Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей на кожну дитину у розмірі ј частини від усіх видів її доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та досягнення дітьми повноліття. Як зазначила позивач у позовній заяві, її сестра - [PERSON] (відповідач у справі), є матір`ю двох доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька в свідоцтві дітей записані відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері. Діти проживали разом з матір`ю до серпня 2019 року. Однак, у зв`язку з тим, що відповідач проживала з дітьми в умовах неможливих для проживання, виховання, їх розвитку, в серпні 2019 року [PERSON] приїхала до [PERSON] з метою налагодити життя. Через деякий час, [PERSON] повідомила позивача про те, що їй необхідно поїхати на деякий час. Зв`язок із нею був відсутній. Після влаштування позивачем дітей у дитячий садок та школу, та відсутності матері, яка зникла, позивач звернулася до органів поліції із заявою про невиконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Розшукуючи відповідача, [PERSON] повідомила вітчиму, про те, що вона зникла та покинула дітей. Проте, розшукавши її, [PERSON] повідомила відчиму, що на теперішній час вона займається влаштуванням свого життя, та дітей забрати не може, запропонувала, щоб діти залишилися із [PERSON] , про що надала нотаріальну згоду на позбавлення її батьківських прав. Наказом начальника служби (управління) у справах дітей № 689, № 690 від 18.09.2019 року, малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в родину позивача, до прийняття рішення про їх влаштування. Як вважає позивач, фактично, відповідач жила за рахунок дітей, отримуючи допомогу одинокої матері, а підписанням нотаріальної згоди підтвердила своє байдуже ставлення до них. Таке ставлення матері вона вважає негативно впливає на дітей та їх моральні цінності. Таким чином, [PERSON] покинула дітей, без жодних поважних причин не приймає участі у їх вихованні, з ними не спілкується без жодних перешкод для цього. Крім того, відповідач не виконує свого обов`язку утримувати дітей. З часу написання нотаріальної заяви [PERSON] має інші інтереси та проживає окремо від дітей, намірів в подальшому змінити ставлення до виконання своїх обов`язків не висловлювала. На даний час, [PERSON] , [INFO] , є ученицею 1-А класу Запорізького виховального комплексу № 41 Запорізької міської ради, а [PERSON] , [INFO] , була влаштована до дитячого садку. Ухвалою суду від 19.11.2019 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Витребувати від третіх осіб Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради та Органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області висновок про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 02.04.2020 року постановлено підготовче провадження у справі закрити та призначити судове засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач по справі [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Представники третіх осіб Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, та Органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області до суду не з`явилися, однак направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Окрім того, Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району надано суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей. Представник третьої особи 1 просить ухвалити рішення з урахуванням прав та інтересів дітей. Представник органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області - головний спеціаліст служби у справах дітей Бериславської райдержадміністрації Давидова В.М. надіслала до суду письмові пояснення, за змістом яких вбачається, що надати висновок органу опіки та піклування Бориславської райдержадміністрації щодо доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей, не має можливості, оскільки відповідач на території Бориславського району не проживає, на підтвердження чого долучено відповідну довідку. Оскільки відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена у встановленому порядку, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи за її відсутності, не подавала відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] , яке видане 18.01.2013 року Зміївською сільською радою Бориславського району Херсонської області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 12.04.2016 року Виконавчим комітетом Зміївської сільської ради Бориславського району Херсонської області. Згідно з витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 20.08.2019 року №№ 00023723776, 00023723620, наданими Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відомості про батьків записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідач проживає окремо від дітей, не спілкується з ними, не займається їх вихованням та матеріально не забезпечує. До органів опіки з питання порушення своїх прав як матері відповідач не зверталася. Відповідно до наказів служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 18.09.2019 року №№ 689, 690, малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовані в родину [PERSON] (тітки) в зв`язку з тим, що мати дітей фактично покинула їх на свою сестру, її місцезнаходження було невідоме і [PERSON] була вимушена звернутися до органів поліції з відповідною заявою (талон-повідомлення Єдиного обліку № 25324 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.09.2019 року). На даний час родина мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради проведено обстеження умов проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] , за результатами якого встановлено, що для дітей створені всі необхідні умови для життя та виховання. Також, було встановлено, що згідно з листом навчально-виховного комплексу № 41 від 10.12.2019 року № 284, за час навчання малолітньої [PERSON] мати дівчинки [PERSON] не виявляла інтересу до її навчання та виховання, успішності дитини в школі. Батьківські збори мати протягом семестру не відвідувала, індивідуально з вчителем не спілкувалась, до школи не приходила, не зверталась ні особисто, ні за телефоном. Відповідно до листа закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 154 «Сонячне місто», з вересня 2019 року по даний час мати малолітньої [PERSON] [PERSON] не відвідує дошкільний заклад, не цікавиться життям дитини у садочку, не спілкується з цього приводу з вихователями та адміністрацією дошкільного закладу, не сплачує внески, не відвідує батьківські збори. [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до доньок [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується її письмовою заявою від 24.09.2019 року, посвідченою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. та зареєстрованої в реєстрі за № 1781. Питання доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , розглядалось на засіданні з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 12.12.2019 року в присутності [PERSON] . Запросити [PERSON] на засідання комісії не виявилося можливим через відсутність засобів зв`язку та відсутності інформації щодо її фактичного місцеперебування. Під час засідання комісії [PERSON] повідомила, що мати дітей [PERSON] разом з нею та дітьми не поживає, жодної допомоги донькам не надає, життям та здоров`ям [PERSON] і [PERSON] не цікавиться, веде асоціальний спосіб життя, своєї думки щодо позбавлення її права не змінила. Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 17.12.2019 року № 01/01-33/0864, за результатами засідання, враховуючи наявні документи та ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України, по відношенню до малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, на які в обґрунтування позову посилається позивач, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03. 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов`язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з`ясування його позиції й обґрунтувань. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та забезпеченню дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем [PERSON] доведено наявність правових підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з нормами ст. 166 СК України, особа, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. [PERSON] в добровільному порядку не утримує дітей, хоча має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на їх утримання, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду до повноліття дітей. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги заяву позивача, зміст висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог, вимоги п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України про справедливість, добросовісність та розумність застосування цивільного законодавства, ст. 164 СК України, суд вважає, що необхідно задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. При цьому, статтею 169 СК України передбачено право батьків на поновлення у батьківських правах, не позбавлений цієї можливості і відповідач, якщо змінить своє відношення до дітей, проявить турботу та піклування щодо доньок. . При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України. Згідно із ч. 6 ст. 164 Сімейного кодексу України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: approved