Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер її дядько [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт згідно якого все майно заповів позивачу. Відповідачі у справі, є рідними сестрами померлого та на спадкове майно не претендують. Строк для прийняття спадщини вона пропустила через юридичну необізнаність та впровадження карантинних обмежень по Україні. Отже строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено нею з поважних причин. Посилаючись на приписи ст. 1272 ЦК України просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за померлим[PERSON]. тривалістю 2 місяці. В підготовче судове засідання позивач не з`явися, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. У підготовче судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, подавши заяву у якій повністю визнають позов [PERSON] та просять розглянути справу у їх відсутності. Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт від 14.02.2000 року, згідно якого все своє майно заповів [PERSON] (а.с.9). 09.05.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с.7). Згідно довідки ВК Хустської міської ради від [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований в будинку [ADDRESS] . З ним до дня смерті за вказаною адресою проживали: сестра [PERSON] , сестра [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За правилами статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Встановлено, що позивач [PERSON] не проживала разом з спадкодавцем на момент смерті.Суд бере до уваги твердження позивача про те, що через юридичну необізнаність та введення карантинних обмежень вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане свідчить про наявність поважних причин пропуску позивачем шестимісячного строку для подання вказаної заяви. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що пропуск строку для прийняття спадщини є незначним, а теж те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями другої черги за законом та прийняли спадщину за померлим, визнали позов повністю, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачами, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача. За таких обставин,

Outcome: approved