Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту, що [PERSON], яка померла [INFO] року, на день своєї смерті постійно проживала із [PERSON] за адресою: [ADDRESS], при цьому заявниця була офіційно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Встановлення даного факту заявниця обґрунтовує тим, що їй необхідно вирішити питання про оформлення спадщини після смерті [PERSON], оскільки при житті остання склала на її користь заповіт, яким заповіла їй своє майно. У судовому засіданні представник заявника адвокат Стецюк М.Ю. доводи заяви підтримав. Представник заінтересованої особи - Звіздівської сільської ради Костопільського району в судове засідання не з'явився, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, проти заяви про встановлення факту не заперечують. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] року Звіздівською сільською радою Костопільського району Рівненської області . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно. 27 червня 2002 року секретарем Звіздівської сільської ради Костопільського району посвідчено заповіт, за яким [PERSON] заповіла все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі те на що він за законом матиме право - [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а не місце його смерті, як зазначено в свідоцтві про смерть. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. У відповідності до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до статті третьої вказаного Закону місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Факт постійного проживання [PERSON] в будинку [ADDRESS] разом з [PERSON] , а ж до дня її смерті [INFO] року підтверджується зібраними у справі доказами. З долученої довідки №916 від 28.07.2017 року, виданої Звіздівською сільською радою Костопільського району вбачається, що [PERSON] до дня смерті, [INFO] року, була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS]. На день смерті з нею проживала та здійснювала за нею постійний догляд сестра [PERSON]. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON], сусіди заявниці та покійної [PERSON], показали, що дійсно [PERSON] та [PERSON] постійно проживав разом, аж до смерті [PERSON], в належному їй будинку, за вказаною адресою. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість показань свідків. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні. Оцінюючи у сукупності дослідженні докази, суд вважає доведеним факт проживання заявника за однією адресою разом із спадкодавцем [PERSON] на час смерті останньої. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для подальшого прийняття та оформлення спадщини після померлої. Оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту проживання осіб однією сім'єю та виникнення між ними майнових прав, це згідно зі ч.2 ст. 256 ЦПК України може зробити суд у порядку встановлення юридичного факту. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що передбачено ст.256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved