Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Чернівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул.Кобилянської, буд. 40 в с. Чернів Рогатинського району Івано-Франківської області, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Позов обгрунтований тим, що мати позивача [PERSON] постійно проживала та була власником домоволодіння по вул.Кобилянської, буд. 40 в с. Чернів Рогатинського району Івано-Франківської області. У звязку із смертю [PERSON] 08 вересня 2001 року відкрилася спадщина до складу якої входить дане домоволодіння. За життя вона склала заповіт у відповідності до якого все своє майно заповіла позивачу по справі [PERSON] Вона, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині\~немає. Через те, що правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених в позовній заяві , просила задовольнити. Представник Чернівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області сільський голова [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідно до вимог ст.27 ЦПК Україниучасть у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що господарство за адресою: вул.О. Кобилянської, буд.40 в с. Чернів Рогатинського району Івано-Франківської області відносилось до суспільної групи «двір колгоспника». Згідно записів з погосподарської книги станом на 01 липня 1990 року в господарстві була зареєстрована лише [PERSON] , яка проживала до дня смерті у вказаному домоволодінні (а.с.10). Відповідно до заповіту, посвідченого 15 березня 1993 року у виконавчому комітеті Чернівської сільської ради секретарем виконавчого комітету сільської ради [PERSON], [PERSON] все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося заповіла позивачу по справі [PERSON] (а.с.9). Встановлено, що в зв'язку зі смертю 08 вересня 2001 року [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с.8). Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року , а тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно постанови державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори в Івано-Франківській області [PERSON], про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 322/02-31 від 01 березня 2017 року вбачається, що позивач по справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно спадкодавця , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Однак вказаною постановою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: вул.О. Кобилянської , 40 в с.Чернів Рогатинського району Івано-Франківської області, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок ( а.с.13). \~\~\~Із технічного паспорта на\~\~індивідуальний\~\~житловий\~\~будинок, виданого на ім`я [PERSON] та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 20 лютого 2017 року за № 32 \~вбачається, що до складу домоволодіння входить: житловий будинок загальною площею 39,8 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., стайня площею 38,0 кв.м., стодола площею 20,4 кв.м. , погріб площею 16,6 кв. м. Загальна вартість домоволодіння становить 69\~087 грн. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась ( а.с.14, 15-18). Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , а тому є всі законні підстави для визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: вул.Кобилянської, 40 с. Чернів Рогатинського району Івано-Франківської області за [PERSON] , як спадкоємцем за заповітом , після смерті матері [PERSON]

Outcome: approved