Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилалася на те, що з 12 жовтня 2012 року по даний час перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них 04 квітня 2014 року народилося донька Діана. Шлюб між ними виявився невдалим. Більше двох років в них виникають сварки, конфлікти, непорозуміння, чоловік наносив їй побої, ображав і принижував, що й призвело до розпаду сімї. Переконана що збереження сімї, яка існує лише формально неможливе, підтримувати такі стосунки не бажає, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. При цьому доповнила, що подружнє життя в них з відповідачем не складалося з самого початку. Відповідач не забезпечував сімю матеріально, влаштовував сварки, ображав і принижував її, наносив їй побої. На її неодноразові прохання змінити свою поведінку і відношення до сімї не реагував. У звязку з вказаними обставинами в серпні місяці вони припинили подружні відносини і проживають орремо, вона з дітьми проживає в придбаному нею ще до одруження будинку, а відповідач перейшов проживати до своїх батьків, де й проживає в даний час. Так як вона перекона що сімя їх не може бути збережена, оскільки вона не має наміру більше терпіти образи, приниження і побої чоловіка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON], який про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, жодної заяви суду не подав. Позивач наполягає на вирішенні справи в даному судовому засіданні. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 12 жовтня 2012 року зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії 1 ИД № 090842, видане 12 жовтня 2012 року Супранівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області. Від спільного проживання в них 04 квітня 2014 року народилася донька Діана, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1 ИД № 185178, виданим виконкомом Супранівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області 10 квітня 2014 року. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом встановлено, що відносини між сторонами не склалися. В період спільного проживання виникали сварки, конфлікти, що й призвело до розпаду даної сімї . Близько місяця сторони проживають окремо. Позивач наполягає на розірвані шлюбу. Відповідач, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи про розірвання шлюбу, в судові засідання не зявлявся, що є свідченням того, що дана сімя його не цікавить, а тому суд вважає, що подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сімю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено.

Outcome: approved