Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Вишневої сільської ради Хорольського району Полтавської області, Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма « Хорольська» про визнання права на земельну частку (пай)/, мотивуючи його тим, що вона [PERSON], [INFO], уродженка села Бовбасівка Хорольського району Полтавської області, 01 червня 1979 року була прийнята в члени колгоспу імені Ватутіна, що на території Вишневої (Петрівської) сільської ради Хорольського району Полтавської області, правонаступником якого на даний час є Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хорольська» (код ЄДРПОУ 37137609). Позивача трудова діяльність у цьому господарстві тривала до 2009 року включно. Зазначене підтверджується записами у його трудовій книжці серія [NUMBER] Під час проведення паювання земель колгоспу імені Ватутіна, а саме протягом 1995 -1996 рр., позивача не було включено до списку громадян-членів КСП, які мають право на земельну частку (пай). Коли розпаювання завершилося позивачу пояснили, що він не має право на земельну частку (пай), оскільки 23 січня 1996 року була виключена із членів КСП. Але нещодавно, у березні 2018 року, у розмові із співробітниками правонаступника КСП позивач дізналася, що її неправомірно не внесли у список громадян, які мають право на пай, оскільки він був складений ще у грудні 1995 року та затверджений загальними зборами членів КСП 09 грудня 1995 року (протокол від 09 грудня 1995 року №4). Так, позивач на той момент була членом КСП. Відповідно те, що позивача не було включено до списку громадян - членів КСП імені Ватутіна, які мають право на пай, є помилкою. Лише зараз позивач зрозуміла, що скільки років поспіль її вводили в оману. Тому для захисту своїх прав та інтересів, а саме визнання за нею [PERSON] права на земельну частку (пай), вимушена звертатися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, але в позовній заяві прохала суд провести розгляд справи у її відсутність. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] підтримла позовні вимоги та прохала їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача Вишневої сільської ради Хорольського району Полтавської області свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю. В судове засідання представник відповідача Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, зазначивши, що позов визнає повністю. В судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма « Хорольська» свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, зазначивши, що позов визнає повністю. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідачів, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 4ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із записів трудової книжки позивача серія [NUMBER] слідує наступне: 01 червня 1979 року позивач була прийнята в члени колгоспу імені Ватутіна. 23 січня 1996 року виключена з членів КСП за порушення трудової дисципліни, а саме - не вироблення річного мінімуму трудової участі у громадському господарстві без поважних причин (протокол загальних передзвітних зборів членів КСП від 23 січня 1996 року №5). При цьому, позивач не перервала зв'язок із колгоспом: 1) продовжувала працювати у господарстві аж до 2009 року, що підтверджується записами у трудовій книжці; 2) була зареєстрована та фактично проживала на [ADDRESS] що підтверджується довідкою Вишневої (Петрівської) сільської ради Хорольського району Полтавської області від 18 квітня 2018 року №02-45/196. Таким чином, загальний трудовий стаж позивача у КСП імені Ватутіна склав 30 років. Розпаювання земель КСП імені Ватутіна на території Петрівської сільської ради розпочалося у 1995 році, що доводиться: 1) Копією протоколу загальних зборів членів КСП імені Ватутіна Хорольського району Полтавської області від 09 грудня 1995 року №4, згідно якого 09 грудня 1995 року було затверджено список членів КСП імені Ватутіна, які мають право на пай колективної землі в КСП імені Ватутіна 2) Копією рішення Петрівської сільської Ради народних депутатів Хорольського району Полтавської області від 12 грудня 1995 року №2. Як слідує з цього рішення, станом на грудень 1995 року Інститутом землеустрою уже була виконана технічна документація на передачу земель у колективну власність КСП імені Ватутіна та згідно даної документації сільська рада вирішила видати Державний акт на право колективної власності на землю КСП імені Ватутіна загальною площею 3552,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 3) Копією Державного акту на право колективної власності на землюСерія [NUMBER] та листом Відділу у Хорольському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 26 лютого 2018 №272/116-18. Згідно цих документів Державний акт на право колективної власності на землю Серія [NUMBER] видано колективному сільськогосподарському підприємству імені Ватутіна село Петрівка Петрівською сільською Радою народних депутатів Хорольського району Полтавської області 12 грудня 1995 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 02 лютого 1996 року за №1. Отже, відповідно до положень пунктів 7 та 8 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720-95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» позивач [PERSON], має право на земельну частку (пай) КСП імені Ватутіна село Вишневе (Петрівка) Хорольського району Полтавської області, оскільки ще до дня виключення її із членів КСП (23 січня 1996 року) розпаювання земель сільськогосподарського призначення вже було проведено, технічна документація на передачу земель у колективну власність КСП імені Ватутіна Петрівської сільської ради Хорольського району Полтавської області та Державний акт на право колективної власності на землю серія [NUMBER] по КСП імені Ватутіна на той час уже були виготовлені, список членів КСП імені Ватутіна, які мають право на пай колективної землі в КСП імені Ватутіна затверджено. Оскільки позивач дізналася, що має право на земельну частку (пай) лише у березні 2018 року, позивач не пропустила строку позовної давності для звернення за захистом своїх прав та інтересів до суду, адже строк позовної давності починає текти з того часу, коли особа дізналася про своє порушене право. Насправді позивач дізналася про порушене свого право на земельну частку (пай) лише у березні 2018 року. Згідно листа Відділу у Хорольському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 26 лютого 2018 р. №272/116-18 по КСП імені Ватутіна на території Вишневої (Петрівської) сільської ради проведено уточнення розміру і вартості земельної частки (паю) згідно схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП та затверджено розпорядженням Хорольської районної державної адміністрації від 03 листопада 2003 року №371, згідно якого розмір земельної частки (паю) становить - 4,06 га, уточнена вартість земельної частки (паю) станом на 01 січня 2018 року з урахуванням коефіцієнту індексації - 4,7964, та коефіцієнту - 1,756 на ріллю (Постанова КМУ №1185 від 31.10.2011 року) становить - 160844,08 грн. (сто шістдесят тисяч вісімсот сорок чотири гривні 08 копійок). Згідно довідки ТОВ Агрофірма «Хорольська» від 19 квітня 2018 р. №б/н Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Ватутіна» приєднано до ТОВ Агрофірма «Хорольська» з 01 вересня 2012 року відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «Агрофірма імені Ватутіна» (протокол від 22 травня 2012 року №2); Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені Ватутіна» Хорольського району Полтавської області є правонаступником Виробничого сільськогосподарського кооперативу імені Ватутіна Хорольського району (наказ від 23 серпня 2011 року №1); Виробничий сільськогосподарський кооператив імені Ватутіна Хорольського району є правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства імені Ватутіна Хорольського району (протокол від 19 лютого 2000 року №1); колгосп імені Ватутіна реорганізовано в Колективне сільськогосподарське підприємство імені Ватутіна (протокол від 14 листопада 1992 року №3). Оскільки позивач [PERSON], має право на земельну частку (пай), як член КСП імені Ватутіна Хорольського району, правонаступником якого є ТОВ Агрофірма «Хорольська», але в свій час її помилково не було включено до відповідного списку громадян, земельна частка (пай) має бути надана позивачу із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно довідки виконкому Вишневої (Петрівської) сільської ради Хорольського району Полтавської області від 17 квітня 2018 року №02-45/193 на території Вишневої (Петрівської) сільської ради рахується 247,32 га земель запасу, які передані в тимчасове користування. Відповідно до вимог ст. ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин), п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Як роз'яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7 (зі змінами, внесеними Постановою Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Відповідно до п. 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-IV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-IV, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку - пай особи, яка є членом КСП не може позбавити її права на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу. Відповідно до п. 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із вимогами ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За положеннями ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Таким чином, у даній справі належними відповідачами є: Вишнева сільська рада Хорольського району Полтавської області, ТОВ Агрофірма «Хорольська» Хорольського району Полтавської області та Хорольська районна державна адміністрація Полтавської області. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved