Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факел» про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, в якому просила виділити їй в натурі, в окремий об`єкт нерухомого майна, належну їй частину у спільній частковій власності, яка ставить 2/25 частки нерухомого майна цілісного майнового комплексу відокремленої ремонтно-будівельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS] , переобладнане в магазин приміщення контори літ.А-1, з добудовою, що складається з: нежитлових приміщень загальною площею -188.1 кв.м., зазначені в плані під номерами: коридор 1-1 площею 2.4 кв.м.; торговий зал 1-2 площею 106.5 кв.м.; коридору 1-3 площею 17.6 кв.м.; складу 1-4 площею 34.6 кв.м.; котельні 1-5 площею 10.1 кв.м.; вбиральні 1-6 площею 5.2 кв.м.; кабінету 1-7 площею 11.7 кв.м. та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в окрему одиницю, як самостійний об`єкт права власності на нерухоме майно, та визнати за нею право власності на це майно. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що згідно договорами купівлі продажу від 27 липня 2006 року та 21 листопада 2007 року вона придбала по 1/25 частині нежитлової будівлі за адресою [ADDRESS] . В 2007-2008 роках на підставі відповідних дозвільних документів, до вказаного приміщення здійснено добудову площею 41.2 кв.м. Вказує, що 2 частини приміщення та добудова до них утворюють одне приміщення, а саме колишнє приміщення контори, яке знаходиться на земельній ділянці площею 0.0480 га., придбаною мною на підставі посвідченого нотаріусом договору купівлі-продажу 22.11.2011 року в Хорольської міської ради Полтавської області, кадастровий номер [NUMBER] . Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомості 2/25 частини комплексу (нежитлові будівлі цілісногомайнового комплексу відокремленої ремонтно будівельної діляни ) нежитлова будівля контора «А-1» загальною площею 188.1 кв.м., в якій облаштовано магазин «А-1» та складається з: коридор 1-1 площею 2.4 кв.м.; торговий зал 1-2 площею 106.5 кв.м.; коридору 1-3 площею 17.6 кв.м.; складу 1-4 площею 34.6 кв.м.; котельні 1-5 площею 10.1 кв.м.; вбиральні 1-6 площею 5.2 кв.м.; кабінету 1-7 площею 11.7 кв.м. Згідно рішення Хорольської міської ради від 21.02.2012 року № 46 виділено приміщення магазину загальною площею 188.1 кв.м. з комплексу нерухомого майна за адресою [ADDRESS] як одне ціле, частка 1\\1. Присвоєно приміщенню магазину юридичну адресу - [ADDRESS] . Виходячи з того, що виділення майна в натурі дозволить їй як власнику повноцінно ним розпоряджатися, позивачка звернулася до суду і просить виділити їй належну частину у спільній частковій власності, яка ставить 2/25 частки нерухомого майна цілісного майнового комплексу відокремленої ремонтно-будівельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS] , переобладнане в магазин приміщення контори літ.А-1, з добудовою, що складається з: нежитлових приміщень загальною площею -188.1 кв.м., зазначені в плані під номерами: коридор 1-1 площею 2.4 кв.м.; торговий зал 1-2 площею 106.5 кв.м.; коридору 1-3 площею 17.6 кв.м.; складу 1-4 площею 34.6 кв.м.; котельні 1-5 площею 10.1 кв.м.; вбиральні 1-6 площею 5.2 кв.м.; кабінету 1-7 площею 11.7 кв.м. та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в окрему одиницю, як самостійний об`єкт права власності на нерухоме майно.Припинити право спільної часткової власності на 2/25 частки нежитлових будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності на нерухоме майно (нежитлову будівлю) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею -188.1 кв.м., зазначені в плані під номерами: коридор 1-1 площею 2.4 кв.м.; торговий зал 1-2 площею 106.5 кв.м.; коридору 1-3 площею 17.6 кв.м.; складу 1-4 площею 34.6 кв.м.; котельні 1-5 площею 10.1 кв.м.; вбиральні 1-6 площею 5.2 кв.м.; кабінету 1-7 площею 11.7 кв.м. 5. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач в поданій суду письмовій заяві просила суд розглянути справу у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити повністю. Представник відповідача в поданій суду письмовій заяві позов визнав, клопотав розглянути справу у його відсутність. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачами пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідно до ст. 317 ЦК України, право власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 321 ЦК Українизакріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбаченийст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст. 356 ЦК Українияк власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно дост. 358 ЦК Україниправо спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Таким чином, встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них. Так, відповідно до ч. 1ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 27 липня 2006 року на підставі договору купівлі -продажу посвідченим приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Рибкою К.О. придбала, у відповідача нерухоме майно, а саме 1/25 частину нежитлової будівлі цілісного майнового комплексу відокремленої ремонтно-будівельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (приміщення контори), що складається 1-6 кабінет площею 21.3 кв.м.; 1-7 коридор площею 4.4. кв.м.; 1-8 коридор площею 10.7 кв.м.; 1-9 архів площею 16.0 кв.м.; 1-10 прорабська площею 22.3 кв.м., загальною площею 74.7 кв. м. Крім того 21 листопада 2007 року позивачка придбала у відповідача на підставі договору купівлі -продажу посвідченим приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Рибкою К.О. нерухоме майно, а саме 1/25 частину нежитлової будівлі цілісного майнового комплексу відокремленої ремонтно-будівельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (приміщення контори), що складається 1-1 коридор площею 21.3 кв.м.; 1-2 кабінет площею 12.1 кв.м.; 1-3 кабінет площею 12.4 кв.м.; 1-4 бухгалтерія площею 12.5 кв.м.; 1-5 бухгалтерія площею 13.9 кв.м., загальною площею 72.2. кв.м. В 2007-2008 роках на підставі рішення Хорольської міської ради Полтавської області № 158 від 15.04.2008 року позивачкою здійснено добудову до приміщення контори площею 41.2 кв.м. Судом встановлено, що 2 частини приміщення та добудова до них утворюють одне приміщення, а саме колишнє приміщення контори, яке знаходиться на земельній ділянці площею 0.0480 га., придбаною мною на підставі посвідченого нотаріусом договору купівлі-продажу 22.11.2011 року в Хорольської міської ради Полтавської області, кадастровий номер [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомості 2/25 частини комплексу (нежитлові будівлі цілісногомайнового комплексу відокремленої ремонтно будівельної діляни ) нежитлова будівля контора «А-1» загальною площею 188.1 кв.м., в якій облаштовано магазин «А-1» та складається з: коридор 1-1 площею 2.4 кв.м.; торговий зал 1-2 площею 106.5 кв.м.; коридору 1-3 площею 17.6 кв.м.; складу 1-4 площею 34.6 кв.м.; котельні 1-5 площею 10.1 кв.м.; вбиральні 1-6 площею 5.2 кв.м.; кабінету 1-7 площею 11.7 кв.м. Згідно рішення Хорольської міської ради від 21.02.2012 року № 46 виділено приміщення магазину загальною площею 188.1 кв.м. з комплексу нерухомого майна за адресою [ADDRESS] як одне ціле, частка 1\\1. Присвоєно приміщенню магазину юридичну адресу - [ADDRESS] . Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved