦК України, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як убачається із п. п. 3.1., 3.2. договору, щомісячна орендна плата за квартиру становить 4 000,00 грн. На момент підписання договору орендарем внесена готівкою в рахунок орендної плати за перший місяць грошова сума у розмірі 4 000,00 грн. Відповідно до п. 7.1. укладеного договору, кошти в сумі 2 000,00 грн. передано 22.02.2017 року. Про отримання відповідачкою від позивачки грошових коштів у розмірі 6 000,00 грн. свідчить також написана [PERSON] розписка від 01.03.2017 року у якій зазначається про те, що у зв'язку з розірванням договору квартиронаймачем вона поверне оплату за квартиру у розмірі 4 000 грн. та 2 000 грн. відразу як тільки здасть квартиру у найближчий тиждень (а.с. 13). Однак, грошові кошти відповідачкою [PERSON] повернуто не було. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та показами свідка. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона з позивачкою тричі зустрічалися з відповідачкою, а саме: спочатку оглядали житло, у якому закінчувалися ремонтні роботи, на той час у коридорі та на кухні не було лінолеуму; вдруге була присутня під час укладення 22.02.2017 року між сторонами договору оренди квартири. У подальшому 01.03.2017 року [PERSON] мала заселитися у орендовану квартиру, проте їх туди не впустили, ключі від квартири відповідачка не дала та написала розписку про зобов'язання повернути гроші, повідомила, що зможе віддати кошти коли квартиру здасть іншим орендарям, проте [PERSON] отримані за договором оренди гроші по даний час позивачці не повернула, перестала відповідати на телефонні дзвінки. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 6.1 договору, при не виконанні однією із сторін якого-небудь пункту договору, вона зобов'язана відшкодувати спричинені другій стороні збитки і виплатити неустойку в розмірі одного місячного орендного платежу. Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. З урахуванням викладеного позов про стягнення коштів у розмірі 6 000,00 грн. та неустойки у розмірі 4 000,00 грн. знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідачкою не виконані умови укладеного з позивачкою правочину, тому заявлені вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Позивачка також просить стягнути з відповідачки моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що грошові кошти їй повернуто не було, вона фактично залишилася без місця проживання та була вимушена у термінові строки шукати хоча б місце для ночівлі. Згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. Укладений між сторонами договір оренди квартири не містить зобов'язань стосовно відшкодування завданої моральної шкоди у разі невиконання його умов та такий договір між позивачкою та відповідачкою не укладався. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Позивачкою також не доведено обставин заподіяння їй відповідачкою моральної шкоди, тому позов у цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідачки на користь позивачки слід стягнути сплачений останньою судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн.

Outcome: partial