Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на гараж № [NUMBER] сектор ІІІ, розташований за адресою: [ADDRESS] , гаражний масив « [INFO] », вказуючи, що рішенням виконавчого комітету Ізяславської міської ради Хмельницької області від 24.02.1994 № 30 їй виділено земельну ділянку для будівництва гаража, на якій вона збудувала гараж, однак, у зв`язку зі зміщенням нумерації, йому було присвоєно порядковий № 184 у секторі ІІІ. Також на вказаний гараж [PERSON] виготовила технічний паспорт. У червні 2021 року позивач звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області з питанням реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, проте їй відмовлено у здійсненні реєстраційної дії у зв`язку з відсутністю документів, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому [PERSON] змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудований гараж за № [NUMBER] , що в секторі ІІІ гаражного масиву «Автомотолюбитель» по [ADDRESS] , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 6822110100:01:006:0671. Ухвалою суду від 22.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. В подальшому, після надання можливості сторонам по справі надати суду відзив, відповідь на відзив та заперечення, письмові пояснення щодо даного позову, документів на підтвердження своїх вимог та заперечень, ухвалою суду від 12.11.2021 закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Від Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їхнього представника та позовні вимоги підтримують в повному обсязі. З`ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії витягу із рішення виконавчого комітету Ізяславської міської ради народних депутатів Хмельницької області від 24.02.1994 № 30 «Про виділення земельної ділянки під будівництво гаража № [NUMBER] » вирішено виділити земельну ділянку під будівництво гаража № [NUMBER] в районі гаражного масиву «Автомотолюбитель» гр. [PERSON] . Згідно рішення сімнадцятої сесії Ізяславської міської ради сьомого скликання № 4 від 11.11.2016 року «Про присвоєння вулицям та провулкам м. Ізяслав імен загиблих учасників антитерористичної операції (АТО)» вирішено перейменувати [ADDRESS] . Рішенням 32\~сесії Ізяславської\~міської ради\~7\~скликання від\~14.12.2017\~«Про затвердження\~технічної документації\~із землеустрою»\~вирішено затвердити\~технічну документацію\~із землеустрою\~щодо встановлення\~меж земельної\~ділянки в\~натурі (на\~місцевості)\~гр.\~ [PERSON] \~по [ADDRESS] ,гаражний масив\~« [INFO] » гараж\~№ [NUMBER] ,\~сектор ІІІ\~у м.\~Ізяслав.\~Передано у\~приватну власність\~гр.\~ [PERSON] \~земельну ділянку\~площею 0,0045\~га для\~будівництва індивідуальних\~гаражів по\~ [ADDRESS] ,гаражний масив « [INFO] » гараж № [NUMBER] , сектор ІІІ у м. Ізяслав. Кадастровий номер земельної ділянки 6822110100:01:006:0671. Згідно довідки КП «Ізяславське міське бюро технічної інвентаризації» від 01.10.2021 №315, [PERSON] на вказаній земельній ділянці збудовано гараж, проте державна реєстрація права власності на гараж № [NUMBER] , сектор ІІІ, який розміщений в гаражному масиві « [INFO] » по [ADDRESS] до 01.01.2013 не проводилась. Довідкою КП «Ізяславське міське бюро технічної інвентаризації» від 01.10.2021 № 316 підтверджено, що правовстановлюючі документи на вищевказаний об`єкт нерухомого майна відсутні. Також, позивачем отримано технічний паспорт на гараж № [NUMBER] , [ADDRESS] , виготовлений КП «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» Проте [PERSON] не може здійснити реєстраційні дії щодо права власності на вказаний гараж, оскільки нею належним чином не оформлено початок будівництва, також відсутній документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області Скоць Н. П. № 58622944 від 08 червня 2021 року відмовлено у державній реєстрації права власності за позивачем на вищевказане нерухоме майно у зв`язку з відсутністю документів, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Разом з тим, відповідно до звіту про проведення технічного огляду гаражу від 26.08.2021, складеного експертом Чілій А. І. (кваліфікаційний сертифікат серії АЕ №000755 від 19.09.2012 року), гараж № [NUMBER] , сектор ІІІ, який розташований за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , відповідає вимогам державних будівельних норм. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За змістом ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй введена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Частиною 5 вищевказаної статті передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Стаття 381 ЦК України дає юридичне визначення садиби як об`єкта права власності, яке є земельною ділянкою разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. Таким чином до складу садиби належать не лише житловий будинок (або його частина) і земельна ділянка, на якій він розташований, а й господарсько-побутові будівлі (які забезпечують власника необхідними для проживання засобами благоустрою, наприклад, сарай, гараж, санвузол та ін.) та комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), а також багаторічні насадження. Статтею 186 ЦК України дано визначення головної речі і приналежності. Відповідно, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст. 331 ЦК України визначені загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, та не регулює правовий режим самочинного будівництва. Відповідно до положень цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно з ч. 2 вищевказаної статті ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду, він приймається в експлуатацію згідно з цим порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкту. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року встановлено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно має бути визнане за позивачем, оскільки вона являється власником земельної ділянки, на якій зведено нею гараж, останній збудовано з дотриманням будівельно-технічних норм і правил, без порушень нормативних документів, діючих у галузі будівництва, при цьому не порушуються права та законні інтереси інших осіб. На підставі\~ст.ст.\~317,\~319,\~331,\~375,\~376 ЦК України,

Outcome: approved