Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визначені у твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Посилається на те, що в період з 08.05.1993 року по даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого в них народилося троє дітей. На даний час шлюб фактично розпався, однак офіційно він не розірваний. Відповідач живе у своїх батьків в [ADDRESS] . Діти проживають разом з нею та повністю перебувають на її утриманні з моменту їх окремого проживання з відповідачем. Самостійно вона не має можливості повністю забезпечити дітей. Відповідач дуже рідко надає кошти на утримання дітей, хоча на даний час має хороші заробітки, проте доходи неофіційні. Відповідач здоровий, може заробляти кошти і зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей. Інших утриманців в нього немає, у власності має автомобіль, яким користується сам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Представник позивача - адвокат Студена М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити позов у повному обсязі. Пояснила, що позивач працює працює вчителем та її заробітної плати в розмірі 6500 грн. не вистачає на утримання дітей, які підліткового віку. Також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 2500 грн. Відповідач [PERSON] , представник відповідача - адвокат Книш Р.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Згідно відзиву, [PERSON] заперечує ту обставину що не допомагає дітям, оскільки всі витрати по школі він взяв на себе. Пояснив, що ніде офіційно не працює, має мінливий, нерегулярний дохід. Крім того, на утриманні є непрацездатні батьки. Згідний платити аліменти на дітей у розмірі по 1300 грн. щомісячно на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, сума аліментів та витрат на правову допомогу, яку просить позивачка, є завеликими. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 08.05.1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається із відповіді Гусятинського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану № 635/24.4.1-07.4 від 26.06.2020 року (а.с.14). [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , що вбачається із відповідних копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 04.03.2003 року, серії [NUMBER] від 01.12.2006 року та серії [NUMBER] від 27.10.2004 року, виданих Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.10-12). Відповідно до довідки Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 856/219-8 від 19.06.2020 року [PERSON] , [INFO], дійсно зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані: син - [PERSON] , [INFO]; син - [PERSON] , [INFO]; дочка - [PERSON] , [INFO]; дочка - [PERSON] , [INFO]; мати - [PERSON] , [INFO]; чоловік - [PERSON] , [INFO] (тимчасово не проживає) (а.с.15). Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Тлумачення статті 184 СК України свідчить, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за наявності передбачених у законі підстав: по-перше, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами; по-друге, якщо платник аліментів частину доходу отримує в натурі; по-третє, коли існують інші істотні обставини для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, до них можуть бути віднесені обставини, коли платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті (зміна курсу іноземної валюти може істотно впливати на розмір аліментів при їхньому вирахуванні в частці від заробітку (доходу). З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувшись в суд з позовною заявою про стягнення аліментів, просила суд стягнути з відповідача аліменти саме у твердій грошовій сумі, оскільки вважає, що відповідач неофіційно працює, що підтвердив в судовому засіданні сам відповідач. Згідно записів в трудовій книжці серії [NUMBER] заповненої 15.09.1992 року, [PERSON] , [INFO] на даний час не працює (а.с.33). Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач іноді надає кошти на утримання дітей, у зв`язку з чим діти в більшості перебувають на її утриманні. Як пояснив відповідач, його середньомісячний дохід складає біля 5 000,00 грн., автомобіль, яким користується має 30 років. Також несе витрати на лікування у зв`язку з незадовільним станом свого здоров`я, проте підтверджуючих цю обставину доказів, суду не представив. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач не в повній мірі виконує свій батьківський обов`язок утримувати дітей, тому є підстави для часткового задоволення позовних вимог, а саме, в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину. Такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного з батьком обов`язку матері утримувати дітей забезпечить належні умови для утримання та проживання дітей. При цьому суд виходить також з розумності та достатності заявленого позивачкою розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»: прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Доказів про те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, [PERSON] не представлено, а судом не здобуто. Твердження [PERSON] в позовній заяві про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання дітей в розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, не ґрунтуються на матеріалах справи. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача. Позивач в позовній заяві просила стягнути з відповідача в її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень, які представник позивача в судовому засіданні уточнила та просить стягнути понесені витрати на правничу допомогу адвоката Студеної М.М. в розмірі 2500 гривень. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано суду договір про правову допомогу від 23.06.2020 року, укладений між адвокатом Студеною М.М. та [PERSON] , додаток №1 до договору про правову допомогу від 23.10.2020 року (а.с.18-19), ордер серії ТР №040454 від 23.06.2020 року, квитанція від 22.06.2020 року та квитанція від 30.08.2020 року, акт виконаних робіт від 30.08.2020 року. Відповідач, представник відповідача вважають, що такий розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтовано завищений та підлягає до часткового стягнення в розмірі 1000-1 200,00 грн. Відповідно до частин 1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 2500 гривень з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню, оскільки судом позов задоволено частково.

Outcome: partial