Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 30 липня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1508. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 липня 2010 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них народилася [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого в сімї відбувалися постійні сварки, які привели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти шлюб і сімю не має. Подружні відносини між ними, вказує, припинилися з січня 2018 року. З цього часу спільне господарство не ведуть. За вказаних обставин, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини. На примирення не згодна. Враховуючи наведене, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 23.06.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовчому судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, вимоги такої підтримує та просить такі задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Вітик». Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали цивільної справи, з'ясувавши обставини, на які покликаються останні, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ч.3\~ст.200 Цивільного процесуального кодексу України\~у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У відповідності до ч.1\~ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4\~ст.206 Цивільного процесуального кодексу України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 30 липня 2010 року, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1508. Від шлюбу у них народилася [PERSON], [INFO] Частиною 3\~ст.105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позову, а також те, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально, а тому вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. У відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України після розірвання шлюбу залишити [PERSON] прізвище «Вітик». Згідно з ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із квитанції від 06 червня 2018 року, долученої до матеріалів справи, позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Враховуючи вищевикладене, а також і те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, що підтверджується її матеріалами, суд приходить до переконання, що позивачу [PERSON] необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 352,40 грн. Відповідно до\~ст.141 Цивільного процесуального кодексу України\~на відповідача слід покласти іншу частину, сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 352,40 грн. судового збору. На підставі ст.ст.\~105,\~110,\~112, 113 Сімейного Кодексу України\~та

Outcome: approved