Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Яготинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради, про визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, відповідно до вимог якої просила: -визнати [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; -внести зміни до актового запису № 73 про народження [PERSON] , зробленого 12.05.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, вказавши його батьком - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; -стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , громадянина України, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; -стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , 1/2 частину додаткових витрат, які понесені за придбання спеціальних інструментів, тест-смужок Акку Чек та оренду кімнати за період 04.10.2020-04.11.2020, на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , одноразово, що складає 5 673 гривні. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що з липня 1999 року по грудень 2003 року між сторонами склалися близькі стосунки; вони разом проживали в місті Києві як одна сім`я без реєстрації шлюбу, вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки. Спільне життя не склалося, а тому у грудні 2003 року сторони припинили проживати як одна сім`я, а [INFO] позивачка народила дитину [PERSON] . Відомості про батька у свідоцтві про народження були зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України як [PERSON] , тобто за вказівкою матері дитини. З моменту повернення позивачки з полового відділення відповідач жодного разу не цікавився дитиною, зокрема, станом її розвитку, здоров`ям тощо, але приймав участь в матеріальному забезпеченні дитини, перераховуючи грошові кошти на картковий рахунок позивачки. [PERSON] з народження постійно проживає разом з позивачкою у житловому будинку, що належить на праві власності її матері. На цей час вони проживають за адресою: [ADDRESS] . Позивачка вважає, що дитина має право знати свого батька та турбується про її щасливе дитинство. Просить врахувати такі обставини: [PERSON] має статус дитини з інвалідністю, потребує особливого домашнього догляду, дієтичного харчування, контролю стану здоров`я та регулярного введення інсуліну, яке є життєво необхідним для нього. Необхідно регулярно робити аналізи, купувати щомісячно тестові смужки для перевірки/контролю цукру у крові, щорічно проходити повне медичне обстеження та відвідувати відповідних спеціалістів, що також потребує додаткових матеріальних витрат. Позивачка є безробітною та перебуває на обліку в Яготинській районній філії КОЦЗ, отримує відповідну допомогу, але її розмір є мізерним по відношенню до витрат на утримання неповнолітнього сина. Тож матеріальне становище дитини та позивачки є важким і остання не може самостійно належно утримувати сина. Інших доходів позивачка не має та взяла кредит у сумі 13 998 гривень. Будь-якого нерухомого або рухомого майна на праві власності позивачка та дитина не мають. Відповідач є повністю здоровою та працездатною особою, не перебуває на обліку в лікарні з будь-якими хронічними захворюваннями, офіційно працевлаштований в ТОВ «Динамика ДП» на посаді заступника директора, отримує постійний стабільний дохід, має іншу неповнолітню дитину, має на праві власності житловий будинок. Також, у зв`язку із навчанням [PERSON] з 01.09.2020 у Державному начальному закладі «Центр професійної освіти інформаційних технологій, поліграфії та дизайну м. Києва» останній вимушений орендувати кімнату, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та щомісячно сплачувати кошти у сумі 3 000 грн.; купувати спеціальні інструменти для навчання. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 18.02.2021 відкрито провадження у справі, яку призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 13.05.2021 провадження у справі зупинено у зв`язку з призначенням молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру експертної служби МВС України. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 17.08.2021 поновлено провадження у справі, оскільки надійшов висновок експерта від 21.07.2021 № СЕ-19-21/18245-БД, відповідно до якого [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON] , біологічною матір`ю якого є [PERSON] ; ймовірність такої події складає 99,999999999%. Відповідач подав письмові пояснення на позов, відповідно до яких просить ухвалити рішення про: визнання [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 1/2 частини додаткових витрат, понесених на придбання спеціальних інструментів, тест-смужок Акку Чек та оренду кімнати за період з 04.10.2020-04.11.2020, що складає 5 673 грн. Відповідач стверджує про відсутність доказів щодо невизнання ним батьківства. Натомість, при призначенні аліментів, просить врахувати наявність на його утриманні неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , а також розмір його доходу на посаді заступника директора ТОВ «Динаміка ДП». Проти стягнення додаткових витрат заперечує з тієї підстави, що останні були понесені у період, коли позивачка вже отримала від відповідача грошові кошти на загальну суму 12 200 грн., що фактично перевищує ці витрати. У запереченнях проти наданих відповідачем пояснень, позивачка зазначила, що відповідач дійсно упродовж декількох років добровільно сплачував грошові кошти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Однак, відповідач жодного разу не цікавився станом здоров`я свого сина, його розвитком, потребами, уникав з ним зустрічей. Після подання позову відповідач припинив добровільні виплати повністю. Позивачка звертає увагу на наявність у відповідача на праві власності житлового будинку та транспортного засобу та можливість їх утримувати. В частині стягнення додаткових витрат позивачка стверджує, що щомісячні виплати відповідачем грошових коштів на картковий рахунок позивачки були без конкретного цільового призначення та використовувалися виключно на потреби неповнолітньої дитини (дієтичне харчування, ліки, придбання одягу), яких і так не вистачало, а не на придбання спецінструментів та оренди житла тощо. Позивачка та предстанвик позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Предстанвик відповідача позов визнав частково та підтримав аргументи, які викладені у письмових поясненнях. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради не заперечувала проти заявлених вимог. Представник Яготинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до суду із заявою про розгляд спраив у його відсутність та не заперечував проти заявлених вимог. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із положеннями ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. В силу ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року, передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року ,визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, в судовому засіданні встановлено наступне. 12.05.2004 року відділ реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області зробив актовий запис про народження за № 73, а 19.05.2004 видав свідоцтво про народження [PERSON] , серія [NUMBER] (а.с. 10-13, 15). Батьками дитини вказані [PERSON] та, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері, [PERSON] . Відповідно до довідки про склад сім`ї від 09.12.2020 № 03-05/3440 [PERSON] та позивачка зареєстровані й проживають за адресою за адресою: [ADDRESS] у житловому будинку, що належить на праві власності матері позивачки - [PERSON] (а.с. 16). [PERSON] , відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] від 28.09.2020 року Яготинським УСЗН, має статус дитини з інвалідністю (а. с. 14). Згідно виписок з історії хвороби хворіє на важку форму інсулінозалежного цукрового діабету (а.с.53-60), потребує домашнього догляду, зокрема дієтичного харчування, контролю стану здоров`я та регулярного введення інсуліну, що є життєво необхідним для нього (а.с.61-67). Відповідно до довідки Державного центру зайнятості Яготинської районної філії КОЦЗ № 428 від 09.12.2020 позивачка є безробітною та перебуває на обліку в центрі зайнятості, отримуючи відповідну допомогу, має кредит в розмірі 13998 грн. (а.с. 20, 77-78). Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.12.2020 №№ 236733186, 236732886 [PERSON] та [PERSON] нерухомого або рухомого майна на праві власності не мають (а.с. 17-18). Відповідно до копії учнівського квитку від 01.09.2020 серії [NUMBER] (а. с. 15) [PERSON] навчається з 01.09.2020 у Державному начальному закладі «Центр професійної освіти інформаційних технологій, поліграфії та дизайну м. Києва» та згідно з копією договору (а.с. 74) орендував кімнату, що розташована за адресою: [ADDRESS] , сплачує оренду плату в розмірі 3000 грн. Відповідно до копій рахунку фактури та товарного чеку (а. с. 75-76) позивачка придбала спеціальні інструменти для навчання [PERSON] та необхідні йому тест-смужечки Акку Чек . Заявлені до стягнення додаткові витрати становлять 1/2 частини витрат, які понесені позивачкою на придбання спеціальних інструментів, тест-смужок Акку Чек та оренди кімнати за період 04.10.2020-04.11.2020, що сукупно складає 5 673 гривні. Відповідно до висновку експерта від 21.07.2021 № СЕ-19-21/18245-БД [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON] , біологічною матір`ю якого є [PERSON] ; ймовірність такої події складає 99,999999999% (а.с.68-73, 132-145). [PERSON] , [INFO] , відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.12.2020 № 236732485 (а. с. 19), має на праві власності житловий будинок загальною площею 275,3 кв. м з надвірними будівлями та спорудами. Відповідно до довідки від 30.08.2021 № 124 відповідач працевлаштований в ТОВ «Динамика ДП» на посаді заступника директора (юридична адреса: пр-т Визволителів, 3, оф. 3, м. Київ, 02660, код ЄДРПОУ 38922954), де за період березень-серпень 2021 року отримав сукупний дохід 44 140,50 грн. (сума до виплати склала 35 533,11 грн.) (а.с.21, 162). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.07.2005 [PERSON] є також батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.161). Згідно з даними історії по картковому рахунку позивачки (а.с.22-52, 163-166) відповідач упродовж 2006-2020 років добровільно перераховував грошові кошти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Ураховуючи вищевикладені обставини, висновок експерта від 21.07.2021 № СЕ-19-21/18245-БД, положення ст. ст. 125, 128, 134 СК України та приймаючи до уваги, що відповідач проти визнання його батьком дитини фактично не заперечує й просить прийняти в цій частині рішення про задоволення позову, суд вважає, що є всі підстави для задоволення відповідної вимоги про визнання [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] . В частині визначення розміру аліментів, суд враховує, що відповідач також в цілому не заперечує проти їх стягнення у судовому порядку, однак вважає за необхідне встановити їх у розмірі 1/4 частини від його доходу, а не 1/3 частини, як того бажає позивачка. Відповідач має стабільний дохід, є повністю здоровою та працездатною особою, натомість має неповнолітню дитину на своєму утриманні - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи зазначені обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст. ст. 141, 182, ч. 5 ст. 183, 191 СК України, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», Конвенції про права дитини, ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», позов в цій частині необхідно задовольнити частково. Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, щоз відповідача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Що стосується заявлених до стягнення додаткових витрат, які позивачка обґрунтовує тим, що у зв`язку із навчанням [PERSON] з 01.09.2020 у Державному начальному закладі «Центр професійної освіти інформаційних технологій, поліграфії та дизайну м. Києва» останній вимушений орендувати кімнату та щомісячно сплачувати кошти у сумі 3 000 грн; купувати спеціальні інструменти для навчання, суд виходить із такого. Частиною 1 ст. 185 СК України закріплене правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Згідно ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин (ч. 1 ст. 185 СК України) закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Суд критично оцінює твердження відповідача про необхідність звільнення його від сплати заявлених до стягнення додаткових витрат, оскільки участь у цих витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Схожих висновків дійшов Верховний Суд України (ухвала від 03.12.2014 у справі № 6-36284св14). Положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв`язку із хворобо та розвитком здібностей дитини. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В силу положень ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Приймаючи до уваги викладене та враховуючи матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, існування хвороби та необхідність розвитку здібностей дитини, положення СК України та Конвенції про права дитини, задоволення позову в частині стягнення з відповідача 1/2 частини додаткових витрат на придбання спеціальних інструментів, тест-смужок Акку Чек та оренди кімнати за період 04.10.2020-04.11.2020, що сукупно складає 5 673 гривні, узгоджується з положеннями ст. 185 СК України та відповідатиме інтересам сина відповідача - [PERSON] . Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 816 грн., а на користь позивачки - витрати за проведення експертизи в розмірі 7 614 грн.

Outcome: partial