Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON], третя особа: Ужгородський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання відповідача таким, що втратив право його користування та зняття з реєстрації місця проживання. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 28.11.2013 року [PERSON] передав у власність (продав), а [PERSON] купила двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28.11.2013 року, номер запису про право власності 3588531. Вказує, що відповідач не знятий з реєстрації у даній квартирі, як такий, що не набув права користування нею, оскільки у нього право власності на квартиру припинилося, чим суттєво перешкоджає [PERSON] володіти, користуватись та розпоряджатися власним житлом. Зазначає, що відповідач фактично не проживає за адресою [ADDRESS], більше шести місяців, що є підставою в силу ст. 72 Житлового кодексу Української РСР для визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. На підставі ст. 391 ЦК України просить суд усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право його користування та зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилася, однак, подала суду заяву від 20.05.2015 року б/н про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, водночас, подав заяву від 18.05.2015 року б/н, в якій просить зняти його з реєстрації та не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] Третя особа участь уповноваженого представника не забезпечила, що не є перешкодою для розгляду справи, враховуючи положення ч. 3 ст. 36 ЦПК України, за якою якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї. Враховуючи вказані заяви учасників судового процесу справа розглянув в порядку ст. ст. 158, 169 ЦПК України за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши забрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що 28 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є квартира, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. ). Державна реєстрація права власності на квартиру підтверджена долученим до справи витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, сформованого 28.11.2013 року приватним нотаріусом Лукеча А.П., індексний номер витягу 13614536, номер запису про право власності 3588531. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. При цьому, ст. 382 визначає житло об'єктом права власності. Судом встановлено, що місце проживання відповідача зареєстровано 22.12.2009 року за адресою: [ADDRESS], про що свідчить 11 сторінка паспорта [PERSON] серії [NUMBER], виданого 16.05.2014 року Ужгородським РВ ГУДМС України в Закарпатській області. Права власника квартири визначені нормами ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє його право на користування цією квартирою. За ст. 71 Житлового кодексу Української РСР право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті даної статті. Згідно з актом перевірки паспортного режиму від 16.03.2015 р. зареєстрований у [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2013 року. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 Житлового кодексу Української РСР). Враховуючи зміну власника квартири, перехід прав і обов'язків до нового власника, у попереднього власника припинились права стосовно спірної квартири, а також похідне право користування нею. Відтак, позов у частині вимого про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання відповідача таким, що втратив право його користування, підлягає задоволенню. Разом з тим, вимога про зняття відповідача з реєстрації місця проживання відповідачем не може бути реалізована, оскільки відноситься до компетенції управлінь, відділів (секторів) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (п. 1.3. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів). Враховуючи, що до участі у справі Ужгородський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області залучений третьою особою, вищенаведена вимога позивача про зняття з реєстрації не може бути задоволена судом, оскільки цивільне процесуальне законодавство не передбачає можливості зобов'язання до вчинення певних дій третьої особи у справі. Водночас, за приписами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved