Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що її донька [PERSON] , [INFO] , 16.06.2019 року залишила їй свою доньку [PERSON] , [INFO] , і зникла в невідомому напрямку. З того часу малолітня дитина перебуває на її повному утриманні та вихованні, а мати жодного разу не цікавилася долею дитини. Таким чином мати дитини неналежно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, і робила це з самого народження дитини, а саме - залишала її без нагляду одну в квартирі або на сумнівних людей, не годувала дитину, не доглядала за нею, не надавала медичну допомогу, пропадала з місця спільного мешкання на декілька днів у невідомому напрямку, на зв`язок не виходила, дитиною не цікавилася, періодично вживала алкогольні напої, кошти допомоги при народженні дитини використовує на власні потреби. Позивач зазначає, що вона приділяє належну увагу вихованню онуки, умови її проживання знаходяться в задовільному стані, є необхідні комунальні зручності, сучасні меблі, в тому числі і дитячі, побутова техніка, для дитини створені умови для нормального виховання та розвитку, є окреме дитяче ліжко, розвиваючі іграшки, підгузники, одяг по сезону та продукти харчування. Стосунки у неї з онукою доброзичливі, традиційні. Вказує, що всі вищевикладені обставини підтверджуються у висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . А тому враховуючи, що мати малолітньої [PERSON] , [INFO] , свідомо ухиляється від її виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріально її не забезпечує просить суд задовольнити позов, позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј всіх видів заробітку, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Просила суд задовольнити позов. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги та висновок органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 27.08.2019 року № 528/23-21 - підтримав. Просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що мати малолітньої самоусунулася від участі у вихованні та матеріальному утриманні доньки, життям дитини не цікавиться. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 27.08.2019 року № 528/23-21, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . У ході підготовки вказаного висновку було встановлено, що мати дитини самоусунулася від участі вихованні та утриманні дитини, з 16.06.2019 року покинула малолітню - [PERSON] , [INFO] , із тих пір долею дитини не цікавилася. Вихованням та утриманням малолітньої [PERSON] займається її бабуся [PERSON] , [INFO] . Так, відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 12.08.2019 року встановлено, що умови проживання [PERSON] та малолітньої [PERSON] знаходяться у задовільному стані, є необхідні комунальні зручності, сучасні меблі, в тому числі, і дитячі, побутова техніка, для дитини створені умови для нормального виховання та розвитку, є окреме дитяче ліжко, розвиваючі іграшки, підгузники, одяг по сезону та продукти харчування. Згідно з висновками Акту № 409 оцінки потреб сім`ї/особи від 12.08.2019 року, стосунки між дитиною - [PERSON] та бабусею [PERSON] доброзичливі, традиційні. Бабуся створила усі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. За змістом ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, свого народу, своєї Батьківщини. Зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя своєї малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , повністю ухилилася від участі у вихованні та розвитку дитини, її матеріального забезпечення, а тому суд приходить до переконання, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. При цьому, суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частина 3 ст. 166 Сімейного кодексу України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак, даних щодо місця роботи, заробітку чи отримуваних відповідачем доходів суду не надано. Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] ., в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial