Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Тустанської сільської ради і просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами №60 по вул. Галицькій в с. Тустань Галицького району Івано-Франківської області, інвентаризаційна вартість якого згідно технічного паспорта становить 393\~423 грн. Позивач посилається на ті обставини, що 11 квітня 2014 року померла її мати, [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина за заповітом, оскільки ще за життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно заповіла їй, [PERSON] Цей заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка на ньому. В даний час остання бажає оформити свої права на спадкове майно, на житловий будинок та господарські споруди. Однак перешкодою є те, що на майно спадкодавця відсутній оригінал правовстановлюючого документу. При цьому позивач подала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Представник Тустанської сільської ради також подав до суду письмову заяву із змісту якої вбачається, що щодо задоволення позову позивача не заперечує, справу просить розглядати у відсутності представника Тустанської сільської ради. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 11 квітня 2014 року померла мати позивача, [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 183572 від 11 квітня 2014 року (а.с. 7). З копії заповіту посвідченого Тустанською сільською радою від 03 грудня 2009 року вбачається, що [PERSON] заповіла позивачу, [PERSON] усе належне їй майно (а.с.8). Даний заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка на ньому. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, а саме на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться по вул. Галицькій, 60 в с. Тустань Галицького району Івано-Франківської області, інвентаризаційною вартістю згідно технічного паспорта 393\~423 грн. Однак через те, що на майно спадкодавця відсутній оригінал правовстановлюючого документу, позивач не може оформити свої права на вищевказане майно і змушена звертатися з позовом до суду. З довідки Тустанської сільської ради від 15.08.2017 року за №661 вбачається, що за померлою [PERSON] на час її смерті за нею числився житловий будинок в с. Тустань Галицького району Івано-Франківської області (а.с13). Також, довідкою за № 662 від 15.08.2018 року стверджується, що [PERSON] до дня смерті проживала в [INFO] та вела спільне господарство разом із [PERSON]В, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.13) Згідно повідомлення державного нотаріуса нотаріальної контори від 27 вересня 2014 року за № 837/02-14 вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю за заповітом [PERSON] [PERSON] на дане спадкове майно не може бути видано через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.15). Виконком Тустанської сільської ради щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно не заперечує, про що свідчить письмова заява. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 317, 319, 392, 1233 ЦК України,

Outcome: approved