Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування вимог позовної заяви зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є дружиною та дочкою померлого, однак спадщини, як спадкоємці за законом першої черги, не прийняли. Позивач вказує, в лютому 2020 року, знаходячиь в квартирі померлого батька - по [ADDRESS] , вона знайшла заповіт, яким батько заповів усе своє майно їй. Однак, на час коли вона дізналася про наявність в її користь заповіту, строк прийняття спадщини вже був нею пропущений. Вважає причину пропуску строку поважною та просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, судові витрати по сплаті судового збору просить залишити за нею. Позивач та її представник в судовому засіданнні позовні вимоги підтримали, просили визнати причини пропуску поважними та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відусутності, позов визнає, вказала, що не претендує на спадщину. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про її виклик в судове засідання через оголошення на сайті судова влада, в судове засідання повторно не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала. Заслухавши пояснення позивача та її представника, ознайомившись із доводами позовної заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , доводиться дочкою [PERSON] . Згідно заповіту, складеного 26.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Куліцькою Н.С., [PERSON] , [INFO] , заповів усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, яке належало йому на день смерті, [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що до складу спадкового майна входить квартира по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю [PERSON] , на підставі договору купівлі- продажу від 08.07.2011 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №31053288 від 22.08.2011 року. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , вбачається, що відповідач [PERSON] доводилася дружиною [PERSON] . З інформаційної довідки із спадкового реєстру №59894226 від 24.03.2020 року вбачається, що в спадковому реєстрі інформація після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня, що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Окрім того, як встановлено судом, постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] , та за даною адресою він проживав один. Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , надала покази, що в лютому 2020 року вона разом з позивачем прийшли в квартиру по [ADDRESS] , яка належала батьку позивача, для того щоб включити опалення в квартирі. Позивач заодно вирішила навести лад в одній з кімнат, де серед документів батька виявила заповіт, про що повідомила її. Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Згідно зі статтею 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 37 Закону України «Про нотаріат» у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: вживають заходів щодо охорони спадкового майна; посвідчують заповіти (крім секретних); видають свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Позивач, як спадкоємець за заповітом, згідно вимог ст. 1269, 1270 ЦК України, з 02.07.2019 року до 02.01.2020 року повинна була подати, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте, такої у вказаний строк не подала. Однак, з`ясувавши про наявність заповіту, складеного батьком на її користь, в продовж місяця звернулася до суду з даним позовом. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові по справі № 190/106/18 від 15.04.2020 року, виконуючи завдання цивільного судочинства на основі принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд, в кожному випадку в залежності від обставин справи, керується аксіомою цивільного судочинства: « Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem », яка означає « У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Враховуючи обставини справи, незначний проміжок пропуску строку, наявність заповіту на користь позивача як єдиного спадкоємця, неприйняття спадщини іншими спадкоємцями за законом та відсутність спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадковому майні, а також наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, які є об`єктивними, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини.

Outcome: approved