Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] посилаючись на те, що вони перебували у шлюбі, від якого з відповідачем народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. на утримання яких відповідач не надає належної та необхідної матеріальної допомоги, хоча має в тому зобов'язання і можливість. У зв'язку з наведеним позивач просила присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні [PERSON] у підтримання своїх вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві; наполягала на присудженні частки від доходу відповідача, оскільки вважає, що він працевлаштується. Відповідач [PERSON] по суті спору позов визнав частково і просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково і присудити сплачувати аліментні зобов'язання на утримання дітей в розмірі всього 200грн. щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав: Із копії паспорта [PERSON] вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2014 року. Згідно копій свідоцтв про народження серій [NUMBER], [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час розгляду цивільної справи встановлено, що [PERSON] неналежно виконував обов'язок по утриманню дітей, що потягнуло звернення позивача до суду із спором про стягнення аліментів. У зв'язку з цим суд надає віри позивачу в тому, що фактично на утримання сина і дочки протягом зазначеного часу саме нею використовувались та затрачалися кошти на утримання неповнолітніх дітей: на харчування, одяг, при необхідності на лікування та інші потреби, але про це документально підтвердити їй складно, оскільки фактично не збирала доказів. Із пояснень відповідача при з'ясуванні обставин справи установлено, що він по суті спору згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 200 грн. щомісячно. За законодавством України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття у спосіб, визначений за домовленістю між ними. Судом установлено, що між сторонами в даній цивільній справі не досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані докази, пояснення сторін, враховуючи інтереси дітей, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, суд прийшов до висновку про необхідність присудити стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини (доходу) від заробітку відповідача щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. до досягнення ними повноліття з часу пред'явлення такого позову, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При присудженні такого суд виходить із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу пояснень сторін, представлених документів. Під час провадження в справі позивач підтримала власну позовну вимогу і наполягала на присудження такої частки від доходів відповідача; відповідач позов визнав частково. Тому за рішенням слід присудити до стягнення щомісячні кошти (аліменти) з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дітей, роз'яснивши сторонам, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів; що [PERSON] вправі звернутись із окремим позовом про участь батька у додаткових витратах на дітей.

Outcome: approved