Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 28620,30грн., 3% річних в сумі 632,43 грн. та інфляційні по сплаті аліментів у розмірі 463,47 грн, всього на суму 29716,20 грн.. Свої позовні вимоги аргументує тим, що судовим наказом Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.07.2019 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дітей - синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що відповідач аліментів не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на сьогоднішній день становить 28620,30 грн, розмір пені згідно з її розрахунком становить 28620,30 грн, яку позивачка і просить стягнути з відповідача на її користь, 3% річних в зв`язку з заборгованістю в розмірі 632,43 грн та витрати від інфляції в розмірі 463,47 грн, а всього - 29 716,20 грн, крім того, понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 4250,70грн.. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, але остання подала до суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, в якій просила судове засідання провести без участі сторони позивача, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином та не надав відзив на позовну заяву у строк, передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно з копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 21.09.2005 року, [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно з копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 19.08.2014 року, [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. ). Згідно з копією заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.11.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.4). Судовим наказом Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.07.2019 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей - синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку до досягнення дітьми повнолітття. Як вбачається з помісячного розрахунку заборгованості по аліментах згідно зі ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» [PERSON] , здійсненого головним державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Глущенко І.П., за вих.№19.14-32/23071 від 15.05.2020, заборгованість по аліментах [PERSON] за період з 12 липня 2019 року по квітень 2020 року становить 28 620,30 грн (а.с.7). Згідно з розрахунком пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 12.07.2019 року по 12 серпня 2020 року, становить 28620,30 грн (а.с.8). Відповідно до результатів розрахунків за період з 12.07.2019 року по квітень 2020 року, 3% річних становить 632,43 грн, а витрати від інфляції - 463,47 грн (а.с.10). Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 1 липня 2015 року, враховуючи правову природу пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку, та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості по аліментам за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). За таких обставин суд вважає, що розрахунок розміру неустойки, наданий позивачкою є не вірним, оскільки здійснений шляхом множення заборгованості за аліментами в розмірі 28620,30 грн на 1% пені і на кількість днів (помісячно). Судом встановлено, що відповідач не регулярно сплачує аліменти на утримання синів, починаючи з 12 липня 2019 року, тобто саме з цього часу він порушує свій обов`язок щодо їх сплати. У зв`язку з чим у позивачки виникло право на стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення починаючи з 12 липня 2019 року і по квітень 2020 року. Здійснивши розрахунки, суд вважає, що розмір неустойки, який підлягає стягненню на користь позивачки становить 8411,98 грн. за період з 12 липня 2019 року і по квітень 2020 року, а не по момент звернення позивачем до суду, як просить позивач, оскільки останній не надав підверджуючого розрахунку заборгованості по аліментах за даний період, з яких: -за липень 2019 року (20 (кількість днів) х 28,84 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 2884,33 грн) = 576,80 грн; -за серпень 2019 року (31 (кількість днів) х 28,16 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 2816,00 грн) = 872,96 грн; -за вересень 2019 року (30 (кількість днів) х 28,25 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 2825,33 грн) = 847,50 грн; -за жовтень 2019 року (31 (кількість днів) х 28,72 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 2872,66 грн) = 890,32 грн; -за листопад 2019 року (30 (кількість днів) х 27,78 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 2778,66 грн) = 833,40 грн; -за грудень 2019 року (31 (кількість днів) х 29,50 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 2950,33 грн) = 914,50 грн; -за січень 2020 року (31 (кількість днів) х 28,26 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 2826,33 грн) = 876,06 грн; -за лютий 2020 року (29 (кількість днів) х 28,46 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 2846,66 грн) = 825,34 грн; -за березень 2020 року (31 (кількість днів) х 29,10 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 2910,00 грн) = 902,1 грн; -за квітень 2020 року (30 (кількість днів) х 29,10 (пеня в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення 2910,00 грн) = 873,00 грн. Крім того, позивачкою, виходячи зі змісту ст.625 ЦК України, також заявлено вимоги про стягнення завданих їй інфляційних збитків та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання. Дана вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання, тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена ст.625 ЦК України, передбачають, насамперед, договірні правовідносини. Статтею 625 ЦК України регулюються зобов`язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. За рішенням суду зобов`язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що зазначено у ст.11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. Крім того, передбачена ст.625 ЦК України відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Зокрема, дія ст.625 ЦК України не поширюється на трудові та сімейні правовідносини. За таких обставин вимога позивачки про стягнення суми інфляційних збитків та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання є необґрунтованою, оскільки грошове зобов`язання відповідача, а саме: обов`язок сплати аліментів на дитину, перед позивачем виникло не з договірних правовідносин, а на підставі рішення суду. Зобов`язання щодо сплати аліментів виникає з сімейних правовідносин та регулюється спеціальним законодавством. Отже, до даного виду зобов`язання, в разі його порушення, правило ст.625 ЦК України не застосовується, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині належить відмовити. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають лише частковому задоволенню. Крім того, вирішуючи питання про розподіл витрат, суд враховує, що згідно ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ч.1,2 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу (ч.1,3 ст.133 ЦПК України). У відповідності до ч.1,2,3,4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.1,2,3,4 ст.137 ЦПК України). За таких обставин, оскільки згідно наданого позивачем розрахунку розміру наданої правничої допомоги, Договору про надання правничої допомоги 12 серпня 2020 року, квитанції до прибуткового касового ордера від 12 серпня 2020 року та детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, судом встановлено, що дані витрати є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом; а також ціною позову, тобто мають компенсуватися в силу ст.137 ЦПК України, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 4250,70 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково щодо стягнення лише неустойки (пені) за прострочення сплати аліментіву розмірі 8411,98грн, що становить 28,3% ціни позову, а тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 237грн. 95коп..

Outcome: partial