Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що 6 вересня 2010 року померла [PERSON], 20 грудня 2014 року помер [PERSON], після смерті яких відкрилася спадщина на житловий будинок № 2 по вул. Партизанській в с. Плоске Носівського району Чернігівської області. Вона (позивач) прийняла спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], але отримати свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в нотаріальній конторі не може, в звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 2 по вул. Партизанській в с. Плоске Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, її представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила розгляд справи провести без її участі та участі позивача. В судове засідання представник Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти розгляду справи без участі їх представника. Суд розглядає справу в відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 2 по вул. Партизанській в с. Плоске Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідками виконавчого комітету Плосківської сільської ради (а.с. 16; 18). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку № 2 по вул. Партизанській в с. Плоске Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору. 6 вересня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя склала заповіт, яким належну їй частину спадкового житлового будинку, а також все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 7). Відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач, як особа визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] З копії спадкової справи № 31/2011 до майна померлої [PERSON] (а.с. 23-35) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті останньої, отримали свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та грошові заощадження по 1/2 частині за кожним. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/4 частині житлового будинку № 2 по вул. Партизанській в с. Плоске Носівського району Чернігівської області. 20 грудня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя склав заповіт, яким належну йому частину спадкового житлового будинку, а також все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповів [PERSON], що підтверджується його копією (а.с. 43). Відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач, як особа визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] З копії спадкової справи № 40/2015 до майна померлого [PERSON] (а.с. 37-42) вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті останнього. Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] 3/4 частини житлового будинку № 2 по вул. Партизанській в с. Плоске Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок з тих мотивів, що в матеріалах справи відсутні документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори № 104/02-31 від 22 липня 2015 року (а.с. 14). З матеріалів справи вбачається, що на будинок № 2 по вул. Партизанській в с. Плоске Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 11-13). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved