Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд: 1) встановити факт належності [PERSON], яка померла 14 серпня 2005 року, на праві приватної власності земельних ділянок, що розташовані на території [PERSON] сільської ради: - для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,679 га з них: площею 0,2394 га кадастровий номер 5922688200:05:001:0482 та площею 1,4401 га кадастровий номер 5922688200:05:002:0436; 2) визнати за [PERSON] право приватної власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Свої вимоги вона мотивує тим, що на території [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області розташовані земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,679 га. На підставі розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 09 вересня 2002 року за №400 [PERSON] сільською радою 12 вересня 2002 року було видано на ім’я [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 №725697, який містить підчищення та виправлення в частині зазначеного прізвища, ім’я та по батькові власника, а також площі земельної ділянки. В додатку до розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 09 вересня 2002 року за №400 зазначений землевласник – [PERSON]. 14.08.2005 року у селі Червоний Ранок Кролевецького району Сумської області померла [PERSON]. На час смерті матері вона (позивачка) проживала та була зареєстрована з нею за однією адресою в с.Червноний Ранок Кролевецького району Сумської області. У встановлений законом строк вона звернулася до [PERSON] районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу №50/2006. Інших спадкоємців, які на рівні з нею мають право на спадщину та спадкоємців, які б відповідно до статті 1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку в спадщині, немає. 22 листопада 2013 року вона звернулася до [PERSON] районної державної нотаріальної контори з наявними документами для оформлення свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус роз’яснив їй, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки належні спадкодавцю державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 №725697, виданий [PERSON] сільською радою від 12 вересня 2002 року, містить підчищення, а документи з підчищеннями та виправленнями не приймаються для вчинення нотаріальних дій. [PERSON] сільська рада, яка видала на ім’я [PERSON] вищезазначений Державний акт на право приватної власності на землю, повідомила про неможливість видачі нових Державних актів про право власності на землю взамін зіпсованих, у зв'язку з відсутністю таких повноважень у органів місцевого самоврядування на сьогоднішній день. Відділ Держземагентства у [PERSON] районі повідомив про неможливість видачі нового державного акту на ім'я [PERSON], оскільки з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр», яким відмінені державні акти. Все своє життя її мати вважала себе власником земельних ділянок і здійснювала всі правомочності власника, тобто володіла, користувалася та розпоряджалася ними на власний розсуд. Право власності [PERSON] на вказані ділянки ніким не оспорювалося. 20 серпня 2013 року на її замовлення було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та присвоєно кадастрові номери земельним ділянкам. 06 вересня 2013 року проведено державну реєстрацію земельних ділянок Відділом Держземагентства у [PERSON] районі. На сьогодні вона не має можливості оформити свої права спадкоємця на земельні ділянки у нотаріуса та вимушена звертатись з цим питанням до суду. Враховуючи докази того, що [PERSON], яка померла 14 серпня 2005 року, на законних підставах набула у власність земельні ділянки на території [PERSON] сільської ради та володіла ними, тобто зазначене нерухоме майно фактично їй належало, вона, позивачка, вважає, що вказаний факт можливо встановити за рішенням суду, а за позивачкою, як за єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], можливо визнати право власності на вказане нерухоме майно — земельні ділянки на території [PERSON] сільської ради для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з’явилися. Позивачка надала суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглянути справу без її участі (а.с.25) Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.36) Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №725697, виданого 12 вересня 2002 року, [PERSON] передано у приватну власність для ведення особистого селянського господарства земельна ділянка загальною площею 1,679 га в межах згідно з планом, в тому числі земельна ділянка площею 0,2394 га та земельна ділянка площею 1,4401 га, які розташовані на території [PERSON] сільської ради (а.с.10). 14 серпня 2005 року у селі Червоний Ранок Кролевецького району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-БП №011087 від 15 серпня 2005 року, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради (а.с.8). Позивачка є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.7). Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою 09 лютого 2006 року була заведена спадкова справа №50/2006, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 38746774 від 09.02.2006 року (а.с.9). Осіб, які б відповідно до вимог ч.1 ст.1241 ЦК України мали право на обов’язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] судом не встановлено. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину [PERSON], до складу якої входять земельні ділянки, розташовані на території [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області, однак отримати свідоцтво про право на вказану спадщину у нотаріуса вона, [PERSON], не має можливості, оскільки належний спадкодавцю державний акт на право приватної власності на землю містить підчищення, що вбачається з його копії (а.с.10). Такі документи за жодних обставин не можуть бути прийняті нотаріусом для вчинення нотаріальних дій, що вбачається з письмової відмови [PERSON] районної державної нотаріальної контори від 05.12.2013 за №1661/02-17 (а.с.15). [PERSON] сільська рада, яка видала на ім’я [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 №725697 12 вересня 2002 року, який містить підчищення та виправлення в частині зазначеного прізвища, ім’я та по батькові власника, а також загальної площи земельних ділянок, повідомила про неможливість видачі нових державних актів про право власності на землю взамін зіпсованих, у зв'язку з відсутністю таких повноважень у органів місцевого самоврядування на сьогоднішній день, що підтверджується листом-відповіддю [PERSON] сільської ради від 05.11.2013 №02-16/02 (а.с.11). Відділ Держземагентства у [PERSON] районі листом від 13.12.2013 року вихід.№1253 повідомив про неможливість видачі нових державних актів на ім’я [PERSON], оскільки з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр», яким відмінені державні акти. (а.с.16). На замовлення позивачки [PERSON] виготовлено 20 серпня 2013 року технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та присвоєно кадастрові номери земельним ділянкам, 06.09.2013 проведено державну реєстрацію земельних ділянок Відділом Держземагентства у [PERSON] районі, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 06.09.2013 року №НВ-5900531262013, № НВ-5900531102013 (а.с.17-19, 20-22). З копії додатку за №1 до розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 09.09.2002 року за №400 вбачається, що у ньому містяться дані про видачу державних актів на право приватної власності на на земельні ділянки на території [PERSON] сільської ради на ім’я [PERSON] – всього площею 3,330 га, в тому числі рілля — 1,651 га; сіножаті — 1,440 га; пасовища — 0,239 га. (а.с.14 зворотна сторона). Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України (в редакції Закону №1066-VІ від 05.03.2009 року), право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.126 Земельного кодексу України (в редакції Закону №3613-VІ від 07.07.2011 року), право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно даного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ч.1 ст.126 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час отримання [PERSON] державного акту – 12 вересня 2002 року) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалися державними актами. Відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки — це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до витягів із Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельні ділянки, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Кролевецького району Сумської області і належні [PERSON], зареєстровані у Державному земельному кадастрі і мають відповідно кадастрові номери: - земельна ділянка площею 0,2394 га для ведення особистого селянського господарства — 5922688200:05:001:0482 (а.с.19-19); - земельна ділянка площею 1,4401 га для ведення особистого селянського господарства — 5922688200:05:002:0436 (а.с.20-22); Однак державні акти на право приватної власності на земельну ділянку серії Р3 №725697 виданий [PERSON] містить підчищення в рядку, де зазначено прізвище, ім’я, по батькові, а також невідповідність загальної площи земельних ділянок, що відповідно до пункту 1 глави 13 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» є підставою для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Згідно із судовою практикою не підлягає встановленню факт належності документів особі, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно з інформацією [PERSON] районної державної нотаріальної контори від 08.01.2014 р. вих.№3-/01-16 07.02.2006 року була заведена спадкова справа №50/2006 за заявою [PERSON], за реєстровим № 73; подала заяву [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с.37) Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) щодо наявності заповіту посвідченого від імені [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.38) Враховуючи докази того, що [PERSON], яка померла 14 серпня 2005 року, на законних підставах набула у власність земельну ділянку: - для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,679 га з них: площею 0,2394 га кадастровий номер 5922688200:05:001:0482 та площею 1,4401 га кадастровий номер 5922688200:05:002:0436 та володіла ними, тобто зазначене нерухоме майно фактично померлій [PERSON] належало на праві приватної власності, вказаний факт, який має юридичне значення для позивача, слід встановити за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки ставиться питання про перехід права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, то позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і її права як спадкоємця підлягають судовому захисту. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців за заповітом чи за законом, або осіб, які б мали право на обов’язкову частку у спадщині судом не встановлено, тому за позивачкою слід визнати право приватної власності в порядку спадкування за законом на вищезазначені земельні ділянки, які на праві приватної власності належали спадкодавцю [PERSON] Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] сільська рада Кролевецького району є органом місцевого самоврядування, фінансується із Державного бюджету, та враховуючи характер спірних правовідносин, дають суду підстави зробити висновок про її майновий стан, а тому відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (з послідуючими змінами та доповненнями) суд звільняє [PERSON] сільську раду Кролевецького району від сплати судового збору в доход держави у розмірі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до ст.ст.16, 328, 373, 374, 392, 1216-1218, 1220, 1221, 1223, ч.1 ст.1225, ст.1268, ч.2 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved