overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з яким має спільних доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося із відповідачем. Кожен із подружжя має різні погляди на життя. З січня 2018 року вони фактично не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету і мешкають окремо. Відповідач не поважає її як жінку. Не підтримує та не проявляє турботи по відношенню до неї та доньок. Вчиняє постійно сварки, під час яких застосовує фізичне насилля по відношенню до неї. Посилаючись на те, що сенсу і можливості підтримувати сімейні стосунки немає, сім'я існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, позивач просить: розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 28 жовтня 1995 року Калюжненським сільвиконкомом Лебединського району Сумської області за актовим записом №8; покласти судові витрати на відповідача. Сторони у підготовче засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач свої вимоги підтримує, а відповідач позов визнає. Сторони у своїх заявах просили прийняти рішення у підготовчому засіданні, наслідки визнання позову відповідачу зрозуміло, що у даному випадку суд постановляє рішення про задоволення позову. Указане рішення може бути прийняте у підготовчому засіданні, відповідно до ст.ст.200,206 ЦПК України, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як установлено ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, а саме письмові докази: свідоцтво про укладення шлюбу між сторонами, зареєстрованого 28 жовтня 1995 року у Калюжненському сільвиконкомі Лебединського району Сумської області за актовим записом №8 між [PERSON] та [PERSON], та остання змінила прізвище після реєстрації шлюбу на «[PERSON]» (а.с.4); свідоцтво про народження спільних дітей сторін - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6), судом установлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням ст.ст.24,56,110,112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що є підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст.141,142 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору, що становить 384,20 грн., так як відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а інші 50% судового збору стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом який мотивувала тим, що у період з 30 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ «СТАНДАРТ -ПАК», працювала на посаді підсобного робітника. Під час її знаходження у трудових відносинах їй була нарахована, але не виплачена заробітна плата. Підтвердження факту існування заборгованості є відомості з Державного реєстру фізичних-осіб платників податків про суми невиплачених доходів та утриманих податків від 06 березня 2019 року. 31 грудня 2018 року вона була звільнена за власним бажанням, але у день звільнення відповідач письмово її не повідомив про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст.116 КЗпП України. 18 березня 2019 року на адресу відповідача вона надіслала заяву із проханням повідомити суму заборгованості, нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсацію за невикористану відпустку та негайно перерахувати кошти на її рахунок, а також надати належним чином завірену копію наказу про звільнення. Також було повідомлено відповідача, що у разі невиплати заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, вона буде звертатися до суду. Указану заяву відповідач отримав 20 березня 2019 року. Станом на 07 травня 2019 року кошти позивач не отримала, відповідь на її адресу не надходила. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних-осіб платників податків про суми невиплачених доходів та утриманих податків від 06 березня 2019 року відповідач заборгував 3795,20 грн. Також позивачу не виплачена компенсація за невикористану відпустку за два місяці (за 4 дні відпустки). У зв`язку із тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні та враховуючи, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 91 робочих днів, позивач вважає, що підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складав орієнтовно 18093,53 грн. (91 робочий день х198,83 грн. середня зарплата=18093,53 грн.) За указаних обставин, посилаючись на норми ч.1 ст.47,ч.ч.1,2 ст.83, ч.ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП України, Порядок обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ за №100 від 08.02.1995, позивач просить стягнути з ТОВ «СТАНДАРТ-ПАК на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 3795,20 грн., компенсацію за невикористану відпустку, середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Заперечення відповідача мотивовані тим, що станом на 18 січня 2019 року за даними бухгалтерського обліку ТОВ «СТАНДАРТ-ПАК» заборгованість по виплаті заробітної плати, розрахункових при звільненні та компенсації за невикористану відпустку при звільненні за 4 календарні дні перед [PERSON] відсутня. Оскільки товариство останню виплату позивачу здійснило 17 січня 2019 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаною заявою, яку мотивувала тим, що вона познайомилася з [PERSON] , [INFO] , і впродовж останніх 2 років вони підтримують стосунки, зустрічаються, проводять разом вільний час. На даний час у них фактично склалися сімейні стосунки, оскільки вони планують проживати разом і мають тверді наміри створити сім`ю. Вона та [PERSON] бажають зареєструвати шлюб, однак зробити цього не можуть, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Реєстрація шлюбу для них є необхідною, оскільки вони бажають оформити свої стосунки юридично. Їхні батьки вже дали згоду на шлюб. За указаних обставин заявниця просить надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні заявниця та заінтересовані особи заяву підтримали, просили її задовольнити. При тому заявниця вказала, що вони із [PERSON] . чекають на народження дитини, кохають один одного, [PERSON] має освіту, працездатний, може забезпечити родину матеріально. Батьки заявниці згоду на шлюб їх дочки із [PERSON] надали. Суд, заслухавши вступне слово заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши подані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. На підставі свідоцтва про народження та паспорта громадянина України судом установлено, що [PERSON] народилася [INFO] у м.Тростянець Сумської області (а.с.8), її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). На даний час заявниця має вік 17 років, є неповнолітньою особою, яка не досягла шлюбного віку. Згідно зі ст.22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ч.1 ст.27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Як зазначила заявниця на даний час у неї склалися сімейні стосунки із повнолітнім [PERSON] , [INFO] (а.с.10), вони бажають створити сім`ю та оформити відносини юридично. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. На підставі вищевикладеного, установивши, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, ураховуючи той факт, що вона вагітна, має намір укласти шлюб із [PERSON] для створення повноцінної сім`ї, батьки заявниці на шлюб згодні, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам заявниці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаною заявою, яку мотивувала тим, що із питання оформлення пенсії вона звернулася до заінтересованої особи з метою оформлення пенсії, але спеціалістами управління було виявлено у архівних довідках неточності у заповненні трудової книжки колгоспника, що є перешкодою у призначенні її пенсії. Оскільки внести виправлення у первинні документи на даний час не можливо, заявник просить встановити факт належності її трудової книжки колгоспника [NUMBER] , заповненої та виданої 29.01.1989 року. У судове засідання заявниця не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду заяви. Суд визнав за можливе розглянути справу в відсутність заявника та заінтересованої особи, на підставі наявних доказів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Дослідивши подані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до записів у трудовій книжці колгоспника [NUMBER] від 29.01.1989 установлено, що трудова книжка була видана на ім`я російською мовою « [PERSON]», дата народження якої [INFO] (а.с.7-10). Згідно з свідоцтвом про народження заявника заповненого російською мовою « [PERSON] », [INFO] (а.с.19). На підставі свідоцтва про шлюб виданого Новлянською сільською радою Селіванського району Володимирської області РРФСР (виданого російської мовою) встановлено, що « [PERSON] » та « [PERSON] » 28.01.1999 року зареєстрували шлюб та після укладення шлюбу було присвоєно прізвище у російському варіанті « [PERSON] », про що зроблено актовий запис №7 (а.с.11). Те, що при заповненні трудової книжки, допущені неточності під час написання особистих даних заявника, що підтверджується копією паспорта громадянина України, згідно якого прізвище, ім`я та по батькові заявника указано як « [PERSON] » та у російському варіанті як « [PERSON] » (а.с.5-6) . Встановлення факту належності трудової книжки необхідне заявнику для призначення пенсії. Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити факт належності заявнику трудової книжки, оскільки цей факт повністю підтверджується дослідженими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із уточненим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі по 500 грн. щомісячно, оскільки шлюб розпався через різні характери та погляди на життя, подружжя проживає окремо протягом тривалого часу, дитина залишилася проживати разом із матір'ю. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просить провести судовий розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином своєчасно повідомлений про час і місце розгляду справи. На підставі ст.169, 224, 225 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів без участі відповідача. Дослідивши подані сторонами письмові докази, всебічно та повно з'ясувавши підтверджені дослідженими доказами фактичні обставини, що мають значення для прийняття рішення по справі, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 30.10.1999 року, зареєстрований у Виноградівському РАЦС, актовий запис №175. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини зіпсувалися та припинилися через різні характери та погляди на життя, подружжя припинило спільне проживання. Відповідач проживає окремо. Дитина залишилася проживати разом із матір'ю. Заробіток відповідача носить мінливий характер. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами СК України. У відповідності до ст.ст.110-112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що зареєстрований між сторонами шлюб, який вже тривалий час є формальним, належить розірвати. У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені у ст.184 СК України. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, оцінивши у сукупності фактичні обставини, що мають значення для вирішення спору по суті та які підтверджені дослідженими під час судового розгляду доказами, суд прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із уточненою заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуном, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], є її чоловіком. Заявниця зазначила, що він страждає на стійкий психічний розлад, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, внаслідок чого, потребує постійного догляду, що підтверджується документами, внаслідок перенесеної черепно-мозкової травми 14.11.2007 року він хворіє на неврологічні та психічні хвороби, у нього спостерігається розлад особистості та поведінки, погіршується короткострокова та довгострокова пам»ять, увага. Крім того, [PERSON] є інвалідом 2 групи безстроково. [PERSON] потребує постійного стороннього нагляду та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявниця проживає постійно з чоловіком, здійснює за ним нагляд, вважає що може бути його опікуном, тому була вимушена звернутися до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним та призначення її його опікуном. У судове засідання заявниця не з»явилися, надала до суду заяву, у якій заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересована особа: представник опікунської ради Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, у судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву, у якій вимоги заявниці підтримав, просив суд розглянути справу за їхньої відсутності. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що заява є обгрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу, від 16.11.1973 року, актовий запис №2112. Зідно довідки до акта огляду МСЕК, серії АД №141699 від 06.05.2010 р., [PERSON] є інвалідом 2 групи. Як вбачається із висновку судово - психіатричного експерта № 209 від 06.04.2017 р. у [PERSON], [INFO], виявлені ознаки деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (черепно-мозкової травми, церебральний атеросклероз), внаслідок чого, він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Отже, [PERSON] треба визнати недієздатним. Згідно ст. 39 ЦК України, физична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЦК України опікуном може бути фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичної особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до клопотання опікунської ради Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 13.03.2017 року, [PERSON] може бути опікуном над її чоловіком [PERSON] За таких підстав, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із цим позовом до [PERSON] і просила розірвати шлюб, зареєстрований Тростянецькою с/Радою Ямпільського р/ну Вінницької області 05.08.1995 року, актовий запис № 11. На обґрунтування позовних вимог позивачка повідомила, що 05.08.1995 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. За час перебування у шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Позивачка та відповідач у судове засідання не з'явились, надавши заяви у яких просять розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги, відповідно підтримують та визнають у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 05.08.1995 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. За час перебування у шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, сімейні відносини припинено. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, щошлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, між ними відсутні взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, миритися вони не бажають, обоє наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу, залишити позивачці прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 640 грн. 00 коп. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із цим позовом до [PERSON] і просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 17.01.2013року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №5. На обґрунтування позовних вимог позивачка повідомила, що 17.01.2013року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від цього шлюбу вони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Зазначає, що на даний час вони проживають окремо, вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї стали неможливими. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак у телефонному режимі повідомив суду, що не заперечує проти задоволення позову, справу просить розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 17.01.2013року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від цього шлюбу вони мають дитину: [PERSON], [INFO] р. н. Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося. На даний час вони проживають окремо, подальше спільне проживання та збереження сім'ї вважають за неможливі. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, щошлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, між ними відсутні взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, миритися вони не бажають, обоє наполягають на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу, залишити позивачці прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 640 грн. 00 коп. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України,

Outcome: approved