Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що ухвалою Катеринопільського районного суду від 18.11.2015 року до [PERSON], [INFO] застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері [PERSON], строком на 1 рік. Крім того, вказаною ухвалою встановлено, що 08.03.2014 року близько 20 години 00 хвилин в селищі Катеринопіль, Черкаської області, по вулиці Карла Маркса, напроти домоволодіння № 17 гр. [PERSON], будучи неповнолітнім, керував належним його батькові [PERSON] автомобілем [NUMBER] та допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України визначених: п.п. 2.1 «а»; 2.3 «б»; 11.3;12.1. Зокрема, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням автомобілем, і виявивши неуважність до конкретної дорожньої обстановки, виїхав на пішохідну доріжку, яка розташована праворуч від проїжджої частини дороги в напрямку руху селище Катеринопіль - селище Єрки Катеринопільського району. Де при появі перешкоди для подальшого руху, не забезпечив безпеку руху і здійснив наїзд на пішохода [PERSON], яка рухалась в попутному напрямку, по вищевказаній пішохідній доріжці. Внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку; перелому верхньої третини кісток лівого передпліччя та лівої лопатки, саден лиця, які згідно висновку експерта від 09.04.2014 року № 79 по ступеню тяжкості відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалості розладу здоровя (травма лівого передпліччя та лівої лопатки), а інші тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Позивач стверджує, що внаслідок вказаних вище дій [PERSON] їй було заподіяно матеріальної шкоди розмір якої після уточнення склав 7923 грн., а також моральної шкоди розмір якої визначено у сумі 50000 грн. При цьому позивачем зазначено, що до звернення з позовом, батьками відповідача, в рахунок відшкодування заподіяної шкоди їй було добровільно передано кошти в сумі 13\~000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали уточненні вимоги у повному обсязі, просять суд їх задовольнити. В обґрунтування заявленого до стягнення розміру заподіяної матеріальної шкоди позивач зазначила, що нею фактично були понесені витрати на придбання ліків та оплату медичних конструкцій та процедур у сумі 5974 грн., а також витрати у розмірі вартості мобільного телефону марки «Fly IQ440» у сумі 1949 грн., який був загублений позивачем на місці дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявленого до стягнення розміру заподіяної злочином моральної шкоди - 50000 грн. зазначила, що внаслідок протиправних дій [PERSON]. вона отримала тілесні ушкодження внаслідок чого зазнала фізичного болю від самого ушкодження, оперативного втручання, медичних процедур. Також пояснила, що вказані ушкодження призвели до тривалого погіршення загального стану її здоровя, що повязане з тим, що зламані кістки лівого передпліччя не зрослися досі, їй не видалено встановлену на кістку металеву конструкцію і вона змушена постійно приймати спеціальні препарати для зрощування кісток, які негативно впливають на шлунок. Також зазначила, що вона отримує сильні душевні страждання внаслідок порушення нормальних життєвих звязків, оскільки через отримані ушкодження вона втратила можливість повноцінно використовувати ліву руку і відповідно не може займатися підприємницькою діяльністю, що призвело до погіршення її матеріального стану. Крім того, отримане ушкодження руки, вже більше двох років позбавляє її можливості виконувати хатню роботу і цю роботу змушений робити її чоловік, що призвело до погіршення їх сімейних відносин та негативно відображається на її самопочутті. Додатково пояснила, що до цього часу її турбують постійні головні болі як наслідок отриманого нею струсу головного мозку. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просить суд відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. В обґрунтування позиції відповідача, представник пояснила, що батьками відповідача позивачу було добровільно відшкодовано як матеріальну, так і моральну шкоду у загальному розмірі 13000. Крім того, представник пояснила, що відповідач вважає заявлені позивачем вимоги про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтованими лише у загальній сумі 5959,19 грн., що складається з витрат: на придбання набору металоконструкцій для остеосинтезу 4049 грн.; комісії з перерахування коштів за придбання медичних виробів у сумі 40,49 грн.; придбання набору для операції 894,70 грн.; придбання клинової подушки - 330 грн.; проведення компютерної томографії лівої лопатки 495 грн., та придбання бензину за чеком від 12.03.2014 року лише в сумі 164,81 грн.. При цьому уточнила, що витрати на придбання бензину не узгоджуються з відстанню та часом, коли позивач мав необхідність у користуванні автомобілем, а витрати на придбання інші ліків, зроблені позивачем за відсутності призначення лікаря, оскільки медична картка позивача не містить відповідних приписів. В судовому засіданні встановленні наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З ухвали Катеринопільського районного суду від 18.11.2015 року вбачається, що 08.03.2014 року близько 20 години 00 хвилин в селищі Катеринопіль, Черкаської області, по вулиці Карла Маркса, напроти домоволодіння № 17 гр. [PERSON], будучи неповнолітнім, керував належним його батькові [PERSON] автомобілем [NUMBER] та допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України визначених: п.п. 2.1 «а»; 2.3 «б»; 11.3;12.1. Зокрема, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням автомобілем, і виявивши неуважність до конкретної дорожньої обстановки, виїхав на пішохідну доріжку, яка розташована праворуч від проїжджої частини дороги в напрямку руху селище Катеринопіль - селище Єрки Катеринопільського району. Де при появі перешкоди для подальшого руху, не забезпечив безпеку руху і здійснив наїзд на пішохода [PERSON], яка рухалась в попутному напрямку, по вищевказаній пішохідній доріжці. Внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку; перелому верхньої третини кісток лівого передпліччя та лівої лопатки, саден лиця, які згідно висновку експерта від 09.04.2014 року № 79 по ступеню тяжкості відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалості розладу здоровя (травма лівого передпліччя та лівої лопатки), а інші тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. (а.с.12-20) З виписки з історії хвороби стаціонарного хворого № 3230 вбачається, що [PERSON] отримала травму в ДТП 08.03.2014 року, лікувалася в умовах ЦРЛ та після стабілізації 12.03.2014 року була направлена до Черкаської обласної лікарні, де перебувала на лікуванні по 21.03.2014 року. Також вбачається, що рентгенографічним дослідженням у [PERSON] встановлено перелом кісток передпліччя зі зміщенням відламків, багато осколковий перелом тіла лопатки зі зміщенням. Крім того, вбачається, що 14.03.2014 року [PERSON] виконана операція під час якої проведено репозицію кісток лівого передпліччя пластинами.(а.с.13) З розписок від 10.03.2014 року та 13.03.2014 року вбачається, що [PERSON] передала на лікування [PERSON] кошти у загальній сумі 13000 грн..(а.с.63,64) З фіскального чека від 09.03.2014 року № 174028 виданого аптекою № 1 у селищі Катеринопіль вбачається, придбання ліків на загальну суму 703,43 грн.(а.с.24) З квитанції від 17.03.2014 року виданої ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що [PERSON] сплатила вартість придбання медичних виробів у сумі 4049 грн.(а.с.8) З квитанції від 17.03.2014 року виданої ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що [PERSON] сплатила вартість комісії з перерахування коштів за придбання медичних виробів у сумі 40,49 грн.(а.с.8) З товарного чека від 14.03.2014 року № 25 виданого ФОП [PERSON] вбачається, що [PERSON] придбала набір на операцію вартістю 894,70 грн.(а.с.9) З товарного чека від 14.03.2014 року № 26 виданого ФОП [PERSON] вбачається, що [PERSON] придбала клин-подушку вартістю 330 грн.(а.с.23) З квитанції від 12.03.2014 року № 1621 виданої ПП «Медичний діагностичний центр «ЛУР» вбачається, що [PERSON] сплатила вартість проведення компютерної томографії лівої лопатки у сумі 495 грн..(а.с.23) З фіскального чека від 12.03.2014 року № 1839 виданого ПАТ «Укранафта» вбачається придбання бензину марки А-95 у кількості 25,42 л. загальною вартістю 229,96 грн.(а.с.25зв.бік) З рентгенографічного дослідження від 27.09.2016 року вбачається, що станом на вказану дату [PERSON] не видалено металеві конструкції встановлені виконана з метою репозиції кісток лівого передпліччя пластинами під час оперативного втручання проведеного 14.03.2016 року.(а.с.92) Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України є законними та підлягають частковому задоволенню заявлені [PERSON] вимоги про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на придбання набору металоконструкцій для остеосинтезу 4049 грн.; комісії з перерахування коштів за придбання медичних виробів у сумі 40,49 грн.; придбання набору для операції 894,70 грн.; придбання клинової подушки - 330 грн.; проведення компютерної томографії лівої лопатки 495 грн., та придбання бензину за чеком від 12.03.2014 року лише в сумі 164,81 грн., що у загальному підсумку складає 5974 грн., оскільки такі витрати повязані із необхідністю проведення лікування у час та у місці проходження стаціонарного лікування, а також документально підтверджені належним чином. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди згідно решти поданих позивачем розрахункових документів, оскільки визнає, що вказані розрахункові документи стосуються придбання ліків, які придбані поза строками стаціонарного лікування, щодо яких не має лікарського призначення, а також внаслідок того, що значна частина вказаних документів є непридатною для дослідження внаслідок незадовільної якості. Щодо витрат на придбання пального суд стягує лише визнану відповідачем суму 164,81 грн., оскільки позивачем не доведено дійсний розмір понесених ним витрат, зокрема не зазначено, чи була невідкладною необхідність у використанні транспортного засобу, який саме, транспортний засіб використовувався, яка середня витрата пального у такого транспортного засобу та яку відстань було подолано таким транспортним засобом. Щодо витрат у розмірі 1949 грн. у зв'язку із втратою мобільного телефону суд визнає, що такі витрати не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки не встановлена причетність останнього до зникнення вказаного засобу. При цьому з пояснень позивача випливає, що з відомостей отриманих нею від працівників міліції в порядку здійснення кримінального провадження вбачається, що втрачений нею телефон на короткий час з'являвся у мережі, вже після його втрати позивачем, а отже є викраденим (чи знайденим) невідомою особою у користуванні якої ймовірно перебуває до цього часу. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України є законними та підлягають частковому задоволенню заявлені [PERSON]Д позовні вимоги про відшкодування заподіяної моральної шкоди, оскільки з досліджених судом доказів встановлено, що завданням необережного тілесного ушкодження середньої тяжкості та інших необережних тілесних ушкоджень, що відносяться до категорії легких останній було заподіяно моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях з приводу фізичного болю отриманого під час неодноразового стаціонарного лікування, зокрема, внаслідок оперативного втручання та інших повязаних з ним медичних процедур, погіршенні загального стану здоровя, тривалості лікування, яке є незавершеним на час судового розгляду, погіршенні сімейних відносин через обмеження у виконанні функції по домогосподарству внаслідок отриманої травми, що у своїй сукупності призвели до втрати потерпілою душевного спокою, нормальних життєвих зв'язків і вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до вимог розумності і справедливості суд визнає, що заявлений позивачем [PERSON] розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди 50000 грн. є завищеним. За таких обставин, суд з урахуванням ступеню стійкості і глибини фізичних, та душевних страждань отриманих [PERSON] визнає обґрунтованим розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди у сумі 38000 грн.. При цьому в рахунок погашення моральної шкоди суд зараховує 13000 грн., які були добровільно передані 10.03.2014 року та 13.03.2014 року [PERSON] матір'ю неповнолітнього на той час [PERSON], [PERSON], тому стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 25000 грн.. Відповідно до ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 551,20 грн. від сплати якого позивача було звільнено згідно п.п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». При цьому суд, не зважаючи на часткове задоволення позову, з огляду на мінімальний розмір судового збору визначений підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», визначає розмір судового збору без урахування його пропорційності задоволеним вимогам. Враховуючи викладене, ст. ст. 10, 15, 60, 88, 209, 212- 215 \~ЦПК України, суд, -

Outcome: partial