Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до КЗ «Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни Полтавської обласної ради» про скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень та відшкодування моральної шкоди. В якому прохала: скасувати наказ КЗ «Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради №48 від 16 вересня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря [PERSON]П.»; скасувати наказ КЗ «Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради №51 від 21 жовтня 2015 року «Про порушення трудової дисципліни лікарем [PERSON] і притягнення її до дисциплінарної відповідальності»; стягнути з КЗ «Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. В обґрунтування позову зазначили, що тривалий час вона працює в КЗ «Полтавський обласний госпіталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради. На даний час вона обіймає посаду лікаря УЗД (0,5 ставки за основним місцем роботи) та лікаря фізіотерапевта (0,5 ставки по сумісництву). Останнім часом з адміністрацією КЗ вона перебуває в напружених стосунках, що повязано з виробничими питаннями, в т.ч. по питанню забезпечення її робочим місцем. Наказом №48 від 16 вересня 2015 року вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушенням трудової дисципліни, зокрема за відсутність на робочому місці у кабінеті УЗД 11 вересня 2015 року об 11.15 годин та 15 вересня 2015 року (без зазначення часу) на робочому місці (фізіотерапевтичні кабінети в хірургічному та неврологічному відділенні). Відповідно до посадової інструкції лікаря УЗД її робоче місце є кабінет ультразвукової діагностики, який розташований на 1 поверсі госроенторологічного корпусу, а лікаря фізіотерапевта фізотерапевтичний кабінет, який розташований на 1 поверсі кардіологічного корпусу. Незважаючи, що вона не вчиняла вказаних проступків, з цього можна зробити висновок, що одним наказом її притягнуто за два проступки, вчинені в різний час (за основним місцем та за сумісництвом) у невизначених посадовою інструкцією місцях роботи. Однак на роботі в ці дні вона перебувала, межі госпіталю не залишала, не порушувала трудової дисципліни та належним чином і в повному обємі виконувала свої посадові обовязки. 11 вересня 2015 року та 15 вересня 2015 року вона знаходилась на території госпіталю, в неврологічному відділенні оглядала хворих, тому що в кабінеті не має умов для їх огляду. В оскаржуваному наказі не зазначено на підставі яких документів він був виданий і не зрозуміло, яких комісійний обхід приміщень був здійснений, на підставі чого створювалась така комісія, хто приймав в ній участь, до яких приміщень виходили інше. З приводу догани вона зверталась зі скаргою до Департаменту охорони здоров'я Полтавської обласної адміністрації та отримала відповідь, що по питанню незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності вона може звернутись до комісії по трудових спорах або до суду. Порушуючи загальний порядок застосування дисциплінарних стягнень вона була запрошена на розгляд її скарги загальними зборами трудового колективу 08 жовтня 2015 року о 14 годині і як зазначено в наступному оскаржуваному наказі (21 жовтня 2015 року №51) трудовий колектив визнав порушення нею трудової дисципліни і доручив адміністрації госпіталю вжити до неї суворих заходів впливу. Вона вважає, що вказаний наказ №48 від 16 вересня 2015 року є незаконним і таким, що винесений з особистих мотивів керівника відповідача та інших посадових осіб адміністрації роботодавця. Наказом від 21 жовтня 2015 року №51 її в черговий раз притягнуто до дисциплінарної відповідальності за нібито відсутність на робочому місці 30 вересня 2015 року з 14.30 годин 1612 годин. 30 вересня 2015 року вона працювала з документацією в кабінеті УЗД, про що вказувала в пояснювальній на ім'я начальника госпіталю та в пояснювальній засвідчили даний факт своїми підписами сестри медичні [PERSON], [PERSON]., [PERSON] Вважає, що незаконно притягнута до дисциплінарної відповідальності, тому і звертається до суду з даним позовом. 28 грудня 2015 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору начальника госпіталя [PERSON] Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, прохали його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, прохав відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі. Третя особа Управління Держпраці у Полтавській області до суду свого представника не направили, надіславши суду клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] з 1997 року працює в Полтавському обласному клінічному госпіталі інвалідів ВВВ, що підтверджується копією трудової книжки БТ-І №4939640 на ім'я [PERSON] (а.