Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАТІНУМ ФІНАНС» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у квітні 2020 року нею отримано від приватного виконавця округу м. Києва Пімахової Діни Володимирівни постанову № 61605631 від 30.03.2020 року по примусовому виконанню виконавчого напису № 2351, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Юлією Володимирівною 11.11.2019 року щодо звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] на користь ТОВ «ПЛАТІНУМ ФІНАНС» у розмірі 17 251, 61 грн. Зазначає, що виконавчий напис нотаріуса № 2351 від 11.11.2019 року є незаконним, вчиненим з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами через те, що зобов`язання перед ПАТ «Альфа Банк» виконала у повному обсязі, з оскаржуваного виконавчого напису не вбачається безспірність вимог стягувача. Вона до квітня 2020 року жодних листів від правонаступників ПАТ «Альфа Банк» щодо наявності заборгованості за кредитним договором № 500037216 від 30.10.2007 року не отримувала. А тому не розуміє звідки в неї виникла заборгованість перед ТОВ «Платінум Фінанс». У зв`язку з чим, а також іншими підставами зазначеними в заяві, Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2351, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Юлією Володимирівною від 11.11.2019 року. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2020 року витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куби Юлії Володимирівни копію нотаріальної справи за вчиненим нею виконавчим написом № 2351 від 11.11.2019 про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] на користь ТОВ «ПЛАТІНУМ ФІНАНС» у розмірі 17 251, 61 грн. 02.07.2020 року, позивачем в особі представника - адвоката Богославського В.А. було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2020 року заяву [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Богославський В.А. про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 61605631 від 30.03.2020 року по примусовому виконанню виконавчого напису № 2351, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Юлією Володимирівною 11.11.2019 року про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Платінум Фінанс» (код ЄДРПОУ 43133848) заборгованості за кредитним договором № 500037216 від 30.10.2007 року у розмірі 17251,61 грн. На виконання ухвали Заводського районного суду м.Запоріжжя від 01 липня 2020 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куби. Ю. В. до суду не надійшли витребувані документи. У зв`язку з чим, ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2020 року повторно витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куби Юлії Володимирівни копію нотаріальної справи. На виконання ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2020 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куби. Ю. В. до суду не надійшли витребувані документи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що документально витрати позивача на оплату послуг не підтверджені, при встановлені розміру гонорару необхідно враховувати фінансовий стан клієнта, склад витрат на адвоката входить до предмета доказування, суд повинен виходити з критеріїв їхньої реальності та розумності, просили в позові відмовити (а.с.190-192). У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що в квітні 2020 року Позивач отримала від приватного виконавця округу м. Києва Пімахової Діни Володимирівни постанову № 61605631 від 30.03.2020 року по примусовому виконанню виконавчого напису № 2351, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кубою Юлією Володимирівною 11.11.2019 року щодо звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] на користь ТОВ «ПЛАТІНУМ ФІНАНС» у розмірі 17 251, 61 грн. Постановою приватного виконавця від 30.03.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника, здійснюється стягнення заборгованості з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за кредитним договором № 50037216 від 30.10.2007 року укладеного з ПАТ «Альфа Банк», за яким 29.12.2008 року згідно договору фінансування клієнта право вимоги № 2912 2022 , право вимоги було відступлено ТОВ «Кредитні Ініціативи». Як зазначено в постанові приватного виконавця, за договором факторингу № 2012-2-1/1 від 18 грудня 2012 року, укладеного між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс», право вимоги за кредитним договором № 500037216 від 30.10.2017 року, укладеним з ПАТ «Альфа-Банк» було відступлено ТОВ «Купер Прайс». За договором факторингу № 2009/2019 від 20 вересня 2019 року, укладеним між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платінум Фінанс», право вимоги за кредитним договором № 500037216 від 30.10.2017 року, укладеним з ПАТ «Альфа Банк» було відступлено, на користь ТОВ «Платінум Фінанс» (а.с.9-10). Строк, за який проводиться стягнення: 06.03.2008 по 21.10.2019 року. Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника, складає 17 251,61 грн. За загальним правилом, який визначено статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Як вбачається з наданих до суду документів, строк, за який проводиться стягнення з 06.03.2008 по 21.10.2019 року, тобто строк за який проводиться стягнення становить 11 років сім місяців,16 днів. Вказані обставини свідчать про те, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис на суму заборгованості, яка розраховувалась стягувачемза значний час. Позивачем у позовній заяві заявлено про застосування строків позовної давності. Усі вищезазначені обставини свідчать про те, що заборгованість позивача не є безспірною. Крім того, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, що виходить за межі строку визначеного ст. 88 Закону України «Про нотаріат». З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, щонотаріусмав відмови у вчиненні нотаріального акта. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999р. «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визначено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Яка була також предметом розгляду Великої Палати Верховного суду та постановою від 20.06.2018 у справі №826/20084/14 року залишена в силі. Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999р. «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте, з наданих до суду документів та відомостей, виходить, що нотаріусу передавався оригінал кредитного договору без нотаріального посвідчення. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що нотаріус мав відмови у вчиненні нотаріального акта. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 261,20 грн., сплата яких підтверджена документально (а.с.1, 75). Також відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 7740,00 грн., оплата яких підтверджена відповідними доказами: договором про надання правової допомоги від 10.04.20р., додатковою угодою від 10.04.20р. до вказаного договору, актом приймання передачі від 16.04.20р., квитанцію до прибуткового касового ордеру від 16.04.20р. про оплату послуг адвоката на суму 7740 грн. та адвокатським ордером (а.с.14-18).

Outcome: approved