Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування при Гайворонській районній державній адміністрації Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що 26.01.2008 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який на даний час розірвано. Від шлюбу з відповідачем мають двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , котрі проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Відповідач веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, не спілкується з позивачем та дітьми, не цікавиться життям останніх, про їх фізичний та духовний розвиток. Матеріальної допомоги на утримання дітей майже не надає. Всі ці фактори позивач розцінює як ухилення відповідача від виховання дітей, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник адвокат Савранчук С.Л. в судовому засіданні позов підтримали та просять його задовольнити. Пояснили, що відповідач вже шість років підряд не цікавиться життям своїх дітей, матеріальної допомоги не надає, не заперечили щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, судову повістку не отримував, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не надіслав. Представник третьої особи органу опіки і піклування в особі Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області підтримав наданий висновок органу опіки та піклування Гайворонської районної державної адміністрації про те, що питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , необхідно залишити на розгляд суду, оскільки відсутня можливість запросити відповідача на комісію, так як місце знаходження останнього не відоме. Свідки [PERSON] та [PERSON] , кожний окремо суду пояснили, що знають відповідача та його дітей, відповідач взагалі не цікавиться життям та здоров`ям своїх дітей, не приймає участі у їх вихованні та утриманні вже близько шести років підряд. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. З 26.01.2008 року позивач перебувала в шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.07.2016 року (а.с. 17). Від шлюбу з відповідачем мають двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13-14). Неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні, що підтверджується копією акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (а.с. 15-16). Відповідач на протязі тривалого часу не цікавиться життям дітей, не бачиться з ними, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що вбачається з копії довідки № 01-10/148 від 06.03.2020 року виданою КЗ «Хащуватський ліцей» Гайворонської районної ради Кіровоградської області (а.с. 11). Згідно рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2017 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до повноліття дітей (а.с. 12). У висновку наданому органом опіки та піклування Гайворонської районної державної адміністрації зазначено, що питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , необхідно залишити на розгляд суду, оскільки відсутня можливість запросити відповідача на комісію, так як місце знаходження останнього не відоме та не представляється можливим вирішити питання щодо доцільності чи не доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с. 32) Ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків виражається також у тому, що він і надалі не цікавиться фізичним і духовним розвитком дітей, не дбає про їх матеріальне забезпечення та здоров`я, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що значно порушує нормальне самоусвідомлення дітей та може негативно вплинути на їх подальший розвиток. Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із нормами ст. 164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника позивача, представника третьої особи, свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач протягом тривалого часу не цікавиться життям дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: - не турбується про фізичний та духовний розвиток дітей. - нe цікавиться, як ростуть його діти. - не забезпечує дітей необхідним харчуванням. - не забезпечує дітей медичним доглядом. - не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, а тому має бути позбавлений батьківських прав щодо дітей. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved