Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у звязку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сімю. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, проживає окремо від нього й не підтримує подружніх відносин з квітня 2017 року. На примирення з метою зберегти сімю категорично не погоджується через відсутність взаєморозуміння один з одним та у вирішенні побутових проблем сімї. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору про спільне сумісне майно подружжя, а також щодо утримання та про місце проживання неповнолітнього сина, який проживає з нею, не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Прітчіна». Сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, 12.03.2018 року подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач зазначила, що заявлені нею позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом рішення під час підготовчого судового засідання у випадку визнання відповідачем позову. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, наслідки визнання позовних вимог відомі та зрозумілі, просить ухвалити рішення суду за результатами підготовчого провадження по справі, на примирення з метою зберегти сімю не погоджується, спору про спільне сумісне майно подружжя, а також щодо утримання та про місце проживання неповнолітнього сина, який проживає з позивачем, не має. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. 06 серпня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Диканському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за №46. Дошлюбне прізвище позивачки Заєць (а.с.9). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою (а.с.10, 11). Спору щодо визначення місця проживання, утримання неповнолітньої дитини та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено під час судового розгляду, позивачка та відповідач не підтримують подружніх відносин та проживають окремо з квітня 2017 року, не бажають примиритися і зберегти сімю, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у звязку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1). На підставі ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 200, 206, ч.2 ст.247, 264, 265ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved