Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи, що 25 лютого 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану П`ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалося, причиною розпаду сім'ї стало несумісність характерів. З листопада 2014 року проживають окремо, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Просить розірвати шлюб, так як подальше спільне проживання та збереження сім'ї вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі, просить дружині залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25 лютого 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану П`ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 17, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.3/. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.4-5/. Подружнє життя між сторонам не склалося, з листопада 2014 року проживають окремо, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сімейним кодексом України передбачено обов`язок суду з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя ( ч. 1 ст. 112 СК України ). Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ( ч. 2 ст. 112 СК України ). Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подружнє життя між сторонами не склалося, з листопада 2014 року проживають окремо, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого суд вважає подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню . На підставі ст.ст. 24, 56, 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved