Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Глубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Українській, 46 в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 13 грудня 2012 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 13 грудня 2012 року помер її батько [PERSON], який за життя набув право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Українській, 46 в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області. 14 серпня 2012 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все своє майно позивачу по справі. Остання в шестимісячний строк звернулася з заявою про прийняття спадщини до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкоємцем не представлені оригінали правовстановлюючих документів на зазначений вище житловий будинок. Між тим, [PERSON] зазначає, що її батько на законних підставах набув право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Українській, 46 в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, ще в 1987 році виконавчий комітет Голубівської сільської ради своїм рішенням визнав за [PERSON] право особистої приватної власності на зазначений житловий будинок, однак спадкодавець за життя належним чином не здійснив державну реєстрацію права власності, тому позивач, як спадкоємець всіх прав та обовязків звернулася до суду з зазначеним позовом. До початку судового розгляду представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник Голубівської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не надав. Представник Новомосковської районної державної нотаріальної контори також в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надане свідоцтво про смерть [PERSON], у відповідності до якого останній помер 14 грудня 2012 року (а.с. 11). Після смерті [PERSON] Новомосковською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 571/2012, у відповідності до якої [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], як спадкоємець за заповітом. Суду подано копію заповіту, посвідченого секретарем Голубівської сільської ради Новомосковського району, зареєстрованого в реєстрі за № 91, у відповідності до якого [PERSON] заповідав все своє майно [PERSON] (а.с. 20). У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали спадкової справи свідчать про те, що [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на певне нерухоме майно, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Українській, 46 в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, їй було відмовлено, оскільки нею не представлені оригінали правовстановлюючих документів. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. Суду надано рішення виконавчого комітету Голубівської сільської ради Новомосковського району № 8 від 09 березня 1987 року, у відповідності до якого за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок за № 46 по вул..Кірова в с.Голубівка Новомосковського району (а.с. 17), даних про отримання свідоцтва про право власності на житло та здійснення його державної реєстрації, відповідно до вимог ст.227 ЦК України, 1963 року, суду не представлено. Між тим, суду надано копію технічного паспортну на домоволодіння за № 46 по вул.Кірова с .Голубівка Новомосковського району, що був виготовлений 13.12.2011 року за заявою [PERSON], у відповідності до якого всі будівлі та споруди на території домоволодіння збудовані за життя його власником, однак не були введені в експлуатацію. Частина 2 ст. 331 ЦК України передбачає, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Судом встановлено, що [PERSON] побудував житловий будинок без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, будівлі не були введені в експлуатацію. На підставі ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Суду надане рішення виконавчого комітету Голубівської сільської ради від 23 грудня 1993 року, у відповідності до якого [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,46 га, що розташована в с.Голубівка Новомосковського району, по вул.Кірова, 46 для обслуговування житлового будинку та спору, а також для ведення особистого підсобного господарства. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] на законних підставах набув право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Українській, 46 в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, однак належним чином не оформив свого прав власності, яке ніким не оспорювало ся, а тому до позивача, як до спадкоємця за заповітом, який вчинив всі необхідні дії, повязані з прийняттям спадщини, переходить право спадкування на спадкове майно у виді зазначеного житлового будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved