Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом Макарівської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Щербан О.П. про визнання права власності на будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. За життя його її батько [PERSON] заповіт не склав, а тому єдиним спадкоємцем за законом вважає себе, оскільки на день смерті батька [PERSON] була зареєстрований в спірному будинку і тому вважається такою, що прийняла спадщину. Звернувшись до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Щербан О.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, так як при житті [PERSON] не зареєстрував право власності на будинок. У зв'язку з цим просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. У судове засідання позивач не з'явилася подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити. Представник Макарівської сільської ради Мукачівського району та третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Щербан О.П. в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.07.1984 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з укладенням шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.02.19971 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.01.2017 року батько позивача [PERSON] помер [INFO] року. Також встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.02.2017 року, мати позивача [PERSON] померла [INFO] року. Також встановлено, що брат позивача [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. З довідки № 268 від 04.04.2017 року, виданої виконкомом Макарівської сільської ради Мукачівського району вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року, був забудовником дворогосподарства, яке розташоване в [ADDRESS]. Згідно з довідки № 180 від 22.02.2017 року, виданої виконкомом Макарівської сільської ради Мукачівського району вбачається, що на день смерті [PERSON], який помер [INFO] року в домогосподарстві за адресою [ADDRESS], Мукачівський район, проживали та буди зареєстровані позивач [PERSON], 1951 року народження, - дочка та [PERSON], 1948 року народження, - зять. Зазначене свідчить про те, що позивач спадщину прийняла така належить їй з моменту відкриття. Відповідно до технічного паспорту на будинковолодіння за адресою [ADDRESS], від 10.06.2016 року, до складу останнього входить житловий будинок позначений під літ. «А.» (рік побудови - 1978 р.) та надвірні споруди. Після смерті батька [PERSON] позивач звернулася до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Щербан О.П. для оформлення документів на спадщину за законом на житловий будинок за адресою в [ADDRESS]. 27.03.2017 року приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Щербан О.П., розглянувши подані позивачем документи, відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом. Як роз'яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Як передбачено ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину зокрема якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як роз'яснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Враховуючи вищевикладене, із врахуванням того, що позивач прийняла спадщину на належне спадкодавцеві майно, інші спадкоємці відсутні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS], Закарпатська область, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved