Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересовані особи [PERSON] , Чернівецька міська рада. В заяві посилається на те, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , власником якої є її мати [PERSON] , яка також проживає з нею. Крім неї і її матері, у вказаній квартирі з квітня 2014 року проживає без реєстрації [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є близькою подругою її матері протягом 40 років і вона особисто знайома з [PERSON] все своє життя, оскільки їх сім`ї тісно на рівні родинних відносин підтримували та допомагали один одному. У 1990 році [PERSON] розірвала шлюб із своїм чоловіком - [PERSON] та залишилася проживати з сином - [PERSON] , інших родичів у неї немає. В свою чергу син одружений не був та дітей немає. У квітні 2014 року стан здоров`я [PERSON] різко погіршився і їй стала вкрай необхідна, стороння допомога. Її син [PERSON] не зміг бути біля матері та допомагати їй, і тому її було перевезено до її помешкання. У грудні 2014 року син [PERSON] призваний до лав ЗСУ та ніс військову службу в зоні АТО. В жовтні 2015 року, [PERSON] госпіталізовано до ЛШМД у важкому стані, де їй поставлено діагноз основний: Церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією ІІІ. Дисцикуляторна енцефалопія І- ІІ . ГПМК по типу ішемічного тромбемболічного інсульту в басейні лівої середньої мозкової артерії з елементами амнестичної афазії, вербальними парафазіями, вираженим правобічним геміпарезом. NIHSS - 12 балів; супутній: IXC. Дифузний кардіосклероз. Персистуюча фібриляція передсердь, тахісистолічна форма. СН ІІ А, ФК ІІІ. Карценома правої молочної залози. Стан після комбінованого лікування. КЛ.гр.ІІ.Ангіосклероз обох очей. У зв`язку з відсутністю родичів у [PERSON] вона забрала її після лікарні знову до себе додому, оскільки єдиний родич син перебував в АТО. 03.02.2016 року [PERSON] встановлено інвалідність І групи «А» загального захворювання та складено висновок про потребу останньої у постійному сторонньому догляді. В травні 2017 року, [PERSON] повторно було госпіталізовано до Ч ЛШМД у зв`язку з ускладненнями, що виникли внаслідок встановленого раніше діагнозу і після лікування вона знову забрала [PERSON] до себе додому. Таким чином, [PERSON] проживала та продовжує проживати з нею. [INFO] [PERSON] передчасно помер. Станом на сьогоднішній день, враховуючи те, що вона є домогосподаркою і має можливість здійснювати постійний догляд за [PERSON] у своїй квартирі. Однак, для здійснення належного догляду та реалізації її прав, вона постійно зіштовхується з певними труднощами. У зв`язку з відсутністю між нею та [PERSON] родинних відносин, вона не може реалізувати всі необхідні права [PERSON] , зокрема оформити посвідчення інваліда І групи, яке неможливо зробити по причині її важкого стану, не може скористатися соціальними пільгами, які гарантовані інвалідам, оформити субсидію. Окрім зазначеного, в подальшому вона не зможе отримати спадщину. У зв`язку з викладеним вона змушена звернутись до суду із даною заявою. На підставі викладеного, просить встановити юридичний факт проживання однією сім`єю понад 5 (п`ять) років [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] та представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позові. Заявник додатково пояснила, що [PERSON] є лежачою людиною, її стан здоров`я дуже поганий, вона не розмовляє з 2016 року і потребує постійного догляду. Просили заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Чернівецької міської ради Осовська М.М. в судовому засіданні вказала, що враховуючи зміст заяви та встановлені обставини в судовому засіданні, не заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Свідок [PERSON] будучи приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, в судовому засідання вказала, що вона є пенсіонером раніше працювала лікарем ендокринологом у поліклініці №2, проживає за адресою [ADDRESS] . З приводу даної справи, пояснила що вона з [PERSON] та [PERSON] добре знайома і колись працювала з [PERSON] в одній лікарні починаючи з 1973 року. [PERSON] тісно товаришувала з [PERSON] . З 2014 року [PERSON] стала інвалідом і [PERSON] та її мати [PERSON] забрали її до себе додому, оскільки робота покійного сина була пов`язана з відрядженнями. У 2016 році у [PERSON] стався інсульт. Вона в тяжкому стані, весь час проживає з 2014 року по [ADDRESS] у [PERSON] . Вона по черзі з друзями навідують [PERSON] . [PERSON] і [PERSON] ведуть спільне господарство. Свідок [PERSON] будучи приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, в судовому засідання вказала що працює задуючим відділення поліклініки №3. З [PERSON] знайома 40 років. Також знає [PERSON] та її маму, спілкувалися все життя. Вже років 5-6 [PERSON] проживає у [PERSON] по [ADDRESS] . До 2015 року [PERSON] працювала в лікарні по вул.Л. Українки . Потім була прооперована по онкології, пізніше стався інсульт. Син [PERSON] був військовим, але помер. Вона двічі на тиждень відвідує [PERSON] і бачить що вона доглянута і охайна. Свідок [PERSON] будучи приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, в судовому засідання вказала що працює вихователем в ДНЗ №29. З [PERSON] і [PERSON] вона знайома. З [PERSON] працюють в одному садочку, вона бувала в неї вдома. Бачила у них [PERSON] , за якою [PERSON] доглядає, опікується нею, купує памперси, продукти. [PERSON] проживає з своєю мамою і своїм чоловіком по [ADDRESS] . Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, представника ЧМР, дослідивши наявні в справі докази, надавши оцінку всім в сукупності та кожному окремо доказам та аргументам заявника, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Судом встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , власником якої є її мати [PERSON] , [INFO] , яка також проживає з нею (а.с.7, 20-21). У вказаній квартирі з 2014 року проживає без реєстрації [PERSON] , [INFO] , яка є близькою подругою матері заявниці. Вище вказані обставини, підтверджуються актом №147 КЖРЕП №4 від 15 серпня 2019 року, згідно якого заінтересована особа [PERSON] , 1938 року народження, проживає за адресою [ADDRESS] , без реєстрації, та показами свідків наданими під присягою в судовому засіданні (а.с.13). У 1990 році [PERSON] розірвала шлюб із своїм чоловіком - [PERSON] та залишилася проживати з сином - [PERSON] , інших родичів у неї немає. Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , (а.с.14). У грудні 2014 року син [PERSON] призваний до лав ЗСУ та ніс військову службу в зоні АТО (а.с.15-16). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.17). В жовтні 2015 року [PERSON] госпіталізовано до ЛШМД у важкому стані, де їй поставлено діагноз основний: Церебральний атеросклероз з артеріальною гіпертензією ІІІ. Дисцикуляторна енцефалопія І- ІІ . ГПМК по типу ішемічного тромбемболічного інсульту в басейні лівої середньої мозкової артерії з елементами амнестичної афазії, вербальними парафазіями, вираженим правобічним геміпарезом. NIHSS - 12 балів; супутній: IXC. Дифузний кардіосклероз. Персистуюча фібриляція передсердь, тахісистолічна форма. СН ІІ А , ФК ІІІ. Карценома правої молочної залози. Стан після комбінованого лікування. КЛ.гр.ІІ.Ангіосклероз обох очей (а.с.22-23). Згідно виписки №4281 з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення від 12 жовтня 2015 року, заключний діагноз [PERSON] , Са правої молочної залози. Стан після комбінованого лікування. Кл.гр.ІІ. (а.с.10). Відповідно до патологоанатомічного заключення №2653/15, клінічний діагноз [PERSON] - рак правої молочної залози (а.с.11). У зв`язку з відсутністю родичів у [PERSON] вона постійно проживає із заявником [PERSON] , що підтвердили свідки в судовому засіданні. 03.02.2016 року [PERSON] встановлено інвалідність І групи «А» загального захворювання, безтермінове та складено висновок про потребу останньої у постійному сторонньому догляді, « Д » нагляд (а.с.24). Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Отже, судом встановлено факт постійного проживання однією сім`єю заявника із заінтересованою особою [PERSON] , ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, заявник потребує встановлення факту проживання однією сім`єю для реалізації особистих чи майнових прав, а тому заява підлягає задоволенню. Також, вказаний юридичний факт підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Ці докази суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про прав. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] , підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved