Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання, як дружини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2013 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, оскільки сторони разом не проживають так як подружні відносини між ними не склалися. Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги. В судове засідання позивач не з»явилася, але звернулася до суду з заявою, в якій просить розглядати справу без її участі та наполягає на задоволенні позивних вимог. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив, що не має змоги сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки на даний час знаходиться після операції у стані, в якому неможливо працювати. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2013 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Частиною 2\~ ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду від 28.05.2015 р., з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду з 23.04.2015р. і до досягнення сином повноліття до 29.11.2032р. Відповідно до довідки Управління пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області №3180/04 від 02.06.2015р., виданої [PERSON], вбачається ,що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду як пенсіонер по інвалідності по 30.06.2015р. ІІІ гр.. захворювання і одержує пенсію в розмірі 949 грн. Згідно довідки виданої Золотоніським міськрайонним центром зайнятості 03.06.2015 року за № 04-09/1358, гр. [PERSON] на обліку в Золотоніському міськрайонному центрі зайнятості станом на 03.06.2015 року не перебуває. Згідно з довідкою серії 10 ААВ №854639, [PERSON] встановлена ІІІ група інвалідності за загальним захворюванням. Відповідно до ч. 3 ст. 75 СК України, непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Непрацездатність - це правова категорія, яка сформована у праві соціального забезпечення та полягає у неможливості особи в силу визначених законом причин самостійно себе забезпечувати. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, оскільки являється непрацездатним інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію в сумі 949 грн., що є прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність. При цьому за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів його заробітку. Тому позовна заява не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed