Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила скасувати арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок по вул. Старокримська, 57 у м. Маріуполі Донецької області, реєстраційний номер обтяження: 2192519, тип обтяження: заборона (архівний запис), зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 18\~липня 2005 року реєстратором: Перша маріупольська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: не вказано, б\\н, 22 грудня 1983 року, Совхоз «Жданівський». На обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 02 січня 2008 року, йому на праві власності належить житловий будинок по вул. Старокримська, 57 у м. Маріуполі Донецької області на підставі свідоцтва про право особистої власності від 02 квітня 1992 року, зареєстрованого у Бюро технічної інвентаризації м. Маріуполя від 02 квітня 1992 року за реєстровим № 37174. [PERSON], звернувшись до Першої маріупольської державної нотаріальної контори у червні 2017 року, дізналася, що указане майно перебуває під арештом, реєстраційний номер обтяження: не вказано, б/н, 22 грудня 1983 року, Совхоз «Ждінвський», який зареєстрований 18 липня 2005 року за № 2192519 реєстратором Перша маріупольська державна нотаріальна контора, тип обтяження: заборона (архівний запис). Указана обставина позбавляє позивача отримати спадщину за законом та оформити спадкові права на указаний житловий будинок у порядку спадкування. На час внесення запису про заборону відчуження указаного будинку, тобто станом на липень 2005 року невиконаних обовязків майнового характеру перед Совхозом «Жданівський» у її чоловіка не було, підтвердженням чого є довідка за підписом директора та головного бухгалтера Совхоза «Жданівський» від 04 січня 1992 року № 23, відповідно до якої [PERSON] виплатив кредит за указаний будинок та що указана довідка видана йому для оформлення права власності на нього. На підставі указаної довідки [PERSON] оформив своє право власності на житловий будинок. Посилаючись на указані обставини, позивач просила позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача адвокат [PERSON] до судового засідання не зявилася, причини неявки суд не повідомила. Відповідач до судового засідання не зявився, попередньо від завідувача державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до ч.\~2 ст.\~197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Виконуючи вимоги, передбачені ст. ст. 10, 212-214 ЦПК України, суд виходить з такого. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої приватної власності від 02 квітня 1992 року № 349, житловий будинок за адресою: вул. Старокримська, 57, м.\~Маріуполь, Донецька область, на підставі рішення Виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів від 18 лютого 1992 року № 66/16, а також довідки Міського комунального підприємства Маріупольське бюро технічної інвентаризації від 05 квітня 2017 року № 1280, належить [PERSON] (а. с. 11, 12). Згідно із свідоцтвом про смерть від 04 січня 2008 року серії І-НО № 255893, [PERSON] помер 02 січня 2008 року, про що зроблений відповідній актовий запис № 35 (а.\~с.\~6). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 03 листопада 1979 року серії І-ЖД №\~420353, [PERSON] 03 листопада 1979 року уклав шлюб із [PERSON], після укладення шлюбу присвоєні прізвища: [PERSON] (а. с. 5). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна від 02 червня 2017 року № 88745919 за підставою формування: видача свідоцтва про право на спадщину, житловий будинок № 57 по вул. Старокримській у м. Маріуполі перебуває під забороною (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2192519, зареєстровано: 18 липня 2005 року за № 2192519 реєстратором: Перша маріупольська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: не вказано, б/н, 22 грудня 1983 року, Совхоз «Ждановський». Власник: [PERSON], причина відсутності коду: архівний запис (а. с. 4). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON], тому наділена усіма його правами, які належали йому на день смерті, у тому числі і правом на усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, зокрема, заявляти вимоги про скасування арешту на указане майно. У той же час позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, має бути залучений відповідний орган, який у випадку, передбаченому законом, виконує судові рішення. У справі предметом спору є скасування арешту на майно, де вимоги заявлені до Першої маріупольської державної нотаріальної контори, а підставою позову указано те, що спадкодавець [PERSON] є власником указаного житлового будинку, оскільки ним у встановленому порядку виплачено кредит за нього Совхозу «Жданівський», який і був ініціатором (стягувачем) накладення арешту на майно. Судом відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України з метою сприяння всебічності та повноті розгляду справи, за клопотання позивача витребувано відомості щодо діяльності указаного Совхозу «Жданівський», а саме: чи здійснює свою діяльність на теперішній час, чи припинена діяльність такого, адреса, наявність правонаступників. На запит суду від Першої маріупольської державної нотаріальної контори 20 липня 2017\~року надійшла інформація про те, що у 2005 році у звязку із зміною програмного забезпечення Єдиного реєстру заборон, архівні записи про заборони і арешти, внесені до 2005\~року і дійсні на той час, були перереєстровані в базі даних ЄРЗ автоматично. Архівні документи, що були підставою обтяження (листи-повідомлення, розпорядження, постанови, ухвали суду та інших правоохоронних органів про накладення арештів) за період 1981-2001 року, у тому числі лист повідомлення совхозу «Ждановський» щодо заборони відчуження указаного житлового будинку, на цей час списані та знищені. Від Головного управління статистики у Донецькій області 14 вересня 2017 року, від Управління статистки у м. Маріуполі Головного управління статистики у Донецькій області 13\~вересня 2017 року, від Комунальної установи «Трудовий архів м. Маріуполя» Маріупольської міської ради» 14 вересня 2017 року, від Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області 22 вересня 2017 року, від Юридичного департаменту Маріупольської міської ради 28 серпня 2017 року, надійшла інформація про те, що совхоз «Жданівський» станом на 14 вересня 2017 року в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) по Донецькій області серед включених чи вилучених підприємств не значиться. Згідно зі ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, [PERSON] Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші субєкти публічного права. У разі предявлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33\~ЦПК). Порядок заміни неналежного відповідача належним врегульовано у ст. 33 ЦПК України. Проте така заміна відповідача за містом ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 33 ЦПК України можлива лише у разі заявлення позивачем відповідного клопотання про таку заміну, однак таких під час розгляду справи позивачем та його представником не заявлялося, хоча суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, з метою сприяння здійсненню прав сторін, попереджував про наслідки не вчинення таких процесуальних дій. З огляду на викладене, оскільки у даному випадку належним відповідачем у справі повинен бути стягувач (фізична або юридична особа, на користь якої накладено арешт на майно), Перша маріупольська державна нотаріальна контора не є такою особою, а лише як реєстратор внесла відповідний запис про обтяження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову саме з тих підстав, що позов предявлено до неналежного відповідача. У той же час, оскільки позивачем як підстава позову наводиться та обставина, що за життя [PERSON] повністю виплатив кредит за указаний будинок, у звязку з чим йому видано свідоцтво про право власності на указаний будинок, і підставою накладення арешту було саме наявність кредиту (ссуди), отриманого від Совхоза «Жданівського», то у такому випадку позивач як спадкоємець не позбавлена права у порядку, передбаченому ст. 391 ЦК України звернутися до Першої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про внесення запису щодо скасування арешту у звязку з припиненням зобовязання, на забезпечення виконання якого був накладений арешт, за наявності таких підстав та необґрунтованої відмови позивач не позбавлена права на оскарження дій нотаріуса у порядку, передбаченому законом, що і буде належним способом захисту порушених прав. У даному випадку Перша маріупольська державна нотаріальна контора є лише реєстратором обтяження, і не може бути субєктом прав і обовязків, які належать стягувачу совхозу «Жданівський». У звязку з відмовою у задоволенні позову відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір не підлягає розподілу та повинен бути віднесений на користь держави.

Outcome: dismissed