Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 06.11.2010 року мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, різними поглядами на сімейне життя, постійними сварками на цьому ґрунті, у зв`язку з чим з січня 2011 року вони проживають окремо. В квітні 2018 року вона створила сім`ю з [PERSON] , вході спільного проживання з яким була зачата дитина і зараз вона вагітна. Посилаючись, що збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, а відновлення сімейних відносин між ними не можливе, просила шлюб між ними розірвати. Позивачка заявлені вимоги підтримала, просила шлюб між ними розірвати в підготовчому судовому засіданні, а справу розглянути без її участі, оскільки вона не може прийняти в ньому участь за станом здоров`я. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснивши, що дійсно з січня 2011 року вони припинили з позивачкою шлюбні відносини і проживають окремо. Він також не бажає відновити сім`ю та не являється батьком дитини, якою в теперішній час позивачка вагітна. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. Визнав, що з квітня 2018 року вони проживають з позивачкою однією сім`єю і ними була зачата дитина, якою зараз вагітна позивачка. Він являється батьком цієї дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. Зокрема, частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивачка та відповідач з 06.11.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою, що вбачається з показів сторін, свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження дитини, довідки про склад сім`ї (а.с.4,5,10) Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у зв`язку з чим вони з січня 2011 року проживають окремо, не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, обоє на примирення не погоджуються. При цьому невизначеність їх сімейних відносин та відсутність взаємної згоди на повернення до подружнього життя негативно впливає на їхні відносини та створює певні проблеми в гармонійному вихованні та розвитку неповнолітньої дитини. В квітні 2018 року позивачка створила сім`ю з [PERSON] , проживаючи з ним до теперішнього часу без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання ними була зачата дитина, батьківство якої визнається [PERSON] , про що останній підтвердив в судовому засіданні. Як вбачається з довідки Буринської ЦРЛ [PERSON] знаходиться на лікуванні в пологому відділенні лікарні з 26.12.2018 року, маючи діагноз вагітність 40 тижнів. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3 цієї статті встановлено, що чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між позивачкою та відповідачем не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. При цьому суд враховує і те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а батьківство зачатої дитини визнається іншою особою, яка є батьком дитини.

Outcome: approved