Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру відшкодування шкоди у зв»язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 30.10.1977 року в с. Хацьки Черкаського району Черкаської області відповідач заподіяв їй тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.10.1999 року відповідача засуджено за ч. 1 ст. 101 КК України (в редакції КК України 1960 року) до двох років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2000 року вказаний вирок змінено, справу в частині цивільного позову направлено до Соснівського районного суду м. Черкаси для розгляду в порядку цивільного судочинства. В подальшому рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 08.08.2001 року позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто на її користь матеріальну та моральну шкоду, а також 80 грн. по втраті працездатності довічно, що складає 50% втрати працездатності. У 2009 році їй була встановлена перша група інвалідності у зв?язку із погіршенням стану здоров?я. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 березня 2012 року [PERSON] було збільшено розмір відшкодування шкоди в розмірі 80% втрати працездатності. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2017 року [PERSON] було збільшено розмір відшкодування шкоди у зв?язку із збільшенням заробітної плати до 1600 грн. щомісячно, довічно. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.05.2018 року стягнено з відповідача на її користь грошове утримання з відшкодування втрати працездатності і розмірі 2000 грн. щомісячно, довічно, починаючи з 15 березня року. У зв'язку з тим, що у 2019 році збільшено розмір мінімальної заробітної плати, тому має бути збільшено і суму коштів, які вже стягуються з відповідача на її користь у рахунок відшкодування втрати працездатності. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошове утримання з відшкодування втрати працездатності в розмірі 2600 гривень щомісячно, довічно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, та зазначила, що просить суму меншу ніж 80% від розміру мінімальної заробітної плати, оскільки розуміє важкий фінансовий стан відповідача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає позовні вимоги позивача в зазначеному розмірі необґрунтованими та безпідставними, також зазначив що в нього не має коштів. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.02.2019 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно із ч. 1 ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Судом було встановлено, що 30 жовтня 1997 року в с. Хацьки Черкаського району [PERSON] заподіяв [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, в зв'язку з чим відповідач притягувався до кримінальної відповідальності та в порядку цивільного судочинства рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 8 серпня 2001 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] відшкодування внаслідок ушкодження здоров'я в розмірі 50% втрати працездатності. У вересні 2009 року [PERSON] встановлена перша група інвалідності у зв?язку із погіршенням стану здоров'я. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 5 березня 2012 року [PERSON] було збільшено розмір відшкодування шкоди в розмірі 80% втрати працездатності. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2018 року у справі було збільшено розмір відшкодування шкоди у зв?язку із збільшенням заробітної плати до 2000 грн. щомісячно довічно, починаючи з 15 березня 2018 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК країни обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тому вказані обставини не підлягають повторному доказуванню відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров?я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2019 року становить 4173 грн. З огляду на збільшення розміру мінімальної заробітної плати з 1 січня 2019 року та встановленого в судовому порядку обов'язку відповідача щодо відшкодування позивачці заробітку внаслідок втрати нею працездатності з вини відповідача, суд вважає, що позов позивача обгрунтований . Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Outcome: approved