Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що в період з березня 2014 року по липень 2020 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні доньки не цікавиться її здоров`ям, розвитком, навчанням, матеріальним та моральним становищем дітей. На даний час їй важко матеріально забезпечувати доньку всім необхідним для її повноцінного розвитку. З огляду на це, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1800 гривень. Пояснив суду, що офіційно працевлаштований на посаді водія, інші непрацездатні особи на його утриманні не перебувають. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що сторони в період з березня 2014 року по липень 2020 року перебували у шлюбі, який рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28.07.2020 року було розірвано (а.с.9). Сторони є батьками доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.09.2015 року (а.с.8). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідач зазначає, що не має змоги сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, таким чином просить визначити йому аліменти на утримання доньки в розмірі 1800,00 гривень. Однак, не спростовують обґрунтованості позовних вимог заперечення відповідача, оскільки, посилаючись на цю обставину, відповідач всупереч положенням ч. 3 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України, не надав суду належних доказів. Як встановлено судом, відповідач є молодим за віком та працездатним, працевлаштований, доказів того, що за станом здоров`я відповідач не має змоги працювати, останнім не надано, що свідчить про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу своїй доньці. Даючи оцінку обставинам справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved