Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 25 листопада 2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу вони мають спільних дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які наразі проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Подружнє життя у них не склалось, взаємне нерозуміння призвело до неможливості їхнього подальшого спільного проживання. Вони проживають окремо, їх сімя фактично розпалась. Спільного господарства вони не ведуть, не підтримують жодних подружніх стосунків, тому вона просить суд розірвати їх шлюб. Разом з тим, позивач зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоч має можливість це робити, так як працює оператором миючих установок в ТОВ «Фірма Люстдорф», де отримує стабільну заробітну плату. Тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання обох дітей до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач [PERSON]не зявилася, натомість подала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги визнала повністю, просить їх задоволити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву із проханням вирішити справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, на розірвання шлюбу та сплату аліментів згоден. За таких обставин суд визнає за можливе вирішити справу у відсутність сторін. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, тобто встановлено, що шлюб між ними фактично розпався та існує формально, а подальше його збереження є неможливим. Тому збереження сімї [PERSON] є недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Разом з тим, згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з копії свідоцтва про народження 22 листопада 2013 року [PERSON] (а.с.4), копії свідоцтва про народження 06 січня 2015 року [PERSON] (а.с.5), сторони по справі є батьками дитини, тому повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Тому суд, враховуючи матеріальне становище як отримувача аліментів та платника аліментів, вважає за необхідне позов задоволити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання обох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення цього позову до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати у справі належить стягнути із відповідача на користь позивача та держави. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved