Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до ТОВ «Сінтезпродсервіс» про розірвання договору оренди землі. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 01.07.2009р. між Позивачкою та ТОВ «Сінтезпродсервіс» укладений Договір оренди землі, який зареєстрований у Марїнському відділі ДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від від 04.08.2009р. за №4АА 011773-040916300091 відповідно якого на користь ТОВ «Сінтезпродсервіс» була передана в орендне користування земельна ділянка загальною площею 13,89га, згідно з Державним актом серія ЯГ №726721, виданим 06.11.2007р., кадастровий номер земельної ділянки 1423387400:08:000:0126 та 1423387400:08:000:0127. Умовами зазначеного договору оренди земельної ділянки передбачено зобовязання ТОВ «Сінтезпродсервіс» здійснювати внесення орендної плати в строки встановлені Договором, яке Відповідачем у добровільному порядку не виконуються, що собою є порушення умов Договору оренди земельної ділянки. З підстав не виконання Відповідачем обовязків, передбачених договором, Позивачка просить суд достроково розірвати Договір оренди земельної ділянки. Представник Відповідача ТОВ «Сінтезпродсервіс» [PERSON] заперечував проти задоволення позову посилаючись на ту обставину, що орендна плата хоч і з запізненням була сплачена Позивачці, та собою не є систематичною несплатою орендної плати у розумінні п.«д» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України, та не є підставою для розірвання Договору оренди земельної ділянки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 01.07.2009р. між Позивачкою та ТОВ «Сінтезпродсервіс» укладений Договір оренди землі, який зареєстрований у Марїнському відділі ДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.08.2009р. за №4АА 011773-040916300091 відповідно якого на користь ТОВ «Сінтезпродсервіс» була передана в орендне користування земельна ділянка загальною площею 13,89га, згідно з Державним актом серія ЯГ №726721, виданим 06.11.2007р., кадастровий номер земельної ділянки 1423387400:08:000:0126 та 1423387400:08:000:0127. Статтею 21 ЗУ «Про оренду землі» встановлено що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Пунктом 4.3 вищезазначеного Договору оренди земельної ділянки, орендна плата вноситься щорічно грошима до 15 грудня поточного року. Пунктом 9.4. Договору оренди земельної ділянки встановлено зобовязання ТОВ «Сінтезпродсервіс», як Орендаря, своєчасно сплачувати орендну плату, тобто до 15 грудня поточного року. За поясненнями Позивачки гранична дата сплати орендного платежу цілеспрямовано була встановлена саме до 15 грудня поточного року з причини єдиного отримання доходу взимку саме від передачі в орендне користування Відповідачу спірної земельної ділянки. Прострочення здійснення виплати орендної плати призвело до скрутного фінансового становища Позивачки взимку та на весні, що собою є негативними наслідками невиконання Відповідачем обов'язків, передбачених умовами договору. Представником Відповідача в судовому засіданні зазначено, що орендна плата хоч і з простроченням була сплачена Позивачці на весні наступного року за поточним роком орендного користування, що собою є виконання договірних зобовязань, та не є собою підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, та за прострочення здійснення орендного платежу Відповідач готовий сплатити Позивачці штрафні санкції. Про здійснення Відповідачем орендної плати, з простроченням встановленого договором строку, представник Позивачки не заперечував та звернув увагу суду, що орендна плата була сплачена ТОВ «Сінтезпродсервіс» лише після звернення Позивачкою до Відповідача та до суду з письмовими вимогами про розірвання договору оренди земельної ділянки. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач при зверненні із зазначеним позовом посилався на власні зібрані докази, а саме на умови оренди землі. Відповідач на підтвердження своїх заперечень жодних доказів ані до попереднього, ані на попередньому засіданні суду не надав. Відповідач не скористався своїм правом надсилання своїх заперечень або інших доказів по справі факсом або іншим способом звязку з антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей. Також суду відповідачем не було надано письмових заперечень на позов з посиланням із спростування тверджень позивача. Отже, суд вважає за можливе розглядати справу за лише за наявними у справі матеріалами. Суд дійшов висновку, що з боку ТОВ «Сінтезпродсервіс» відбулося порушення виконання обовязків встановлених Договором оренди земельної ділянки, а саме не виконання п.9.4 Договору відповідно якого Відповідач зобовязаний своєчасно сплачувати орендну плату в строки передбачені п.4.3 Договору, а саме до 15 грудня поточного року. Також судом встановлено, що всупереч умов Договору оренди земельної ділянки, ТОВ «Сінтезпродсервіс» ігнорувало прохання Позивачки своєчасно виконати перед нею грошові зобовязання, які були виконані Відповідачем лише після звернення Позивачкою до Відповідача з листом про розірвання Договору та звернення до суду з позовом про розірвання Договору оренди земельної ділянки. Відповідно до п.1. ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори. У розумінні ст.509 ЦК України зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на положення норм Цивільного кодексу України, Відповідач ТОВ «Сінтезпродсервіс» шляхом прострочення виконання грошового зобовязання, встановленого умовами Договору оренди земельної ділянки, свідомо порушив вимоги статті 11, статті 509, статті 525, статті 526 Цивільного кодексу України та положення ст.21 ЗУ «Про оренду землі», що собою є недопустимим під час виконання договірних зобовязань. Статтею 32 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Також відповідно до ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. За приписами ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved