Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі 166 560 грн. 50 коп., яка виникла в нього у зв`язку з несплатою ним аліментів. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, повторно в судове засідання не з`явився. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] . Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 березня 2017 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 22 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ від 01 червня 2017 року відкрито виконавче провадження №54048960 з примусового виконання виконавчого листа №761/6913/16-ц виданого 29 травня 2017 року Шевченківським районним судом м. Києві на підставі рішення цього ж суду від 21 березня 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини. 24 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про накладення на [PERSON] на користь стягувача штрафу в розмірі 62 220 грн. 29 коп. у зв`язку із виниклою за період понад три роки заборгованістю. Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по аліментах Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №54048960 за період з лютого 2018 року по 01 червня 2021 року відповідач аліменти не сплачує та станом на 01 червня 2021 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 228 780 грн. 79 коп. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти (правова позиція Верховного Суду в постанові від 24 лютого 2021 року в справі №234/17961/18). Згідно поданих суду розрахунків розмір неустойки (пені) за прострочення [PERSON] сплати аліментів становить 166 560 грн. 50 коп. та сумнівів у суду не викликає, який дорівнює різниці між сумою заборгованості (228 780 грн. 79 коп.) та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (62 220 грн. 29 коп.). Таким чином поданий позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved