Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати безвісно відсутнім з 2012 року [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заяви заявник посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. В 2012 році її колишній чоловік виїхав в РФ та більше не повертався, відомостей щодо його місця перебування у неї немає. Звернення заявника до суду із зазначеною заявою зумовлено необхідністю зняти неповнолітнього сина з реєстраційного обліку та отримання проїзних документів для дитини для виїзду до тимчасово окупованої території АР Крим, оскільки перебуває в шлюбі з іншим чоловіком, який працює та проживає на вказаній території. У судовому засіданні заявник підтримала доводи заяви, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення заявника, показання свідка, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28 липня 2008 року по 23.12.2010 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 23.12.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили. У ході судового розгляду також встановлено, що місце знаходження [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], невідомо, відомості про його місцезнаходження відсутні. Факт відсутності відомостей про [PERSON] за постійним місцем проживання протягом року підтверджується наступними доказами. Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 19.02.20154 року №653/359/15-ц, якою останнього оголошено в розшук, як боржника по сплаті аліментів; показаннями свідка [PERSON], яка пояснила, що дійсно [PERSON] на протязі більше року не спілкується зі своєю дитиною та заявником, його місце перебування нікому не відоме, допомоги на утримання дитини не надає. Таким чином, суд доходить висновку, що заявником були вжиті всі заходи щодо встановлення місця знаходження [PERSON], однак на теперішній час місце знаходження останнього не встановлено. Визнання [PERSON], безвісно відсутнім необхідно заявнику для зняття неповнолітньої дитини з реєстрації за адресою та отримання проїзного документу для виїзду дитини за кордон. Відповідно до ч. 1 ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON], безвісно відсутнім. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про місцезнаходження [PERSON] були у заявника в 2012 року, коли [PERSON] проживав за місцем реєстрації, то початком його безвісної відсутності слід вважати січень 2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved