Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину в розмірі 1000 гривень щомісячно, до кінця навчання, а саме 2017 року, вказавши, що вона у 1989 році зареєструвала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. 14 грудня 2004 року шлюб між ними було розірвано. В 2004 році вона звернулася до Хмельницького міськрайонного суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. На виконання рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] року Віньковецьким районним управлінням юстиції було відкрито виконавче провадження. На даний час з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] [INFO], утворилася заборгованість по аліментам. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В 2013 році її дочка [PERSON] стала студенткою 1 курсу навчально-наукового інституту заочного навчання НАВС. [PERSON] є неповнолітньою, навчається на платній основі, батько дитини працює на заробітках в м. Києві, має постійний дохід, матеріально забезпечений, має змогу утримувати на період навчання свою доньку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю, вказавши, що відповідач на даний час має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, заборгованості по сплаті аліментів не існує, крім того не надано доказів, що підтверджують необхідність таких витрат та що вказані витрати викликані розвитком здібностей дитини. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріли, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що позивач та відповідач у 1989 році зареєстрували шлюб з відповідачем, від даного шлюбу у них народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. 14 грудня 2004 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] року. Відповідно до довідки-розрахунку виданого відділом Державної виконавчої служби Віньковецького районного управління юстиції за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року нараховано [PERSON] до сплати аліментів в сумі 4378 гривень 50 копійок, а сплачено 6535 гривень. [PERSON] [INFO] є студентом 1 курсу (за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб) навчально-наукового інституту заочного навчання НАВС, що підтверджується довідкою від 04.11.2013 року №51. [PERSON] 19.08.2013 року здійснив оплату за навчання доньки [PERSON] в розмірі 4150 гривень, що підтверджується квитанцією та визнається сторонами. Відповідно до вимог статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно з ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача коштів на додаткові витрати в розмірі по 1000 гривень щомісячно, що зумовлено навчанням доньки в навчально-науковому інституті заочного навчання НАВС задоволенню не підлягають, оскільки вказані витрати не викликані особливими обставинами, доказів про це до суду не надано. Посилання позивача на ст. ст. 199, 200 СК України не береться судом до уваги, оскільки на даний час [PERSON] неповнолітня. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed