Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

[PERSON]\~звернулася до\~суду із\~вказаним позовом,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що згідно рішення суду є власником житлового будинку з надвірними спорудами , який розташований за адресою вул. Шкільна,14, с. Михайлівка Томаківського району Дніпропетровської області. У житловому будинку за зазначеною адресою крім позивача були зареєстровані відповідачі по справі, а саме : [PERSON], [PERSON] та її дочка [PERSON], були зареєстровані на момент набуття позивачем права власності на будинок та є зареєстрованими по теперішній час за адресою розташування будинку. Проте, починаючи з 01.01.2012 року [PERSON], а з 2005 року [PERSON], а потім після народження і її дочка [PERSON] за вказаною адресою без поважних причин не проживають і відповідно не користуються житлом, не оплачують комунальних послуг та не беруть участі в утриманні будинку. [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [INFO]. В зв'язку з тим, що відповідачі тривалий час в належному позивачу домоволодінні не проживають, їх реєстрація за вказаного адресою спричиняє для позивача своєрідні незручності, так як вона має намір розпорядитися належним їй житловим будинком на власний розсуд. Знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку відповідачі відмовляється. Оскільки відповідачі не проживають у належному позивачу будинку тривалий час, то на підставі рішення суду вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування житлом. На вимогу позивача про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своєю власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідачі по справі не реагують, а тому захистити власне право вільно володіти майном можливо лише в судовому порядку шляхом подачі позову про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. В зв'язку з цим позивач змушена звернутися до суду із даною заявою. Позивач просить здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення суду, [PERSON]П являється власником житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с. Михайлівка, Томаківського району Дніпропетровської області, вул. Шкільна, будинок № 14, право власності на який зареєстровано за нею ОКП «Томаківське БТІ» 03.05.2007 року за реєстраційним номером 18716492, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 14425524. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 30.10.2018 року в будинку № 14, розташованого по вулиці Шкільна,14 в с. Михайлівка Томаківського району Дніпропетровської області, крім власника [PERSON] ще зареєстровані але не проживають з 01.01.2012 року [PERSON], а з 2005 року [PERSON], а потім після народження і її дочка [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Згідно ст.316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 379 ЦК України передбачає, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Глава 28 ЦК України визначає житло об'єктом права приватної власності. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Частиною 1 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Враховуючи те, що [PERSON], [PERSON], і її дочка [PERSON] за місцем своєї реєстрації відсутні вже тривалий час, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні і розпорядженні домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Томаківського району, с. Михайлівка, вул. Шкільна , буд. 14, і шляхом визнання останньої такою що втратила право користування житлом у вказаному будинку, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст.29,405 ЦК України,

Outcome: approved