Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Заваллівської селищної ради Гайворонського району Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 2,5 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Таужненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської обласьі, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, що належало спадкодавцю на час відкриття спадщини та всі його майнові та немайнові права. Зокрема, спадкодавець був членом КСП «Берегиня» с. Таужне, Гайворонського району, Кіровоградської області та 27.01.2001 року сесією Таужненської сільської ради Гайворонського району від 27.02.2001 року №123 було прийнято рішення «Про затвердження списків осіб, пропущених при складанні списків до Державного акту на право колективної власності на землю та осіб, які незаконно були включені в списки по розпаюванню земель колективної власності», де до списків осіб, які неправомірно невключені до списків по розпаюванню земель колективної власності КСП «Берегиня» включено [PERSON] за № 12, згідно додатку до рішення Таужненської сільської ради від 27.02.2001 року №123. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на земельний пай мали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких було внесено до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю, зокрема постійні працівники - члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року №720 «Про порядок паювання земель, наданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» в 1996 році при розпайовці КСП «Берегиня» с. Таужне спадкодавця помилково не було включено в списки осіб до Державного акту на право колективної власності на землю та останній не отримав сертифіката на право на земельну частку (пай) по КСП «Берегиня» с. Таужне в розмірі 2,5 га, умовних кадастрових гектара згідно розпорядження Голови Гайворонської РДА. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , є його донька позивач по справі. Позивач прийняла спадщину згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком та оригіналами документів. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. 05.08.2020 року позивач звернулася до Гайворонської районної державної нотаріальної контори, однак державним нотаріусом було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай). Позивач прийняла спадщину відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української PCP, але не має можливості оформити в установленому законом порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на майно із-за відсутності правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим вимушена звертатися до суду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Заваллівської селищної ради, Голованівського району, Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання відповідачем позову суперечить закону, суд продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 06.10.1995 року серії [NUMBER] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, що належало спадкодавцю на час відкриття спадщини та всі його майнові та немайнові права. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , є його донька позивач по справі [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження (а.с. 11). Постановою від 05.08.2020 року № 198/02-31 державний нотаріус Гайворонської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) (а.с. 12). Рішенням сьомої сесії Гайворонської районної ради двадцять другого скликання № 70 від 23.04.1996 року затверджено перелік проектів розпаювання земель по КСП району, яким передано землі сільськогосподарського призначення у колективну власність, без змін та зауважень. Вирішено згідно розроблених проектів розпаювання земель виготовити і видати КСП державні акти на право колективної власності на землю (а.с. 20-21). На підставі Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, наданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» та поданих комісією КСП «Берегиня» матеріалів по паюванню земель колективної власності, розпорядженням голови Гайворонської РДА Кіровоградської області № 157-р від 20.05.1996 року затверджено земельну частку (пай) по колективному сільськогосподарському підприємству «Берегиня» с. Таужне в розмірі 2,5 га, умовних кадастрових гектара (а.с. 16). \~ \~ \~ \~Дев`ятнадцятою сесією Таужненської сільської ради Гайворонського району від 27.02.2001 року №123 прийнято рішення «Про затвердження списків осіб, пропущених при складанні списків до Державного акту на право колективної власності на землю», де до списків осіб, які неправомірно невключені до списків по розпаюванню земель колективної власності КСП «Берегиня» включено [PERSON] за № 11, згідно додатку до рішення Таужненської сільської ради від 27.02.2001 року №123 (а.с. 17-19). Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] був прийнятий і перебував у складі членів КСП «Берегиня» на період одержання останнім державних актів на право колективної власності на землю від 23.04.1996 року. Також слід зазначити, на момент одержання КСП «Берегиня» державного акта на право колективної власності на землю [INFO] [PERSON] помер, тобто за життя він не набув права на земельну частку (пай). Доказів того, що цим підприємством вирішувалося питання надання [PERSON] земельної частки (паю) матеріали справи не містять. Із наданих позивачем доказів не вбачається, що [PERSON] був членом КСП «Берегиня» і відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про невідкладні заходи щодо розпаювання земель, переданих у колективну власність» мав право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель колективної власності вказаного КСП. Крім того, судом встановлено, що у [PERSON] був відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Берегиня» розташованого на території Таужненської сільської ради, Гайворонського району, Кіровоградської області, про що вказує і сам позивач, а доказів належності [PERSON] на час смерті права на земельну частку пай у колективній власності на землю КСП «Берегиня» позивачем не надано. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підтверджені належними доказами, а тому в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed