Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 05.10.2010 року, оскільки подружні стосунки між ними не склалися, виявилося, що в них різні характери та погляди на життя. Позивачка вказує, що між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, а тому вважає, що зберегти сім`ю неможливо. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати та визначити місце проживання їх спільної доньки з нею. Позивач подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Від відповідача до суду надійшла заява у якій він вказує, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу, просить суд дитину залишити проживати з ним. Враховуючи вимоги\~ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.10.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гощанського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №42, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.10.2010. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині « [PERSON] ». Згідно з частиною 3\~статті 105СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Відповідно до статті 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112СК України\~передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1\~статті 24СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2\~статті 114СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3\~статті 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно вимог\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу\~ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Враховуючи те, що на час розгляду справи дитина сторін проживає разом з матір`ю, суд відповідно до\~статті 160 СК України\~суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити дитину сторін проживати разом з позивачкою, відповідно позов в цій частині також підлягає задоволенню. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 768 грн. 40 коп. , а також 768 грн. 40 коп. за вимогу про визначення місця проживання дитини на користь держави.

Outcome: approved