Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у період з 01.02.2006 року до 13.09.2010 року, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за спільним рішенням та за спільні кошти придбали житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Первозванівка, вул. Першотравнева, 47, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 04.05.2006 року, який зареєстровано в реєстрі за №1509, де в пункті 17 вказано, що вказаний договір укладено за згодою дружини покупця [PERSON] Позивач, на даний час, проживає та зареєстрована у спірному будинку. [PERSON] вважає зазначений будинок спільною сумісною власністю, набутої під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], а тому має право на 1/2 частину зазначеного нерухомого майна. Взаємної згоди щодо поділу спірного майна сторони дійти не можуть, а тому позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не зявилася, в наданому до суду клопотанні просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся поштовою кореспонденцією за зареєстрованим місцем проживання, що повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання», та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України», заперечення проти позову ним не подано. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02.09.2010 року розірвано шлюб, що укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 01.02.2006 року Сотницько-Балківською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, актовий запис за №\~1 (а.с.5). Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.05.2006 року, який посвідчено та зареєстровано приватним нотаріусом в реєстрі за №1509, [PERSON] передала за плату, а [PERSON] прийняв у власність, сплативши 27\~775,00 грн., житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Первозванівка, вул. Першотравнева, 47, що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек і Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №108302571 від 20.12.2017 року, де вказано, що відомості стосовно вказаного житлового будинку щодо іншого речового права, заборон відчуження та іпотек, відсутні (а.с.6, 8-9). Пунктом 17 вказаного договору передбачено, що цей договір укладено за згодою дружини покупця [PERSON], яка викладена в окремій заяві, що зберігається у справах приватного нотаріуса (а.с.6). Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Первозванівка, вул. Першотравнева, 47, станом на 01.02.2018 року складає 51\~789,00 грн. (а.с.7). Довідка Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №02-41/408 від 13.03.2018 року свідчить, що [PERSON], [INFO], зареєстрований, проте не проживає за адресою: [INFO]. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, що передбачено ч.1 ст.68 СК України. Як передбачено статтею 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором; за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. У частині 2 статті 372 ЦК України вказано, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року розяснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Статтями 12, 13, 81, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок набуто сторонами у період зареєстрованого шлюбу у встановленому законом порядку, відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.05.2006 року, який посвідчено та зареєстровано приватним нотаріусом в реєстрі за №1509, де в пункті 17 вказано, що вказаний договір укладено за згодою дружини покупця [PERSON], а тому спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя, в якій кожен із подружжя має рівну частку, тобто позивач має право на 1/2 частку спірного будинку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Також, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст.57, 60, 68-72 СК України, ст.372 ЦК України,

Outcome: approved