Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації, [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Відділ Держгеокадастру у Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №9953989 від 03.03.2006 року на право власності на земельну ділянку [PERSON] та визнання недійсним та скасування розпорядження «Про передачу у власність земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» від 31.10.2005 року №830/2005 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки №232 площею 1,86 га, яка розташована на території Рихтівської сільської ради. В обґрунтування\~\~вимог вказує, що на підставі рішення II сесії Рихтівської сільської ради народних депутатів XXIV скликання від 07 червня 2002 року, 04 червня 2003 року, [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 811948. Вказаний акт посвідчує право позивача на земельну ділянку площею 1,86 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Рихтівської сільської ради та зареєстрований в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 723. Передача у власність земельної ділянки, площею 1,86 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва була здійснена на підставі розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації Хмельницької області від 06.02.2004 р. № 150/2004 р. Листом Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області від 25.12.2013 р. № 4/1-4311 позивачу повідомлено, що на одну і ту ж земельну ділянку (площею 1,86 гектарів для ведення товарного, сільськогосподарського виробництва) видано два державних акта на право власності на землю, один - [PERSON], інший - [PERSON] (серія ЯА № 9539898 від 03.03.2006 р.). Таким чином, існує два правовстановлюючі документи, які засвідчують право власності позивача та право власності [PERSON] (Відповідача) на одну і ту ж земельну ділянку, площею 1,86 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Рихтівської сільської ради, чим порушені права позивача. В судовому засіданні позивач та її представник просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник проти позову заперечили. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] районної державної адміністрації, Рихтівської сільської ради, третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора про визнання недійсними актів з приватизації землі, а саме: визнати недійсним записи за №113, 114 щодо гр-н [PERSON] та [PERSON] у Додатку №1 до Державного акту колективної власності на землю серії ХМ №033 від 25 грудня 1995р.; сертифікати про право на земельну частку (пай) серії ХМ №0269435 від 17.02.1997р. виданий [PERSON] та серії ХМ №0376169 від 05.11.1997р. виданий [PERSON]; свідоцтво про право на спадщину за заповітом по спадковій справі №52/2003; розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 06.02.2004р. №150/2004; державний акт на право власності на землю серії Р2 № 811948; державний акт на право власності на землю серії ХМ №117644. В обґрунтування вимог вказує, що [PERSON] та її співмешканець, інвалід 1-ої групи [PERSON] прибули в с. Рихта та придбали житло в 1986 році. З квітня 1986р. по квітень 1987р. [PERSON] працювала техпрацівницею у місцевій школі, участі у колгоспному виробництві не приймала. В члени КСП «Єдність» не вступала. У список громадян-членів КСП «Єдність» [PERSON] та [PERSON] внесені кимось невідомим тому вониє фіктивними членами КСП, а тому, останні не мали права на участь у приватизації землі. В процесі приватизації земель КСП «Єдність» с. Рихта Камянець-Подільського району [PERSON] одержала сертифікат ХМ № 0269435 на земельну частку (пай), що мав реєстраційний номер 102 від 17.02.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів, а також спадковий сертифікат серії ХМ № 0376169 на земельну частку (пай), який був зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів за спадкодавцем [PERSON] під № 339 від 05.11.1997 року. На підставі сертифікатів відповідачці було видано державний акт серії Р 2 № 811948 про право власності на землю розміром 1,86 га та державний акт серії ХМ № 117644 на земельну ділянку розміром 2,80 га. Підставою для видачі першого державного акту стало рішення Рихтівської сільської ради № 10 від 07.06.2002 року, а другого державного акту розпорядження [PERSON] райдержадміністрації № 150/2004 від 06.02.2004 року. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не були членами КСП «Єдність» с. Рихта та пенсіонерами такого утворення, то усі документи щодо спірної земельної ділянки є недійсними. Просить зустрічний позов задовольнити. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник в судовому засіданні зустрічний позов не визнали, заперечили проти його задоволення, пояснили, що [PERSON] та її цивільни чоловік [PERSON] дійсно у 1984 році переселилися у с. Рихта для постійного проживання. З 01.04.1996р. по 29.04.1987р. [PERSON] виконувала роботу уборщика службових приміщень в Рихтецькій неповній середній школі. Тому, відповідно до п. 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р. №720/95, мають право на приватизацію землі. Крім того, [PERSON] отримала спірну земельну ділянку у власність раніше ніж [PERSON], тому вважає, що вона прав позивача за зустрічним позовом не порушувала. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судовому засіданні заперечив проти первісного позову пояснив, що у додатку №1 до рішення 2 сесії ХХІV від 07.06.2002 року №10 «Про затвердження проекту поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) реструктуризованого КСГП «Єдність» с.Рихта» відсутній позивач [PERSON], тому немає підстав стверджувати, що земельна частка (пай) за №232 належить саме їй. Щодо зустрічного позову представник зазначив, що при прийнятті розпоряджень, які стосуються земельних питань, відповідно до Положення про Управління (Відділ) Держгеокадастру у районі, беруться до уваги рекомендації Відділу Держгеокадастру у Камянець-Подільському районі, так як у структурі райдержадміністрації немає, ні відділу із земельних питань, ні відповідних спеціалістів. Просили в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи без самостійних вимог за первісним позовом Відділу Держгеокадастру у Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області в судове засідання не з`явився. У письмовому поясненні вказав, що можливою причиною виготовлення гр. [PERSON] державного акту на право власності на одну і туж земельну ділянку, що і [PERSON] є помилкове надання Рихтівською сільською радою, вільної земельної частки (паю), закріпленої за іншою особою. Не заперечив проти задоволення первісного позову. Представник відповідача за зустрічним позовом Рихтівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечив проти задоволення зустрічного позову. Представник третьої особи без самостійних вимог Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що рішенням 2-ої сесії ХХІV скликання Рихтівської сільської ради № 10 від 07 червня 2002 року «Про затвердження проекту поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) реструктуризованого КСГП «Єдність» с.Рихта погоджено проект поділу земель на 357 часток (паїв) на загальній площі 750,57 га, дозволено проектним організаціям виготовити державні акти на право приватної власності на земельну частку (пай) громадянам України для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно додатку № 1 до даного рішення. Додатком до зазначеного рішення є список громадян, яким передано у приватну власність земельні частки (паї) за рахунок земель колективної власності реструктуризованого КСГП «Єдність» в тому числі [PERSON] На підставі даного рішення 04.06.2003 року [PERSON] виданий Державний акт серії Р2 № 811948 на право приватної власності на землю, площею 1,86 га, яка знаходиться на території Рихтівської сільської ради за межами населених пунктів, державний акт зареєстрований за номером 723 від 04.06.2003 року. На належну [PERSON] земельну ділянку 03.03.2006 року на підставі розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 31.10.2005 року за № 830/2005 р «Про передачу у власність земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» видано [PERSON] державний акт серії ЯА №9953989 на право власності на земельну ділянку. У державному акті, виданому\~\~[PERSON], помилково зазначений номер розпорядження\~\~920/2005, у той час як дійсний номер цього розпорядження 830/2005. Таким чином, існує два правовстановлюючі документи, які засвідчують право власності різних осіб на одну і ту ж земельну ділянку. Суд критично оцінює посилання відповідача на відсутність в архівному відділі додатку №1 до рішення сесії Рихтівської сільської ради від 07.06.2002 року №10 «Про затвердження проекту поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) реструктуризованого КСГП «Єдність» с. Рихта», оскільки відсутність такого додатку не є достатньою підставою для не визнання за позивачем права власності. Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з п. «г» ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Зважаючи на те, що після офіційного оформлення позивачем права власності на землю [PERSON] районною державною адміністрацією було видане спірне розпорядження №830/2005 від 31.10.2005 року, яке порушує її права, належним способом захисту порушеного права є визнання недійсним розпорядження в частині передачі земельної ділянки, належної позивачу, у власність іншій особі. Враховуючи викладене, первісний позов підлягає задоволенню. Щодо зустрічних позовних вимог судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON], згідно із по господарською книгою №2/160, прибули в с. Рихта та придбали житло в 1986 році, що підтверджується довідкою Рихтівської сільської ради від 07.05.20015р. Згідно із записами у трудовій книжці від 17.09.1986р. [PERSON] з 01.04.1996р. по 29.04.1987р. [PERSON] виконувала роботу уборщика службових приміщень в Рихтецькій неповній середній школі. На підставі рішення сесії Рихтівської сільської ради від 07.06.2002 року №10 «Про затвердження проекту поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) реструктуризованого\~\~КСГП «Єдність» с. Рихта» [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, [PERSON] як спадкоємцю майна [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину № 190 від 27.01.2003 року, на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації № 150/2004 р від 06 лютого 2004 року виданий державний акт Серія ХМ № 117664 від 17.02.2004 року на право власності на земельну ділянку площею 2,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Рихтівської сільської ради. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Верховним Судом України у справах 6-92цс13, 6-93цс14 висловлено правову позицію, що державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт видано, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема, ст. ст. 116, 118 Земельного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року N 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На підставі викладеного суд вважає, що позивач за зустрічним позовом не довела наявність у неї права власності чи користування спірною земельною ділянкою та факт порушення її прав [PERSON] Виходячи із наведених норм ст. 118 Земельного кодексу України, суд критично оцінює посилання позивача, що рішення Рихтівської сільської ради № 10 від 07 червня 2002 року «Про затвердження проекту поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) реструктуризованого КСГП «Єдність» с.Рихта не є законною підставою для передачі [PERSON] та [PERSON] у власність земельних ділянок. Доказів фальсифікації Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, (Додаток 1 до Державного акта ХМ №033) суду не надано. Виходячи із змісту заявлених позовних вимог, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає. На підставі ст.ст. 118, 116, 122, 125 ЗК України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» та

Outcome: approved