Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] За життя [PERSON] заповіту не складала. Позивач є дочкою чоловіка спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року, та входить до четвертої черги спадкоємців за законом, оскільки на час смерті спадкодавця постійно проживала разом із нею. Вказуючи, що нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім'я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У підготовче судове засідання позивач не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просила його задовольнити та розглядати справу без її участі. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що Луківська селищна рада позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, оскільки інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, та просив справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в підготовче судове засідання учасники судового розгляду не з'явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 7) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 8). Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] (особовий рахунок [NUMBER]) підтверджується витягом з погосподарської книги Луківської селищної ради Турійського району Волинської області № 7 за 2016-2020 роки, довідкою Луківської селищної ради Турійського району Волинської області № 929 від 14 листопада 2018 року (а.с. 8, 16). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А», загальною площею 62,6 кв. м, житловою площею 41,5 кв. м, сарай «Б», сарай «б», вбиральня «В» (а.с. 19-21). За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Позивач на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем однією сім'єю, що підтверджується рішенням Володимир-Волинського міського суду від 21 вересня 2018 року (а.с. 10). Крім того, у встановлений законом шестимісячний строк 02 серпня 2016 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 30 на звороті). Чоловік спадкодавця [PERSON], який є батьком позивача, помер [INFO] року (а.с. 12). Аналіз наведених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач дотрималася встановленого законом порядку прийняття спадщини і належить до четвертої черги спадкоємців за законом. Постановою приватного нотаріуса від 14 листопада 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, які підтверджують його належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 17). Інших спадкоємців немає, заповіт спадкодавцем [PERSON] не складався, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 32 на звороті). Наведені обставини справи об'єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 28/2016 до майна померлої [PERSON] (а.с. 30-56), з яких також вбачається, що спадкова справа після смерті останньої заведена на підставі заяви позивача [PERSON], інше майно, що увійшло до складу спадщини, також успадкувала позивач [PERSON] За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Відповідно до пункту 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 352 грн 40 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 352 грн 40 коп. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1264, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved