Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є батьком її малолітнього сина - [PERSON], [INFO], однак матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги зменшує до 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даною позовною заявою та до досягнення дитиною повноліття, зменшені позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі (а. с. № 22). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та участі відповідача, надані суду заперечення підтримує (а. с. № 21). З заперечення на позовну заяву вбачається, що відповідач позов визнає частково в розмірі 500 гривень, посилаючись на те, що постійного заробітку не має, підприємницькою діяльністю не займається, його середньомісячний дохід складає 1500-2000 гривень, має сім'ю, несе витрати по оплаті комунальних послуг, а тому вважає, що розмір аліментів - 2000 гривень є необґрунтовано великим з урахуванням його матеріального становища (а. с. № 12-13). Під час розгляду справи по суті встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а. с. № 3). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В свою чергу відповідач добровільно не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак з урахуванням обставини, зазначених у ст. 182 СК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Такого висновку суд приходить з урахуванням того, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, але не надає допомоги на її утримання, чим порушує свій обов?язок як батька утримувати сина до досягнення ним повноліття, встановлений ст. 182 СК України. Що стосується розміру аліментів, то сума - 1000 гривень, до якої позивач зменшила позовні вимоги, на думку суду, буде достатньою для забезпечення дитині належного розвитку, харчування, виховання та навчання. До того ж, відповідно до ст. 180 СК України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на свій матеріальний стан, який не дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі понад 500 гривень, однак будь-яких доказів цього суду не надав. Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). Слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена.

Outcome: approved