Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 18.02.2021 Управлінням економічного розвитку та інвестицій Іллінецької міської ради, у належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS] , крім неї зареєстровані також відповідачі [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Разом із тим, після розірвання рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 02.10.2018 у справі № 131/993/18 шлюбу із [PERSON] він у належному [PERSON] житловому приміщенні не проживає, має іншу сім`ю, його фактичне місце проживання позивачу не відоме. Таким чином, із жовтня 2018 року [PERSON] виявляє свідому поведінку, яка свідчить про втрату ним інтересу до належного [PERSON] на праві власності житлового приміщення. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у належній позивачу на праві власності квартирі взагалі ніколи не проживали, виявились формально зареєстрованими у ній внаслідок зміни нумерації квартир вказаного житлового будинку. Фактичне їхнє місце проживання [PERSON] не відоме. Таким чином, [PERSON] і [PERSON] взагалі ніколи не мали і не могли мати інтересу до належного позивачу на праві власності житлового приміщення. Тому [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом та просить визнати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилась, не повідомивши причин своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлена належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити з наступних мотивів. Судом установлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.05.2010 Іллінецькою міською радою Іллінецького району Вінницької області (а.с. 9) на підставі рішення Іллінецької міської ради «Про оформлення передачі у приватну власність житла» від 20.05.2010 (а.с. 8), [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Також право власності на вказане житлове приміщення зареєстроване Комунальним підприємством «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 25.06.2010, реєстраційний номер 30792897 (а.с. 10). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 18.02.2021 Управлінням економічного розвитку та інвестицій Іллінецької міської ради, у належній [PERSON] на праві власності квартирі [ADDRESS] , крім неї, зареєстровані також відповідачі [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] (а.с. 12). Згідно рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 02.10.2018 у справі № 131/993/18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 11). Відповідно до статті 41 Конституції України,- кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач не довів. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Відповідно Акту обстеження на предмет проживання від 18.02.2021 (а.с.13) громадянин [PERSON] , 1978 року народження зареєстрований за адресою: кв. [ADDRESS] , але не проживає більше двох років. Також виявлено, що [PERSON] і [PERSON] зареєстровані за адресою: кв. [ADDRESS] , не проживають за даною адресою більше десяти років. Відповідно ст. 391 ЦК України- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що реєстрація відповідача у житловому будинку, який належить позивачеві, порушує права останнього, оскільки перешкоджає здійсненню права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. Оскільки [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] не проживають без поважних причин за адресою реєстрації, то суд вважає можливим визнати останніх такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] . Судові витрати залишити за позивачем. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачами при розгляді даної справи суду надано не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved