Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, [INFO] року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташовано в [ADDRESS] Чернівецької області. Позивачка, вважаючи себе єдиною спадкоємицею за законом, спадщину після смерті матері прийняла, так як вступила в управління спадковим майном у зв'язку із чим звернулася до нотаріуса за для отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, нотаріусом у видачі такого свідоцтва було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння. За таких обставин, просила визнати за нею право власності на спадкове майно. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON], допитаний в режимі відеоконференції, проти задоволення позову не заперечував та суду пояснив, що спірний житловий будинок був реконструйований за життя батьків участь у якому він також приймав та проживав у ньому до кінця 90-х років, а з часу забудови власного будинку розташованого поруч перейшов до останнього. Сама позивачка все своє життя проживає у будинку батьків. На спадкове майно не претендує. Представник Куликівської сільської рада Герцаївського району Чернівецької області Гологан Г.Г. проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечував та суду пояснив, що спірне господарство відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою господарства якого значиться [PERSON] - матір сторін. Такі відомості наявні у сільській раді починаючи з 1991 року (часу утворення ради у складі Герцаївського району). За даними сільської ради у спірному господарстві окрім її власниці були зареєстровані позивачка [PERSON] та [PERSON] Водночас, у 1988 році відповідач побудував власний житловий будинок розташований поруч в якому проживає і по нині, а у спірному будинку залишилися проживати позивачка із матір'ю. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові докази, встановив наступне. [INFO] року у с. Куликівка Герцаївського району Чернівецької області померла [PERSON] - матір сторін, про що свідчить свідоцтво про смерть видане відділом ДРАЦС Герцаївського РУЮ у Чернівецькій області (а.с. 6). Як вбачається з записів погосподарських книг Куликівської сільської ради Герцаївського району, [PERSON] до часу смерті проживала у господарстві, яке розташовано у [ADDRESS] Вказане домогосподарство складалося з житлового будинку, який зареєстрований у сільській раді з 1961 року (за деякими відомостями 1974 року) та належало членам колгоспного двору, головою якого була сама [PERSON] (а.с.74-99) Колгоспний двір припинив своє існування 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-XII був введений в дію Закон України «Про власність». Відповідно до роз'яснень викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Як вбачається з записів погосподарських книг виконавчого комітету Кулікивської сільської ради Герцаївського району станом на 1 січня 1991 року спірне господарство відносилось до суспільної групи - колгоспний двір, членами якого були [PERSON] як голова сім'ї, а також її донька [PERSON] (а.с.5) та син - [PERSON] (а.с. 78). Втім, відповідач [PERSON] та голова Куликівської сільської ради суду показали, що у вищевказаному господарстві з 1988 проживали лише [PERSON], як голова двору та позивачка, [PERSON] Відповідач [PERSON] з 1998 року зареєстрований у власному господарстві, яке розташоване по [ADDRESS] Вищевказане також підтверджується відомостями погосподарських книг по Куликівській сільській раді за 2001 - 2015 роки. (а.с. 89-99) Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] останні три роки не проживав у спірному господарстві до 15 квітня 1991 року, то він втатив право на частку у колгоспному дворі. Таким чином, спадщина на домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] Чернівецької області відкрилася лише після смерті [PERSON] За змістом ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя заповіту не склала, а тому спадкування має місце за законом. Статтею 525 ЦК України 1963 року (чинного на час відкриття спадщини) було передбачено, що в день смерті спадкодавця відкривається спадщина. Згідно із ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У відповідності до ст. 529 ЦК України 1963 при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК України 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи щодо майна померлої [PERSON], позивачка 06 квітня 2016 року звернулася до приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с. 35) За даними Куликівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, позивачка, [PERSON], на час смерті матері проживала з останньою в с. Куликівка Герцаївського району Чернівецької області. Отже, позивачка вступила в оперативне управління спадковим майном. (а.с. 12) Відповідач [PERSON] - син спадкодавця, протягом строку для прийняття спадщини до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся (а.с. 34-47), тому він спадщину не прийняв. Постановою приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області від 08 квітня 2016 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] Чернівецької області, з підстав відсутності на нього правовстановлюючих документів. (а.с. 46-47) За вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що оскільки на момент смерті [PERSON] вищевказаний спірний будинок був повністю збудований, прийнятий в експлуатацію та рахується в сільській раді за останньою, то вимоги позивачки про визнання за нею право власності на житловий будинку з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), ст.ст. 1223, 1241, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved