Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом та просила визнати за нею право власності як за спадкоємицею за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1825687201:04:007:0025; земельну ділянку площею 0,3069 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1825687201:04:007:0027; земельну ділянку площею 0,1331 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1825687201:04:007:0026, розташовані на території Селецької сільської ради Черняхівського району Житомирської області, згідно державного акта серії ЖТ 11-19 № 0000031 виданого 20.09.2000 р. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] , в судове засідання також не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, заявлений позов свого довірителя підтримала просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява з Селецької сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, позов визнав в повному обсязі. В зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при підготовчому розгляді справи згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Селець Черняхівського району Житомирської області померла мати позивача [PERSON] (а.с.7) . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки: площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1825687201:04:007:0025; площею 0,3069 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1825687201:04:007:0027; площею 0,1331 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1825687201:04:007:0026, розташовані на території Селецької сільської ради Черняхівського району Житомирської області, згідно державного акту серії ЖТ 11-19 № 0000031 виданого 20.09.2000 р. Позивач прийняла спадщину як спадкоємиця за заповітом, про що заведено спадкову справу за №105/1999. Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.9,33). Внаслідок того, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] 0000031, виданий на підставі рішення 14 сесії 21 скликання Селецької сільської Ради народних депутатів від 17.12.1993 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 20.09.2000 року, тобто після смерті спадкодавця, а тому оформити право на спадщину на спірні земельні ділянки в позасудовому порядку позивач не має можливості (а.с. 11,21). Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В зв`язку з цим, судом у відповідності із ст.82 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя та на час відкриття спадщини, володіла на праві власності земельними ділянками площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1825687201:04:007:0025; площею 0,3069 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1825687201:04:007:0027; площею 0,1331 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1825687201:04:007:0026, розташованих на території Селецької сільської ради Черняхівського району Житомирської області. В п.4 Перехідних положень ЦК України зазначено, що положення ЦК України (ред. 2004 р.) застосовуються до цивільних правовідносин, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до абз.2,3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 « Про судову практику в справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкодавців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом Оскільки спадщина після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, а тому до даних спірних правовідносин слід застосувати законодавство, яке діяло на момент їх виникнення, а саме норми ЦК України (ред. 1963 р.) та Земельного кодексу (ред. 1990 р.). Враховуючи викладене, суд вважає, що спірні земельні ділянки увійшли до складу спадщини після смерті [PERSON] в силу ст.548 ЦК України (ред. 1963 року). Згідно із ч.2. ст. 548 ЦК України (ред. 1963 року), незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В зв`язку з цим та у відповідності до ст. 6 ЗК України (ред. 1990р.), спірні земельні ділянки належать позивачу, як спадкоємцю за заповітом після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України (ред. 2004 року), власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За ч. 1 ст. 182 ЦК України (ред. 2004 року), право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України (ред. 2004 року), право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв`язку з цим, та оскільки документи, які посвідчували право власності спадкодавця на земельні ділянки, зареєстровано після смерті спадкодавця, нотаріус відмовив спадкоємцю у видачі свідоцтва про право власності на спадкові земельні ділянки, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, слід визнати за позивачем право власності на спірні земельні ділянки, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved