Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Київський районний відділ державної виконавчої служби ГУЮ в місті Харкові про визнання особи такою, що втратила право на нерухомість та визнання права власності на квартиру. До початку судового розгляду позивачка змінила свої позовні вимоги та просила припинити виконання рішення суду про виселення шляхом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. До початку судового розгляду позивачка просила залишити вимоги про припинення виконання рішення суду про виселення шляхом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки такі вимоги підлягають розгляду в іншому порядку. Заяву про залишення цих вимог без розгляду було подано й відповідачем [PERSON] Ухвалою суду від 12.04.2018 року позовні вимоги про припинення виконання рішення суду про виселення шляхом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню були залишені без розгляду. В обґрунтування свого позову про визнання права власності на квартиру в остаточній редакції, позивачка [PERSON] зазначила, що 26.12.2008 між позивачем та [PERSON] було укладено договір комісії, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4447. В подальшому [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири від 16.07.2010, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 16.07.2010. Право власності за вказаним договором комісії в подальшому було набуто [PERSON], який звернувся до суду з вимогами щодо примусового виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] та знятгі її з реєстраційного обліку. 31 січня 2012 року апеляційний суд Харківської області постановив ухвалу за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] на рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2011 року № 2018/2-1323/11. якою апеляційну скаргу - відхилено, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2011 року залишено без змін. З 23.03.2017 року старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТ'УЮ в Харківській області [PERSON] направив [PERSON] вимогу виконавця щодо надання пояснень про причини невиконання рішення суду про виселення у добровільному порядку. Проте, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2016 року позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору комісії, укладеного 26 грудня 2008 між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4447, визнання недійсним договір купівлі-продажу квартири № 7, розташованої у будинку № 82 по вул. Сумській у місті Харкові який був укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 16 липня 2010 за реєстровим № 2406 та зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13 серпня 2010 року задоволені в повному обсязі і ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2017 року апеляційні скарги [PERSON] та [PERSON] відхилено, а рішення Київського районного суду м Харкова від 09 грудня 2016 року залишено без змін. Враховуючи, що на даний час сплинули три роки з часу набрання рішенням про виселення законної сили, відсутня можливість перегляду даного рішення за ново виявленими обставинами. Єдиним способом захисту права власності [PERSON] залишилося подання позову про визнання за нею права власності на вказану квартиру. Відповідач в судове засідання не зявився, надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечував з тих підстав, що [PERSON] оскаржив рішення та ухвалу у справі за позовом [PERSON] про визнання недійсним договору комісії, укладеного 26 грудня 2008 між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4447, визнання недійсним договір купівлі-продажу квартири № 7 у касаційному порядку. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договорів комісії та купівлі-продажу квартири. Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Так, 16 липня 2010 року [PERSON] продав [PERSON] квартиру [ADDRESS], про що між ними був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом ХМПО [PERSON] за реєстровим № 2406, Вказаний договір купівлі-продажу квартири був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 4030514. про що нотаріусом покупцю [PERSON] було видано Витяг з Державного реєстру правочинів від 16 липня 2010 року за № 8778626. 09 листопада 2011 року Київський районний суд м. Харкова ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору комісії та договору купівлі-продажу недійсним. 31 січня 2012 року апеляційний суд Харківської області постановив ухвалу за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] на рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2011 року № 2018/2-1323/11 якою апеляційну скаргу - відхилено, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2011 року залишено без змін. 26 квітня 2016 року [PERSON] звернулася в Київський районний суд м. Харкова із заявою про перегляд вищевказаного судового рішення за нововиявленими обставинами. 14 червня 2016 року за результатами розгляду заяви [PERSON] Київським районним судом м. Харкова була постановлена ухвала, якою заява [PERSON] про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2011 року за нововиявленими обставинами була залишена без задоволення Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 листопада 2016 року представника [PERSON] відхилено, ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 листопада 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. За результатами нового розгляду заяви [PERSON] про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, 08 червня 2017 року Київськийрайонний суд м. Харкова виніс ухвалу, якою відмовив у відкритті провадження за заявою [PERSON] про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON]. [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсними договорів комісії та купівлі- продажу. Крім того, згодом [PERSON] вдруге звернулася в суд із позовом до [PERSON]. [PERSON] про визнання договору комісії та договору купівлі-продажу недійсними. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2015 року в задоволенні цього позову [PERSON] також було відмовлено в повному обсязі. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2015, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2015 року клопотання [PERSON] задоволено, а провадження у цивільній справі за її позовом було зупинено до вирішення кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON] та [PERSON] у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 355 КК України. Однак, постановою Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року вказані вище ухвали судів нижчих інстанцій про зупинення провадження у цивільній справі були скасовані, а справа повернута до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 лютого 2016 року апеляційна скарга [PERSON] була відхилена, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2015 року залишене без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 березня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою [PERSON] в особі представника Шевченко Г'. М. на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 лютого 2016 року. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2016 року позвоні вимоги [PERSON] задоволено і вирішено: визнати недійсним договір комісії, укладений 26 грудня 2008 між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4447; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 7 розташованої у будинку № 82 по вул. Сумській у місті Харкові який був укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 16 липня 2010 за реєстровим № 2406 та зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13 серпня 2010 року. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2017 року апеляційні скарги [PERSON] та [PERSON] відхилено, а рішення Київського районного суду м Харкова від 09 грудня 2016 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договорів комісії та купівлі-продажу квартири. Отже на даний момент існує судове рішення, яке набрало законної сили про визнання недійсним договору комісії та договору купівлі-продажу спірної квартири, таким чином, оскільки згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не породжує юридичних насідків, має бути застосовна реституція, а сторони повернуті у попередній стан, тобто власником спірної квартири має бути визнана [PERSON] Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved