Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним її брата [PERSON], який постійно проживає з сім'єю заявниці, посилаючись на те, що останній є інвалідом ІІ групи (захворювання з дитинства) з діагнозом: оліфгофренія в стадії імбецильності, у зв'язку з цим він не здатен усвідомлювати значення своїх дій, та не може керувати своїми діями. Брат заявниці знаходиться на обліку в Татарбунарській ЦРЛ Одеської області з приводу вказаного діагнозу, є інвалідом з дитинства. Батьки їх померли, тому заявниця є єдиною рідною людиною для брата та постійно опікується та доглядає його. Визнання брата недієздатним їй потрібно для оформлення над ним опіки. Заявниця в судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, вимоги заяви про визнання [PERSON] недієздатним підтримала. Представник Татарбунарської міської ради надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, проти вимог заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню. Із акту за №265 від 28.05.2014 року комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи (а.с.27-30) вбачається, що [PERSON] хворіє хронічним стійким психічним розладом у вигляді деменції, внаслідок епілепсії, в зв'язку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує призначення опіки. Із копії висновку №94 лікарської комісії від 17.02.2014 року (а.с.4) вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, потребує постійного стороннього догляду. Відповідно копії довідки серії А-68 №087754 (а.с.5) комісії МСЕК, [PERSON] призначена ІІ група інвалідності безстроково. Як видно із висновку органу опіки та піклування Татарбунарської міської ради Одеської області (а.с.11) даний орган вважає за доцільне призначити опікуном над недієздатним [PERSON] [PERSON]. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Стаття 41 ч.1 ЦК України передбачає, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], а тому має право відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України подати заяву про визнання його недієздатним. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] недієздатною особою в зв'язку зі стійким психічним розладом здоров'я, що підтверджено в судовому засіданні медичними довідками та висновком комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи. В судовому засіданні встановлено, що визнання брата заявниці недієздатним їй потрібно для оформлення над ним опіки. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України, рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною є підставою для призначення органом опіки та піклування недієздатній фізичній особі опікуна. Таким чином, є всі підстави для встановлення над [PERSON] опіки. Заявниця відповідно до ст.63 ЦК України в повному обсязі відповідає вимогам, які пред'являються до опікуна. Вона має повну цивільну дієздатність, бажає бути опікуном, перебуває в близьких родинних стосунках з підопічним і з урахуванням стосунків з останнім може виконувати обов'язки опікуна, діючи в інтересах свого брата. На підставі викладеного,

Outcome: approved