Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON], на обгрунтування якого повідомила, що вона та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] є власниками житлового будинку № 2 по вулиці Пирогова у місті Ладижин Вінницької області. У даному будинку зареєстровані вони, а також [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] вселився та прожив у цьому будинку як член сімї власників, оскільки для неї він є сином, а для [PERSON] братом. Майже два роки тому він припинив проживання в будинку та виселився, місце його проживання на даний момент не відомо. Реєстрація відповідача у зазначеному будинку обмежує її права та права третьої особи, як співвласників нерухомості в частині користування майном, оскільки вони мають намір оформити субсидію на газопостачання, яка безпосередньо залежить від кількості осіб, що зареєстровані в будинку та їх доходів. Позивачка у судове засідання не з'явилася, однак на адресу суду від неї надійшла заява, у якій вона просить розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Третя особа у судове засідання не з'явилася, однак на адресу суду від неї надійшла заява, у якій вона просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи за його відсутності до суду не направляв. Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши докази, давши їм належну юридичну оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За вимогами ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» внесено відповідні зміни до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та визначено, що органами реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Пунктом 1 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої, статті 3 статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. У судовому засіданні встановлено, що позивачка та третя особа є власниками будинку № 2 по вулиці Пирогова в місті Ладижин Вінницької області. Відповідач [PERSON] у даному будинку зареєстрований, але майже два роки тому він припинив проживання в ньому та виселився, про його місце проживання на даний момент нічого не відомо. Реєстрація відповідача у зазначеному будинку обмежує права [PERSON] та [PERSON], як співвласників нерухомості в частині користування майном, адже вони мають намір оформити субсидію на газопостачання, яка безпосередньо залежить від кількості осіб, що зареєстровані в будинку та їх доходів. Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості. Із договору обміну квартири на житловий будинок серії АВМ № 579146 від 22.07.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON], видно, що [PERSON] та [PERSON]. є власниками житлового будинку № 2 по вулиці Пирогова у місті Ладижин Вінницької області. Із відповіді Виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області № 2-20-3016 від 19.09.2017 року видно, що будинку № 2 по вулиці Пирогова у місті Ладижин Вінницької області зареєстровані громадяни: [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] Із показів свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] видно, що [PERSON] приблизно з 2015 року не проживає у [INFO]. Ці факти та докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів і не суперечать один одному. Враховуючи, що [PERSON] втратив право користування житловим будинком, оскільки не проживав у ньому понад один рік без поважних причин, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 640,00 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 58, 60, 197, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України,

Outcome: approved