Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РУСАГРО»(далі ТОВ «РУСАГРО»), третя особа Херсонська міська рада про скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17.12.2018 року в справі № 766/14900/16-ц визнано недійсним свідоцтво про право власності, серія та номер: [NUMBER] , виданого 25.01.2014року державним реєстратором Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні на квартиру [ADDRESS] . Рішення суду набрало законної сили 17.01.2019року. З метою виконання рішення суду, вона звернулася до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень із заявою про скасування реєстрації права власності за ТОВ «РУСАГРО», однак отримала лист начальника Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради від 05.11.2020 року про відмову в задоволенні заяви, з роз`ясненням, що скасування реєстрації права власності за ТОВ «РУСАГРО» здійснюється на підставі судового рішення. Вона звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про роз`яснення рішення суду в частині скасування рішення державного реєстратора. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2020року відмовлено в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду від 17.12.2018року. Відповідно до актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником квартири [ADDRESS] , є ТОВ «РУСАГРО» на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 15.01.2014року, яке рішенням Херсонського міського суду Херсонської області визнано недійсним(справа №766/14900/16-ц). Відповідно до положень ст.26, 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Відтак, вона позбавлена можливості вирішити питання в досудовому порядку, що призводить до порушення її права власності. З огляду на викладене, положення ст. 317, 319, 321 ЦК України позивач просила: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:10270428 від 25.01.2014 року, згідно з яким зареєстровано приватну власність за ТОВ «РУСАГРО»; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.03.2021 року відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом установлено, що заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17.12.2018року, ухваленим у справі ( №766/14900/16-ц) за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «РУСАГРО», [PERSON] про визнання недійсним правочинів позов [PERSON] задоволено. Суд \~визнав недійсними:\~ акт\~оцінки та\~приймання -\~передачі майна\~для формування\~статутного капіталу\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«РУСАГРО»» від\~05\~листопада 2013\~року,\~яким передано\~до статутного\~фонду ТОВ\~«РУСАГРО» квартиру\~ [ADDRESS] ;\~рішення №\~1\~засновника (учасника)\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«РУСАГРО» від\~05\~листопада 2013\~року,\~яким сформовано\~статутний капітал\~за рахунок\~нерухомого майна,\~а саме\~за рахунок\~квартири [ADDRESS] ;\~ свідоцтво\~про право\~власності,\~серія та\~номер:\~16723733,\~виданого 25.01.2014\~року державним\~реєстратором Суворовського\~районного управління\~юстиції у\~м.\~Херсоні Кечею\~А.С.\~на квартиру\~ [ADDRESS] . При розгляді зазначеної справи судом установлено, що право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ТОВ «РУСАГРО» на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 27.03.2009року, який рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 13.10.2011року визнано недійсним. Заочне рішення суду набрало законної сили 17.01.2019року. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 08.10.2020 року [PERSON] звернулася до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради з заявою про скасування реєстрації права власності за ТОВ «РУСАГРО» на спірну квартиру, проте 05.11.2020року отримала відмову з посиланням на ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України від 01.07.2004року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(далі Закон №1952-IV), \~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе власником нерухомого майна, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права власності іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності(ч.2 ст. 26 Закону №1952-IV). Звертаючись із позовом до суду [PERSON] просила скасувати рішення державного реєстратора, індексний номер запису, яким зареєстровано право власності ТОВ «РУСАГРО» на спірне нерухоме майно, тому суд вважає, що неправильна юридична кваліфікація спірних відносини, не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні юридичні норми, оскільки застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Натомість, відмова в задоволенні позову через помилкове правове обґрунтування позовних вимог є перешкодою в доступі до правосуддя. Саме такий правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.04 2021року в справі №910/10011/19, який суд у відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України враховує при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин. Отже, встановленими матеріалами справи підтверджено, відсутність у ТОВ «РУСАГРО» права власності на квартиру [ADDRESS] , оскільки підстави набуття товариством такого права визнані судом недійсними, а державна реєстрація права не є підставою набуття права власності, а лише засвідченням державою вже набутого особою прав власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності ТОВ «РУСАГРО» на спірне нерухоме майно. Разом із тим, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] , такими що не підлягають задоволенню. Із рішення Апеляційного суду Херсонської області від 13.10.2011року, ухваленого в справі №22-3996/2011р. вбачається, що підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , стало розпорядження спільним майном без згоди іншого співвласника, тобто сторонами договору купівлі-продажу не дотриманні під час укладення договору вимоги ч.4 ст.369 ЦК України, якою передбачено, що правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника, як правочин, що вчинений без необхідних повноважень. За таких обставин, існування в [PERSON] права особистої приватної власності, а не спільної сумісної власності на спірне нерухоме майно, не є предметом позову цієї справи, позивач не обґрунтовувала свої вимоги і суд зазначені обставини не досліджував, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог саме в цій частині відсутні. Окрім того, державний реєстратор за результатами розгляду документів поданих для державної реєстрації прав, приймає рішення про державну реєстрацію прав та вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав, у відповідності до абзацу третього частини третьої статті 26 Закону №1952-IV, за яким державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому\~підпунктом \~«а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Відповідно до \~ ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00грн. На підставі викладеного, ст. ст.15-16, 317,321,328 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: partial