Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк, місце смерті: м. Донецьк, яка настала [INFO] , посилаючись на те, що вона є дружиною померлого. Реєстрація смерті проведена 13.08.2018 року Петровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, запис акту про смерть № 667. Так, вона звернулася до Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , на що отримала відмову у зв`язку з тим, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану на території України для здійснення реєстрації. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи: Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Як вбачається з паспортів громадян України серії [NUMBER] , виданого Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 03.03.1998 року, серії [NUMBER] , виданого Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 28.03.2001 року, а також із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.05.1976 року, заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 13.08.2018 року Петровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, запис акту про смерть № 667, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] заявниця звернулася до Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області з метою отримання свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено через те, що державна реєстрація смерті відповідно до діючого законодавства проводиться на підставі медичного свідоцтва про смерть, за формою затвердженою наказом МОЗ України, а документи видані державними органами на окупованій території є недійсними і не створюють правових наслідків. Як встановлено, заявниця має намір встановити факт смерті особи, оскільки це має юридичне значення, а саме для отримання документів, які є підставою нарахування та виплати допомоги на поховання. Згідно з п. 1ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіка Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. На сьогоднішній час свідоцтво про смерть [PERSON] ., яке видано 13.08.2018 року Петровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, запис акту про смерть № 667, не є підставою для реєстрації смерті на території України, оскільки видане органом, створеним всупереч законодавства України, проте враховується судом в сукупності з іншими доказами. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Оскільки [PERSON] помер на тимчасово непідконтрольній Україні території - м. Донецьк, заявниця не може отримати лікарське свідоцтво про смерть відповідного зразку, а отримане свідоцтво про смерть не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, з метою захисту її законних прав та інтересів, суд приходить до висновку про задоволення заяви, враховуючи, що викладені у ній обставини знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved