overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені по несплачених аліментах на утримання неповнолітньої дитини. В підтвердження позову [PERSON] посилається на те, що відповідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24.10.2010 року між нею та [PERSON] шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ВЛ 190903, виданим Козачолопанською селищною радою Дергачівського району Харківської області 07.03.2002 року за актовим записом № 11. 04.08.2010 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ј частині усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 03.01.2013 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області було задоволено позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] додаткових коштів на утримання сина: 1584,88 грн.- одноразово по 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. За даними ВДВС Дергачівського районного управління юстиції з 2011 року по січень 2015 року [PERSON] не сплачує аліменти в звязку з чим виникла заборгованість, яка складає 207471 грн.46 коп. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася в заяві підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити в повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутність в заочному судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 04.08.2010 року по справі № 2-2222/11 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі ј частині усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 03.01.2013 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області було задоволено позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] додаткових коштів на утримання сина: 1584,88 грн.- одноразово по 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. За даними ВДВС Дергачівського районного управління юстиції з 2011 року по січень 2015 року [PERSON] не сплачує аліменти. В звязку з чим виникла заборгованість, яка складає 207471,46 гривень, що підтверджується розрахунковою таблицею пені за період з серпня місяця 2011 року по січень місяць 2015 рік. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 196 ч.1 Сімейного Кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення позики в сумі 6349 грн. 18 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 липня 2012 року вона позичила відповідачу грошові кошти в розмірі 6100 гривень зі строком повернення до 22 липня 2012 року, що підтверджується розпискою від 05.07.2012 року. Позивач [PERSON] неодноразово намагалася повернути свої кошти, але відповідач ухиляється від виконання свого зобовязання у повному обсязі. Просить суд стягнути з відповідача на її (позивача) користь, за договором позики, суму боргу у сумі 6349 грн. 18 коп. та сплачену нею (позивачем) суму судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до розписки від 05.07.2012 року (а.с.7), відповідач отримала від позивача 6100 гривень та зобов'язується повернути 6100 гривень до 22.07.2012 року. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). В силу ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позику в строк та в порядку, встановленому у договорі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, позивач передав відповідачу гроші в сумі 6100 гривень як позику, а відповідач позику позивачу не повернув, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В позовній заяві зазначив, що до нього звернувся [PERSON] з проханням про надання в борг строком до 25.06.2015р. 11000 грн. Він позичив йому зазначені кошти і відповідач власноручно написав розписку про їх отримання. Термін повернення грошей сплив і він стала вимагати повернення боргу. Відповідач ігнорував його вимоги повернути борг. Просить стягнути з відповідача борг в сумі 11000,00 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач до суду не з*явився, від представника позивача [PERSON] надійшла письмова заява про підтримання позову та про розгляд справи за відсутності позивача та його представника у зв*язку з неможливістю розгляду справи в режимі відеоконференції з технічних причин. Відповідач до початку судового засідання подав письмову заяву про повне визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України кожна особа по справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності, тому суд розглядає справу у відсутності представника відповідача. Відповідно до положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем у судовому засіданні позову у повному обсязі суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1047 ЦПК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позовні вимоги позивача є законними, підтвердженні письмовим борговим зобов*язанням відповідача про отримання позики та визнані останнім , тому вимоги позивача підлягають задоволенню у заявленому розмірі в сумі 11000,00 гривень. Судовий збір, сплачений позивачем, належить стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В позовній заяві зазначила, що 01.11.2013 року до неї звернувся [PERSON] з проханням про надання в борг строком на один місяць грошей в сумі 3000 доларів США. Вона позичила йому зазначені кошти і відповідач власноручно написав розписку про їх отримання. Термін повернення грошей сплив і вона стала вимагати повернення боргу. Відповідач від боргу не відмовлявся, але просив розстрочити повернення позики строком на один рік. Протягом 2014 року він виплатив їй 1100 доларів США. Остання виплата відбулася в серпні 2014 року. Тому сума боргу за позикою становить 1900 доларів США. Відповідно до довідки Управління АТ «ОщадБанк» Национальним банком України на 28.01.2015 р. курс купівлі-продажу валюти становить 100 доларів - 1586,94 грн., таким чином сума коштів які вона просить стягнути з боржника становить 30153,00 грн. Просить витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач подала письмову заяву про збільшення позовних вимог, а саме відповідно до довідки Укравління АТ «Ощадбанк» Національним банком України на 26.03.2015р. курс купівлі-продажу валюти становить 100 доларів - 2355,7021 грн., таким чином сума боргу становить 44745,00 грн., які просить стягнути з боржника Просить позов задовольнити. Відповідач заявлені вимоги в судовому засіданні визнав повністю, про що подав письмову заяву про визнання позову. Відповідно до положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем у судовому засіданні позову у повному обсязі суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1047 ЦПК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, позовні вимоги позивача є законними, підтвердженні письмовим борговим зобов*язанням про отримання позики, розрахунок ціни позову є обґрунтованим і та визнані відповідачем у повному обсязі , тому вимоги позивача належить задовольнити повністю. Стягненню підлягає 44745,00 гривень. Судовий збір, сплачений позивачем, належить стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 447,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, в обґрунтування якого зазначила, що 02.09.2013 року відповідач взяла у неї в борг грошові кошти у розмірі 13500,00 грн., про що свідчить розписка, зі строком повернення 30.05.2014 року. Станом на 16.10.2014 року сума позики відповідачем не повернута. У зв'язку із цим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача зазначену суму боргу в розмірі 13500,00 грн. та понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне: 02.09.2013 року відповідач взяла в борг у позивача грошові кошти у розмірі 13500,00 грн., про що було укладено розписку, згідно якої відповідач отримала у позивача грошову позику зі строком повернення 30.05.2014 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В даному випадку відповідач підтвердила факт отримання грошей від позивача розпискою. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Сторонами при укладенні договору позики встановлено термін повернення грошових коштів 30.05.2014 року. Однак відповідач на даний час не повернула зазначені кошти позивачу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу, обґрунтовуючи вимоги тим, що [PERSON] згідно розписки від 25.03.2014 року взяв у позивача у борг 27000,00 грн. взяті гроші зобов'язався повернути до 25.04.2014 р. На даний час відповідач не повернув зазначену суму боргу в добровільному порядку. Позивач просить стягнути вказану заборгованість. Позивач подав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності в заочному порядку, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлен належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що згідно розписки від 25.03.2014 р. [PERSON] взяв у [PERSON] у борг 27000,00 гр. (двадцять сім тисяч гривень, еквівалент 2500 тис. доларів США) на ремонт власного автомобіля і подальшого його продажу. Взяті грошові кошти Відповідач зобов'язався повернути позивачу 25.04.2014 року. На даний час Відповідач не повернув зазначену суму боргу в добровільному порядку. На неоднократні звернення позивача про повернення суми боргу не реагував. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути предоставлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Зокрема ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій або речі, визначені родовими ознаками, у такій саме кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у трок та в порядку, встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно умов розписки від 25.03.2014 р., відповідач по справі був зобов'язаний передати [PERSON] грошову суму боргу 25.04.2014 р. Станом на 06.05.2014 р. позивачу сума боргу у розмірі 27 000,00 грн. не повернута. Таким чином, суд приходить до висновку, що з боку відповідача мало місце порушення умов договору, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу, посилаючись на те, що 09.07.2013 року відповідач позичив у неї грошові кошти у розмірі 60000,00 грн., про що була надана розписка. Згідно умов надання коштів відповідач зобов»язався повернути позивачці грошові кошти у повному обсязі в строк до 05.08.2013 р., проте, борг у встановлений договором строк не сплатив, у зв»язку із чим вона була вимушена звернутися до суду із позовом. Крім того, позивачка просила суд стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 600,00 гривень. У судове засідання позивачка не з»явилася, надала суду заяву, у якій повністю підтримала позов, просила його задовольнити та розглянути справу за її відсутності Відповідач у судове засідання не з»явився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності сторін у справі на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню, оскільки факт боргу підтверджується розпискою, укладеною між [PERSON] та [PERSON] від 09.07.2013 року, відповідно до якої [PERSON] взяв у [PERSON] грошові кошти в сумі 60000,00 грн. строком до 05.08.2013 р. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, присуджує з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору у розмірі 600,00 грн., що підтверджується квитанцією №189 від 11.11.2014 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. На підставі наведеного, ст. 141 СК України, ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 313 ЦК України, п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 (у редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724) та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст. 141 СК України, ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 313 ЦК України, п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 (у редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724) та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення, а саме просить суд: зобов'язати [PERSON] виселитись із будинку [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи є її заява (а.с. 25), відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та всі надані докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка відповідно до витягу з державного реєстру речових прав власності від 26.11.2014 року є власником будинку [ADDRESS]. З позовної заяви вбачається, що квартиронаймачка [PERSON] протягом тривалого часу відмовляється звільнити належний позивачці будинок [ADDRESS], у зв'язку з чим перешкоджає здійснити їй ремонтні роботи вищевказаного будинку, та можливості користуватися, розпоряджатися належним їй майном. Підстав для проживання у жиловому будинку [ADDRESS] [PERSON] не має. Так, відповідачка за вказаною адресою не зареєстрована, не є членом сім'ї власника житлового будинку. Відповідними незаконними діями, а саме самоправним зайняттям житлового приміщення, відповідачка порушує законні права та інтереси позивачки, що суперечить ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319 ЦК України. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одними із таких способів захисту є: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення (пункти 3, 4). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню. Беручи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved