Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, а саме: просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики в сумі 9000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02.06.2020 року між нею та відповідачем було укладено в усному порядку договір позики, предметом якого було передання [PERSON] грошових кошті в сумі 9000 грн., які він обіцяв повернути протягом двох тижнів, тобто строк виконання зобов`язань було визначено до 16.06.2020 року. Зазначила, що вказані обставини можуть підтвердити свідки, які 02.06.2020 року були вдома у позивачки та стали свідками передачі грошових коштів, строків їх повернення. В подальшому відповідач почав ухилятися від повернення позивачці грошових коштів, перестав відповідати на телефонні дзвінки, а у випадку, коли вдавалося до нього додзвонитися, він обіцяв повернути кошти найближчим часом, при цьому конкретної дати не називав. \~ \~ \~ \~ У зв`язку з вказаними обставинами, побоюючись, що [PERSON] грошові кошти їй так і не поверне, вона зв`язалася з ним та пригрозивши, що подасть заяву у відношенні нього до поліції за фактом шахрайства змусила зустрітися. Так, 09.11.2020 року під час зустрічі позивачки з [PERSON] , останній написав розписку, якою підтвердив факт отримання 02.06.2020 року у неї грошових коштів в сумі 9000 грн.. Строк виконання зобов`язань за договором позики було встановлено не пізніше 30.11.2020 року. Також, у вказаній розписці зазначено, що за попередньою письмовою згодою позивачкою строк повернення боргу може бути продовжено на узгоджений між ними строк. Не зважаючи на те, що строк виконання зобов`язань за договором позики давно сплинув, до сьогоднішнього дня відповідач борг позивачці так і не повернув, хоча строк виконання зобов`язань між ними не 6уло продовжено, письмової згоди позивачка не надавала, в зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з вказаним позовом за захистом своїх прав. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 14 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка\~в судове засідання не з`явилася, згідно наданої на адресу суду заяви позовні вимоги підтримує в повному обсязі,\~\~просить суд розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~\~02.06.2020 року [PERSON] відповідачем по справі, було отримано від позивачки грошові кошти в розмірі 9000,00 грн., які він зобов`язався повернути в повному обсязі в строк не пізніше 30.11.2020 року, який за попередньою письмовою згодою сторін може бути продовжено на узгоджений строк, що підтверджується розпискою від 09 листопада 2020 року. До теперішнього часу грошові кошти повернуті позивачці не були. Відповідно до статті 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною другою статті 1047\~ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63 цс 13, зазначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Наявність розписки у кредитора свідчить про існування не виконаного зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 25 квітня 2012 р. у справі N 6-24цс12). Позичальник свої зобов`язання не виконав, борг не повернув, про що свідчать розписка відповідача, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі вищенаведеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивачки з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачкою доданою до матеріалів справи квитанцією.

Outcome: approved