Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом, згідно із яким [INFO] року помер дід позивача [PERSON], який згідно заповіту від 04.04.2008 року зареєстрованого в реєстрі за № 204, заповів позивачу житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Заповіт не змінено і не скасовано. До осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України немає. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Нотаріально оформити прийняття спадщини позивач [PERSON] позбавлена можливості, оскільки у визначені законодавством строки для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори у зв'язку з браком коштів, необізнаністю з чинним законодавством, і довести поважність причин пропуску шестимісячного строку не в змозі, тому змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] Оратівського районного суду Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON], який помер [INFO] року. Справу просить розглянути без її участі. Представник відповідача Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Сербіна Т.В., будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про слухання справи без її участі. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.09.2010 року [PERSON] помер [INFO] року в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 23.03.2011 року власником будинку по [ADDRESS] Оратівського району Вінницької області є [PERSON]. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17161390 від 21.12.2007 року власником житлового будинку по [ADDRESS] Оратівського району Вінницької області на підставі договору купівлі-продажу є [PERSON]. Згідно із заповітом від 04.04.2008 року посвідченого секретарем Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 84 [PERSON] заповів житловий будинок з погосподарськими спорудами по [ADDRESS] [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.09.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.09.2011 року. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON]. Відповідно до довідки № 919 від 03.11.2017 року виданої Новоживотівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, про те що в погосподарській книзі виконавчого комітету Новоживотівської сільської ради №37 за 2006-2010 роки, особовий рахунок [NUMBER], помер [PERSON], який народився [INFO] року в с. Осична Оратівського району Вінницької області на день смерті [INFO] року був зареєстрований і проживав в [ADDRESS]. На день смерті спадкодавця за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: [PERSON] - дружина, [INFO]. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи на засадах змагальності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує думку позивача, який просить судові витрати покласти на нього та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі ст.ст. 16, 346,1216, 1218, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved