Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше, як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.12.2020 року і до [INFO] , тобто до дня повноліття сина. В теперішній час сторони припинили подружні стосунки через непорозуміння з питань подружнього життя, в результаті чого були втрачені почуття любові та поваги, позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що сім`я розпалася остаточно, та відновлена бути не може. Також, оскільки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а її утримання потребує значних матеріальних витрат, позивач вимушена звернутись з позовом до суду. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути в її відсутність. Представник відповідача подала до суду заяву в якій зазначила, що відповідач позов визнає частково, з урахуванням поданого відзиву, не заперечує проти розірвання шлюбу, але заперечує проти позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 3000 гривень щомісячно, посилаючись на їх необґрунтованість, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1300 гривень щомісячно, просить суд розглядати справу у її відсутність. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08 липня 2017 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис №1496. Подружні стосунки між сторонами припинені остаточно через непорозуміння з питань подружнього життя, в результаті чого були втрачені почуття любові та поваги. Подальше сімейне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим та суперечило б інтересам сторін. Шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. В судовому засіданні також встановлено, що від шлюбу є дитина - [PERSON] , [INFO] , на утримання якої в теперішній час, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідач працює в ФОП « [PERSON] » з 24.06.2020 року на посаді водій-експедитор, загальна сума доходів за період з 01.09.2020 року по 28.02.2021 року становить 25760 гривень 00 коп., що підтверджується довідкою ФОП « [PERSON] » Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Також при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач має мінливий дохід, що відповідно до ст. 184 СК України є підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Від відповідача не надходило до суду будь-яких документів, що свідчать про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на утримання дитини необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 23.12.2020 року. Згідно з положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1921 гривень. За таких обставин, враховуючи, що обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп., але не менше, як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач від сплати судового збору звільнений на підставі ч.1 п.12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому дані витрати покладаються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial