Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування на квартиру №40 по провул.Шкільному, 9 в м.Житомирі, після померлого 11.06.2015р. [PERSON]; припинення заборони відчуження на квартиру №40 по провул.Шкільному, 9 в м.Житомирі від 04.08.2008р., накладену приватним нотаріусом [PERSON] в рамках спадкового договору. В обґрунтування позову зазначає, що 11.01.2014р. померла рідна сестра позивачки [PERSON], яка склала спадковий договір на належну їй квартиру №40 по провул.Шкільному, 9 в м.Житомирі зі своїм сином [PERSON]. [PERSON] помер 11.06.2014р. і після його смерті відкрилася спадщина на квартиру №40 по провул.Шкільному, 9 в м.Житомирі. Однак, право власності на спірну квартиру [PERSON] не встиг зареєструвати. Позивачка, як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON], звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спірну квартиру, проте постановою від 12.03.2015р. їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю державної реєстрації права на нерухоме майно за спадкодавцем. Крім того, в рамках оформлення спадкового договору приватним нотаріусом [PERSON] було накладено обтяження на квартиру №40 по провул.Шкільному, 9 в м.Житомирі. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтв про народження, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.7, 45), [PERSON] є рідною сестрою [PERSON]. 04.08.2008р. [PERSON] уклала спадковий договір зі своїм сином [PERSON], згідно якого [PERSON] після своєї смерті передає у власність [PERSON] належну їй на прав приватної власності квартиру №40 по провул.Шкільному, 9 в м.Житомирі (а.с.46). Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №2966. Крім того, нотаріусом [PERSON] 04.08.2008р. накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири до припинення чи розірвання договору. Заборону зареєстровано в реєстрі за №2967. [PERSON] померла 11.01.2014р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №229316 (а.с.43). Як вбачається зі свідоцтва про смерть І-ТП №240035, [PERSON] помер 11.06.2014р. (а.с.40 на звороті). 06.11.2014р. [PERSON], як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON], звернулася до Першої житомирської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.40). Однак, постановою Першої житомирської державної нотаріальної контори від 12.03.2015р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №40 по провул.Шкільному, 9 в м.Житомирі, у звязку з відсутністю державної реєстрації права на нерухоме майно за спадкодавцем (а.с.61-62). Приписами ст.1263 ЦК України визначено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Частинами 1, 5 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як передбачено ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Згідно свідоцтва серії САС №106530 про право власності на квартиру №40 по провул.Шкільному, 9 в м.Житомирі вказана квартира належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с.34). Згідно ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно до ст. 1307 ЦК України, на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження. Як вже зазначалося, за спадковим договором від 04.08.2008р. після смерті [PERSON] (11.01.2014р.) спірна квартира перейшла [PERSON], однак він не встиг звернутися до нотаріуса із заявою про зняття заборони відчуження, а також зареєструвати право власності на квартиру до дня смерті 11.06.2014р. Відсутність реєстрації права власності на квартиру за спадкодавцем - [PERSON] позбавляє позивачку можливості оформити своє спадкове право в нотаріальному порядку. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що квартира №40 по провул.Шкільному, 9 в м.Житомирі відноситься до спадкового майна, на яке позивачка, як єдиний спадкоємець [PERSON], має право. За вказаних обставин, позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на квартиру №40 по провул.Шкільному, 9 в м.Житомирі підлягають задоволенню. Згідно ст. 608 ЦК України (припинення зобов'язання смертю фізичної особи) зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 у разі смерті набувача спадковий договір вважається припиненим. У зв'язку з тим, що обов'язок, встановлений щодо [PERSON] про заборону відчужувати отриману у спадок квартиру, припинився після смерті останнього, суд вважає обґрунтованою вимогу позивачки про припинення заборони відчуження квартири №40 по провул.Шкільному, 9 в м.Житомирі та задовольняє її в повному обсязі.

Outcome: approved