overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач повідомила, що вона та відповідач мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. Позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, оскільки не має постійної роботи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю, а [PERSON] - батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.08.2001 року (а.с.3). Відповідач [PERSON] добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», прожитковий мінімум для дитини від 6 до18 років - 1286 грн. Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує працездатний вік відповідача, однак мінливість його доходу, законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років, обов'язок обох батьків утримувати дітей до їх повноліття, незадовільний стан здоров'я дитини, а тому приходить до висновку, що існують підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, з дня подачі заяви до суду, тобто з 03.07.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто про часткове задоволення позову. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього на її користь аліментів у зв'язку з навчанням у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, до досягнення двадцяти трьох років, посилаючись на те, що навчається у Комунальному вищому навчальному закладі «Запорізький педагогічний коледж», денної форми навчання, а відповідач допомоги на її утримання у зв'язку з навчанням не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася, причину відсутності суду не повідомила, надала суду заяву в якій просить слухати справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину відсутності суду не повідомив, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю та визнання позовних вимог [PERSON] про стягнення з нього аліментів на користь дочки у зв'язку з її навчанням у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до закінчення навчання. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ст.11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає справу у межах вимог доказів, заперечень наданих сторонами. Обставини визнанні сторонами не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] і [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER], виданого Люцернянською сільською радою Вільнянського району, Запорізької області 05.02.1996 року (а.с.3). Відповідно довідки № 474 від 09.10.2014 року [PERSON] з 01.09.2012 року навчається у Комунальному вищому навчальному закладі «Запорізький педагогічний коледж», денної форми навчання. Навчання закінчується 30.06.2016 року (а.с.4). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дочки у зв'язку з її навчанням не надає. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання до його закінчення але не більше, як до досягнення дитиною 23 років. При цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька чи матері, на користь одного з батьків, з ким проживає дитина, або на користь дитини. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму. Оскільки [PERSON] зобов'язаний і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON] у зв'язку з її навчанням, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця до закінчення дочкою навчання - 30.06.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у звязку з його навчанням у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, до закінчення навчання, посилаючись на те, що [PERSON] навчається на першому курсі у Запорізькому національному університеті, денної форми навчання, а відповідач допомоги на його утримання у звязку з навчанням не надає. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що з відповідачем шлюб розірвано, вона мешкає разом з сином, та вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу сину у звязку з його навчанням. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину відсутності суду не повідомив, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову суду не надав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що навчається на першому курсі у Запорізькому національному університеті, мешкає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на користь матері у звязку з його навчанням. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та третьої особи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] і [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серія І-ЖС № 114695, виданого ВРАГС м. Запоріжжя 13.04.1999 року (а.с.8). Відповідно договору № 941/Д від 15.08.2016 року [PERSON] навчається у Запорізькому національному університеті, на першому курсі, денної форми навчання. Навчання закінчується о 2020 році (а.с.11). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина у звязку з його навчанням не надає. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання до його закінчення але не більше, як до досягнення дитиною 23 років. При цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька чи матері, на користь одного з батьків, з ким проживає дитина, або на користь дитини. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму. Оскільки відповідач зобов'язаний і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина у звязку з його навчанням, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця до закінчення [PERSON] навчання 2020 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що 24 вересня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Даний шлюб був розірваний на підставі рішення суду від 18 січня 2017 року. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Вказала, що відповідач працює, отримує зарплату, однак матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Самостійно утримувати дитину їй дуже важко. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі не менше 30% від заробітної плати відповідача, щомісячно, до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з*явилася, просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти стягнення аліментів в розмірі не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обвязку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 183 ч.1 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Шевченківського райсуду м. Чернівці від 18 січня 2017 року. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2017 року становить 1689 грн. Суд, з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього на утриманні інших утриманців, його стану здоров»я, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно вона є власником квартири [ADDRESS]. Зазначила, що в даній квартирі зареєстрована за її згодою відповідачка, проте тривалий час, а саме з 2005 року вона за вищевказаною адресою не проживає, речей її в квартирі не має. Відповідачка є її донькою, яка в 2005 році виїхала на постійне місце проживання за кордон. Її реєстрація за даною адресою збільшує вартість комунальних послуг, за які вона змушена сплачувати власні кошти, вона не в змозі отримати субсидію, крім цього порушуються її права як власника. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №58 по вул. Героїв Майдану, 101 м. Чернівці. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, підтвердивши обставини, які в ньому зазначені, просили позов задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечували. Відповідачка в судове засідання не з*явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у зв*язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, допитавши свідків [PERSON]І, [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки ОСББ «Червоноармійська 101» від 07 червня 2018 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно актів обстеження факту проживання особи ОСББ «Червоноармійська 101» від 17 вересня 2015 року, 14 вересня 2016 року, 18 вересня 2017 року, 31 травня 2018 року в квартирі [ADDRESS]зареєстрована [PERSON], яка з 2005 року в ній не проживає, що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка більше року без поважних причин не проживає в [INFO], а тому її слід визнати такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за №3-455, і в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації за №8065. Своє прізвище в шлюбі «Рюхова» після його розірвання вона змінила на своє дошлюбне прізвище «Кузнєцова». Згідно довідки №3268 від 17.11.2016 року виданої ПП «Ремжитлосервіс» у квартирі [ADDRESS] залишився зареєстрованим мій син - [PERSON], який з 2015 року виїхав за межі України. Останній у вказаній квартирі не проживає з 2015 року і його теперішнє місце проживання їй невідоме, що підтверджується актом від 25.01.2017 року, складеним працівниками ПП «Ремжитлосервіс» за участі сусідів та засвідченим директором підприємства. Зазначає, що всі обов*язки по утриманню квартири і оплати комунальних витрат несе вона, в тому числі за зареєстрованого в квартирі відповідача, що в даний час їй дуже складно, а тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №28 в будинку №11 по вулиці Володимира Івасюка в місті Чернівці. В судовому засідання позивачка позов підтримала, підтвердивши обставини, які в ньому зазначені, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у зв*язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно цих вимог судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 25.02.2008 року вона є власником квартири [ADDRESS] . Згідно довідки №3268 від 17.11.2016 року виданої ПП «Ремжитлосервіс» у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: вона - [PERSON], син [PERSON], син [PERSON]. Згідно акту ПП «Ремжитлосервіс» від 25 січня 2017 року [PERSON] з 2015 року в квартирі [ADDRESS] не проживає, що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач більше року без поважних причин не проживає в [INFO], а тому його слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі крім неї зареєстровані: її донька, [PERSON], її онука [PERSON] та колишній зять [PERSON]. Зазначає, що відповідач у вказаній квартирі був зареєстрований ще у 1995 році. Деякий час він дійсно проживав, оскільки одружився з її донькою. Однак після розірвання шлюбу, а саме після 06 грудня 2006 року, зібравши всі свої речі, виїхав з її квартири. Зі слів знайомих відповідача він виїхав за межі України на заробіток і більше не повертався. Вказала, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, комунальних послуг не сплачує, а тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №173 в будинку №31-аб по вул.. Комарова м. Чернівці. В судовому засідання представник позивачки позов підтримав, підтвердивши обставини, які в ньому зазначені, просив позов задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у зв*язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно цих вимог судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 квітня 2009 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно довідки ЖБК-30 від 02 листопада 2016 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: власник [PERSON] та члени її сім*ї донька, [PERSON], онука [PERSON] та колишній зять [PERSON]. Згідно акту ЖБК-30 від 27 жовтня 2016 року [PERSON] з квітня 2005 року в квартирі [ADDRESS] не проживає, що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач більше року без поважних причин не проживає в [INFO], а тому його слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі до 16 грудня 2013 року. Від цього шлюбу є донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходяться на її утриманні. Вказала, що відповідач проживає окремо, кошти на утримання доньки відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, стан здоров*я дозволяє працювати. В зв»язку з тим, що відповідач отримує нерегулярний і мінливий дохід, просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з*явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі до 16 грудня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір»ю і знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обвязку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього на утриманні інших утриманців, його стану здоров»я, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO] 2000 грн. щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, до повноліття дитини.

Outcome: approved