Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Заява мотивована тим, що [INFO] помер [PERSON] , з яким вона у період з 22 лютого 2004 року по 29 вересня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, а з 2013 року проживала однією сім`єю, як чоловік та жінка, без шлюбу, була пов`язана спільним побутом та мала взаємні права й обов`язки.\~ [PERSON] був військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , брав безпосередню участь в Антитерористичній операції, мав статус ветерана війни учасника бойових дій, помер у військовому шпиталі міста Маріуполя Донецької області внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби. Вказуючи, що вона є членом сім`ї військовослужбовця, учасника бойових дій, який помер внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, встановлення факту їй необхідно для набуття статусу особи, на яку поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», просила встановити факт проживання з [PERSON] однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з 2013 року до дня його смерті [INFO] . Заявник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали із викладених у ній підстав та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації у судовому засіданні пояснила, що встановлення факту проживання заявника із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу не матиме юридичного значення і не буде підставою для набуття заявником статусу члена сім`ї військовослужбовця, який загинув під час захисту Батьківщини, оскільки такий статус відповідно до закону може бути надано виключно одному з подружжя, який не одружився вдруге. Представник заінтересованої особи Волинський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а. с. 86 на звороті), про причини неявки суд не повідомляв, клопотань не подавав. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши всебічно, повно і об`єктивно обставини справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, пункту 5\~частини першої\~статті 315\~ЦПК України суд\~розглядає в\~порядку окремого\~провадження справи\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення,\~зокрема,\~й справи\~про встановлення\~факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до частини другої\~статті 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З наведеного слідує, що у судовому порядку встановлюються виключно такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав заявника та за умови, що діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 22 лютого 2004 року, який 29 вересня 2009 року розірвано (а. с. 9, 79). [INFO] у них народилася дочка [PERSON] (а. с. 10). Згідно з довідкою військової частини [NUMBER] № 350/486/1/66 від 05 лютого 2015 року [PERSON] у період з 07 жовтня 2014 року по 04 грудня 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції у селах Олексіївка та Зелене Поле Донецької області (а. с. 11). 01 травня 2015 року [PERSON] видано посвідчення серії [NUMBER] , що дає право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а. с. 12) . [INFO] [PERSON] помер (а. с. 13). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 2032 від 01 жовтня 2020 року [PERSON] , який був зареєстрований у військовій частині [NUMBER] , помер у військовому шпиталі міста Маріуполя Донецької області (а. с. 14). Витягом з протоколу № 183 від 30 липня 2021 року засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця встановлено, що захворювання та причина смерті старшого сержанта [PERSON] , 1982 року народження, є такими, що пов`язані із захистом Батьківщини (а. с. 80). Згідно з довідками Луківської селищної ради Волинської області № 133 та № 134 від 14 січня 2021 року [PERSON] був зареєстрований за адресою військової частини [NUMBER] до дня своєї смерті, проте фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , разом із дочкою [PERSON] та колишньою дружиною заявником [PERSON] (а. с. 50, 51). Довідкою Управління соціального захисту населення Ковельської районної державної адміністрації підтверджується перебування [PERSON] на обліку у Єдиному державному реєстрі пільговиків як учасника бойових дій з 03 липня 2015 року по 29 вересня 2020 року (а. с. 52). Відповідно до рахунків за електроенергію за вказаний період за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] користувалася пільгами учасника бойових дій (а. с. 24-46). Факт проживання заявника з [PERSON] однією сім`єю, а саме: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків, через декілька років після розірвання шлюбу і по день смерті останнього підтвердили допитані під час судового розгляду справи свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином матеріали справи містять належні докази на підтвердження спільного проживання заявника [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] . Статтями 318, 319 ЦПК України для заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, та судового рішення у такій категорії справ встановлено вимогу про зазначення мети встановлення факту юридичного значення у разі його встановлення для заявника. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , заявник зазначала, що встановлення такого факту їй потрібно для набуття статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця на підставі пункту 1 статті 10 Закону України\~«Про статус\~ветеранів війни,\~гарантії їх\~соціального захисту» та отримання відповідних пільг для такої категорії осіб. Частиною п`ятою статті 17\~Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46\~Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Закон України\~«Про статус\~ветеранів війни,\~гарантії їх\~соціального захисту» (далі Закон) спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я (стаття 1 Закону). Статтею 10\~вказаного Закону визначено осіб, на яких поширюється чинність цього Закону. Так, до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать, зокрема, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні (пункт 1 частини першої статті 10 Закону). За змістом частин другої та четвертої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно із частиною першою\~статті 36\~цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства (стаття 27 СК України). Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Аналіз наведених положень законодавства дає обґрунтовані та достатні підстави для висновку, що право на оформлення статусу члена сім`ї померлого військовослужбовця та отримання відповідних пільг має виключно один з подружжя чоловік або дружина, які на день смерті того з них, хто був військовослужбовцем, перебували у зареєстрованому шлюбі, і після цього не одружився (не одружилася) вдруге. Таким чином встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не може мати юридичного значення для набуття заявником статусу члена сім`ї померлого військовослужбовця відповідно до положень статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки на день смерті [PERSON] заявник з ним у шлюбі не перебувала, а встановлення такого факту не є підставою для виникнення у заявника прав одного з подружжя. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 березня 2021 року у справі № 1840/2940/18, зазначивши, що «встановлення рішенням суду факту спільного проживання позивача та загиблого військовослужбовця може впливати на виникнення та припинення окремих цивільних прав та обов`язків, однак не створює підстав для набуття позивачем статусу члена його сім`ї». За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, виходячи із заявленої заявником мети встановлення факту, враховуючи, що представлені заявником докази на підтвердження спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] хоча й в розумінні статей 77-80 ЦПК України\~є належними та допустимими, однак не мають правового значення для розгляду цієї справи, оскільки встановлення такого факту не матиме юридичних наслідків для набуття заявником статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] без шлюбу не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed