Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, [PERSON] про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання з наступних підстав. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], що була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом на 1\\2 частину спареного житлового будинку незакінченого будівництвом, що має 75% готовності та розташований за адресою: [ADDRESS]. Інші спадкоємці передбачені ст.. 1261 Цивільного кодексу України є: [PERSON], рідна сестра позивачки, яка також подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Спадкоємцем після смерті матері також був рідний брат, [PERSON], який спадщину не прийняв. [PERSON] помер [INFO]. Мати позивачки на день смерті у шлюбі не перебувала. Позивачка з сестрою, як спадкоємиці першої черги звернулися до державного нотаріуса Сновської (Щорської) районної державної контори з заявами про прийняття спадщини. Відповідно до їхніх заяв в нотаріальній конторі була заведена спадкова справа до майна померлої матері за № 116\\1995. Відповідно до договору забудови від 28.10.1976 року за № 1533 позивачці та її матері було відведено земельну ділянку під забудову по 1\\2 частини. Позивачка з чоловіком свою частину добудували, здали в експлуатацію, зареєстрували в Чернігівському МБТІ 06.10.1989 року та зараз там проживають. Мати свою частку не встигла добудувати і на день смерті 1\\2 частина житлового будинку мала 75% готовності. 06.10.1995 року за р. № 1894 позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1\\6 частину від 1\\2 спареного житлового будинку незакінченого будівництвом, що має 75 % готовності, а інші 2\\6 частини повинні були оформити сестра та брат. Сестра свою 1\\6 частину не оформила. Брат перебував у в`язниці, а коли вийшов на волю, то до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину не звертався. На сьогоднішній день 2\\6, тобто 1\\3 частина спареного житлового будинку не оформлена. Сестра позивачки відмовилась оформляти спадщину, але не заперечує, щоб позивачка отримала її на своє ім`я. Сестра готова приїхати до суду та підтвердити своє бажання. Позивачка своїми силами, за кошти своєї сім`ї, добудувала частину житлового будинку. Цю частину необхідно було добудувати, так як вона багато років була недобудована то в ній почали стіни покриватися грибком, почали гнити дошки на даху. В частині будинку позивачки та в частині будинку померлої матері спільний дах. На сьогоднішній день частина будинку, яка належала її матері повністю добудована, але вона не може її здати в експлуатацію так як здійснено самочинне будівництво і вона належить померлій матері. В даний час необхідно визнати право власності на спадкове майно, однак в нотаріальній конторі право власності на 1\\3 частину житлового будинку оформити не можливо, так як відсутня реєстрація права власності на нерухоме майно на частину житлового будинку. В видачі свідоцтва про право на частину житлового будинку, нотаріус позивачці відмовила, про що була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.03.2017 року. Для отримання права власності на частину житлового будинку, було запропоновано звернутися до суду. Земельна ділянка, на якій розташований будинок не приватизована та в оренду не здана. Сновська територіальна громада в особі Сновської міської ради за час смерті спадкодавця не отримала власності на його майно. В судовому засіданні позивачка відсутня. В позовній заяві просить суд розгляд справи проводити у її відсутність. В судовому засіданні представник відповідача відсутній, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі. [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.02.1956 року батьком [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) є [PERSON], матір'ю є [PERSON]. Зміна прізвища позивача підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.06.1976 року.( а.с. 17,18). Згідно копії свідоцтва про народження від 06.05.1954 року, актовий запис № 99 батьком [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) є [PERSON], матір'ю є [PERSON]. Зміна прізвища відповідача підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 06.11.1985 року. ( а.с. 19,20). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.08.1952 року батьком [PERSON] є [PERSON], матір'ю є [PERSON]. ( а.с. 21). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.01.1995 року.( а.с. 13). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.09.2002 року.( а.с. 15). Відповідно до копії договору забудови від 28.09.1976 року за № 1533 позивачці та її матері було відведено земельну ділянку під забудову по 1\\2 частини. ( а.с. 26). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.1995 року № 1894 позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1\\6 частину від 1\\2 спареного житлового будинку незакінченого будівництвом за адресою: [ADDRESS]. ( а.с. 34). Відповідно до інформаційної довідки Чернігівського МБТІ від 15.03.2017 року № 51, станом на 31.12.2012 року власником ? об'єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] є [PERSON]. На 1/6 частину з ? частини спареного незакінченого будівництвом житлового будинку ( забудовником якого була [PERSON]) видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.10.1995 р. № 1894. На 1/3 частину з ? частини спареного житлового будинку ( забудовником якого була [PERSON]) інформація станом на 31.12.2012 року щодо реєстрації права власності відсутня. Інвентаризаційна вартість 1/3 частини з ? частини спареного житлового будинку становить 78670 гривень. ( а.с. 35). Державним нотаріусом Сновської районної державної нотаріальної контори, відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії № 269/02-31 від 16.03.2017 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку незакінченого будівництвом у звязку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії. ( а.с. 41). Згідно із ст.ст. 10,11 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона - повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі - розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, якою визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частинами 3,4 статті 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за час життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статей 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства Юстиції України №19-32/319 від 21 лютого 2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Частинами 1-2, 5 статті 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Частинами 3, 5 статті 376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК України) визначено, що спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 статті 376 ЦК України є суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування до спадкодавців відповідно до положень статей 1216, 1218 ЦК України. В судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлої [PERSON] на спадкове майно. За таких обставин позов є законним, обґрунтованим і підтвердженим відповідними доказами і тому підлягає задоволенню. На підставі зазначеного вище,

Outcome: approved