с.7-8). З 18 січня 1999 року [PERSON] працює на 0,5 ставки лікарем УЗД кабінету, що слідує із копії : трудової книжки БТ-І №4939640 на ім'я [PERSON]; витягу з наказу КЗ «Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни Полтавської обласної ради» від 11 січня 1999 року №2 «Про зарахування на посаду [PERSON]П.» (а.с.7-8, 156). Скорочена тривалість робочого часу встановлюється законодавством для категорій працівників, зазначених у ч.1 ст.51 КЗпП, і також для лікарів. Міністерством охорони здоровя України наказом від 25 травня 2006 р. № 319 встановлені тижневі норми робочого часу для різних категорій працівників медичних закладів та установ: 1)\~38,5 годин для керівників структурних підрозділів, медичних реєстраторів, дезінфекторів за винятком тих, хто працює у шкідливих умовах праці (наприклад, у закладах переливання крові, молочних кухнях, будинках дитини, бюро судово-медичної експертизи тощо); 2)\~33 години для лікарів, зайнятих виключно амбулаторним прийомом хворих (амбулаторно-поліклінічні заклади та підрозділи закладів, здоровпунктів, фельдшерських пунктів тощо); 3)\~40 годин для адміністративного персоналу медичних закладів та установ (до їх числа віднесені керівники, головні бухгалтери, їхні заступники, керівники підрозділів, головні фахівці за винятком тих, які працюють у шкідливих умовах), провізорів, фармацевтів аптек, які зайняті тільки відпусканням ліків та інших товарів аптечного асортименту тощо; З 02 квітня 2003 року [PERSON] прийнято на 0,5 ставки на посаду лікаря фізіотерапевта по сумісництву, в зв»язку з виробничою необхідністю, з оплатою за фактично відпрацьовані часи в межах фонду заробітної плати, що слідує із копії : трудової книжки БТ-І №4939640 на ім'я [PERSON]; витягу з наказу КЗ «Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни Полтавської обласної ради» від 27 березня 2003 року №6 «Про звільнення від замісництва та надання сумісництва [PERSON]П.»(а.с.7-8, 155). Неповна тривалість робочого часу відповідно до ст.56 КЗпП встановлюється за угодою між працівником та роботодавцем, оплата праці здійснюється пропорційно відпрацьованому часу. Таким чином, [PERSON] обіймає в КЗ «Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни Полтавської обласної ради» одночасно посаду лікаря УЗД (0,5 ставки за основним місцем роботи) та лікаря фізіотерапевта (0,5 ставки по сумісництву). Наказом №48 від 16 вересня 2015 року КЗ «Полтавського обласного клінічного госпіталю для ветеранів війни» Полтавської обласної ради «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря [PERSON]П.» за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме, безпідставну відсутність на робочому місці лікарю [PERSON] оголошено догану і попереджено її, що при повторному допущені порушення трудової дисципліни до неї будуть застосовані більш суворі заходи впливу. 11 вересня 2015 року під час комісійного обходу приміщень і території госпіталю в 11 годин 05 хвилин встановлено відсутність на своєму робочому місці лікаря кабінету ультразвукової діагностики [PERSON], яка мала проводити обстеження хворих в кабінеті УЗД (робочий час з 08-00 до 11-51). [PERSON] допустила порушення передбачені ст.57 КЗпП України, Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Окрім того, ніяких висновків із вищевказаного проступку [PERSON] не зробила і 15 вересня 2015 року знову була відсутня на своєму робочому місці (фізіотерапевтичні кабінети в хірургічному та неврологічному відділення). Від написання письмового пояснення щодо причини своєї відсутності на робочому місці [PERSON] категорично відмовилась, про що складені відповідні акти. (а.с.15, 38, 130). Наказом №51 від 21 жовтня 2015 року КЗ «Полтавського обласного клінічного госпіталю для ветеранів війни» Полтавської обласної ради «Про порушення трудової дисципліни лікарем [PERSON] і притягнення її до дисциплінарної відповідальності» за безпідставну відсутність на роботі протягом значного часу [PERSON] оголошено догану і попереджено, що в випадку повторення порушення трудової дисципліни буде звільнено з роботи. 30 вересня 2015 року встановлена відсутність на своєму робочому місці і території госпіталю лікаря-фізіотерапевта [PERSON] Згідно посадової інструкції вона мала вести прийом хворих і працювати з службовою документацією. Відповідно до розділу 5 Правил внутрішнього трудового розпорядку та графіку [PERSON] повинна була знаходитися на роботі в період з 08-00 до 16-12, але вона без дозволу керівництва госпіталю самостійно залишили робоче місце і територію госпіталю, де була відсутня в період з 14 годин 30 хвилин до 16 годин 12 хвилин. Безпідставна відсутність на роботі є грубим порушенням трудової дисципліни. Стаття 57 КЗпП України і вищеназваний розділ Правил встановлює початок і закінчення щоденної роботи. [PERSON] це порушила. Внаслідок цього хворим неврологічного та хірургічного відділень не було своєчасно призначено показане фізіотерапевтичне лікування та не здійснювались нагляд та корекція призначеного раніше лікування, що могло привезти до вкрай негативних наслідків. В письмовому поясненні [PERSON] своєї вини не визнала, безпідставно зіслалася на начебто відсутність робочого місця, що спростовується фактичними обставинами (акт комісії від 05 жовтня 2015). В процесі службового розслідування [PERSON] вела себе не щиро, за допомогою завідомо неправдивих свідчень трьох медичних працівників намагалася довести начебто свою присутність на роботі, що в подальшому спростоване самими працівниками. За період роботи [PERSON] пять разів притягалася до дисциплінарної відповідальності, чотири з них за аналогічні порушення трудової дисципліни. Останній раз 16 вересня 2015 року. Зі спливом 14 днів [PERSON] повторно допустила 30 вересня 2015 року відсутність на роботі, що явилося предметом розгляду на загальних зборах трудового колективу. 08 жовтня 2015 року трудовий колектив дав належну оцінку порушенню [PERSON], визнав його грубим порушенням трудової дисципліни і доручив адміністрацію госпіталю вжити до [PERSON] суворих заходів впливу, передбачених трудовим законодавством України. (а.с.22, 51, 52, 131, 132). Відповідно до ч.1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни: до працівника може застосовано: 1) догану; 2) звільнення. Частиною 1 ст.147-1 КЗпП України, встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Зі змісту ч.1 ст. 148 КЗпП, вбачається, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця із дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, що визначені вимогами частини 1 ст.149 КЗпП України. Відповідно до ч.3 ст. 149 КЗпП України, при обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. З наданих матеріалів справи вбачається, що відповідачем було дотримано строки та порядок накладення дисциплінарного стягнення на позивачку. Стаття 142 КЗпП України, передбачає, що трудова дисципліна на підприємствах, установах та організаціях регламентується правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутами та положеннями про трудову дисципліну. Пунктом 16 Правилами внутрішнього трудового розпорядку госпіталю передбачено робочий час, зокрема, для лікарів 38 годин на тиждень, щоденні години праці з 08.00 годин до 16.12 годин з обідньою перервою з 12.00 до 12.30. Години роботи лікарів визначаються графіком щомісячно (а.с.99-100). Згіно п.13 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку : графіки роботи доводяться до відома працівників не пізніше ніж за місяць до введення їх в дію. Суд віднісся критично до графіку виходу на роботу працівників фізіотерапевтичного відділення за вересень 2015 року, затверджений та погоджений 31 серпня 2015 року; графіку виходу на роботу працівників відділення за вересень 2015 року, затверджений та погоджений 31 серпня 2015 року, оскільки працівники госпіталю в тому числі [PERSON] не знайомилася з ними. Про що свідчить відсутність підписів працівників.(а.с.103, 105, 106). Як слідує із п.9.1 посадової інструкції лікаря ультразвукової діагностики Полтавського обласного госпіталю для інвалідів війни місцем праці лікаря є кабінет ультразвукової діагностики, який розташований на 1 поверсі гастроентерологічного корпусу. (а.с.9-10). Згідно п.8.1 посадової інструкції лікаря-фізіотерапевта Полтавського обласного госпіталю для інвалідів війни місцем праці лікаря є фізіотерапевтичний кабінет, який розташований на 1 поверсі кардіологічного корпусу.(а.с.11-12). Враховуючи характер роботи та вимоги посадових інструкцій [PERSON], котра одночасно обіймає посаду лікаря УЗД (0,5 ставки за основним місцем роботи) та лікаря фізіотерапевта (0,5 ставки по сумісництву), приходжу до висновку, що у відповідача не було підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позовні вимоги [PERSON] про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Статтею 237-1 КЗпП України, встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У відповідності до вимог ст.10 ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна надати суду докази своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі викладеного, суд приходжу до висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди, оскільки в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт, що порушення прав [PERSON] призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 487 гривень 20 копійок. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з КЗ «Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: partial