Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 13.06.2004 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне [PERSON] майно. Нотаріус відмовив у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем не було подано правовстановлюючий документ та документ, що підтверджує реєстрацію права власності померлого на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Центральна, буд. 43, с.\~Старі Новаки, Лугинського району, Житомирської області. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: вул.\~Центральна, буд. 43, с. Старі Новаки, Лугинського району, Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач у судове засідання представника не надіслав, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~у випадку визнання позову відповідачем, суд, за результатами підготовчого провадження ухвалює судове рішення в порядку, встановленому\~ст. 206 ЦПК України. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України,\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2017\~року, [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], що складається із земельної ділянки. Разом з тим, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: на житловий будинок, оскільки позивачем не було подано правовстановлюючий документ та документ, що підтверджує реєстрацію права власності померлого на житловий будинок (а.с. 8). Довідками Степанівської сільської ради № 63 від 14.04.2017 року та №\~101 від 09.06.2017 року стверджується, що згідно виписки з погосподарських книг за 2001-2005 роки, житловий будинок № 43, який знаходиться по вулиці Центральній в с.\~Старі Новаки, Лугинського району, Житомирської області, 1954 року побудови, належить [PERSON], який проживав у вказаному будинку на день смерті. Разом з ним була зареєстрована та постійно проживала його дружина [PERSON] (а.с. 14, 15). Згідно роз'яснень інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування у період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31\~січня 1966 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. При цьому виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Як вбачається з довідки Степанівської сільської ради та даних технічного паспорту, успадкований позивачем будинок збудовано в 1954 році і його інвентаризаційна вартість становить 123421 грн. Право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. За таких обставин справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved