Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 11 липня 2011 року між нею та [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продаж земельної ділянки площею 0,10 га, розташованої по [ADDRESS], цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, переданої у приватну власність відповідно до рішення 3 сесії 22 скликання Іллінецької міської ради Іллінецького району Вінницької області від 31 березня 1995 року, право на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ВН №000414. Сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору. В рахунок виконання укладеного договору, 11 липня 2011 року [PERSON] сплатила [PERSON] 5000 грн. вартості земельної ділянки. [PERSON] в свою чергу на виконання досягнутої домовленості надала [PERSON] розписку про отримання грошей в сумі 5000 грн., передала технічну документацію на земельну ділянку та державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №000414, при цьому через відсутність коштів зобов'язалася пізніше, до 01 грудня 2011 року, нотаріально посвідчити фактично укладений і виконаний сторонами в повному об'ємі договір купівлі-продажу. На даний час відповідач відмовляється оформити нотаріально договір купівлі-продажу. Крім того, їй на підставі договору дарування від 06 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за №330306, належить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по [ADDRESS]. Відповідно до ст.377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Тому вона просить суд встановити факт укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнати за нею право власності на майно, придбане за договором купівлі-продажу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву із проханням вирішити справу в його відсутність і задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів Правовідносини, що є предметом спору між сторонами по справі, регулюються цивільним законодавством України щодо та правових наслідків недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Зокрема, відповідно до ст.ст.220, 328 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним; у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що сторони 11 липня 2011 року дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу земельної ділянки ціною 5000 грн. На виконання такої взаємної домовленості добросовісний покупець [PERSON] передала продавцю [PERSON] обумовлену ними суму грошових коштів у розмірі 5000 гривень, взамін фактично отримала придбане майно. На даний час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються також і поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.4), копією паспорта громадянина України відповідача [PERSON] (а.с.5), розпискою [PERSON] про отримання від [PERSON] грошей в сумі 5000 грн. в рахунок придбаної земельної ділянки (а.с.6), копією техпаспорта на житловий будинок (а.с.7-9), копією державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №000414 (а.с.10), довідкою Іллінецької міської ради Вінницької області №428 від 3 лютого 2012 року про те, що [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає в [ADDRESS] і земельна ділянка площею 0,10 га знаходиться в [ADDRESS], цільове призначення землі для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.11). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає вимоги позивача доведеними, тому слід визнати дійсним факт укладення позивачем 11 липня 2011 року із відповідачем договору купівлі-продажу земельної ділянки, за позивачем слід визнати право власності на майно в порядку їх придбання за договором купівлі-продажу як за добросовісним набувачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved