Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення боргу. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що 19 червня 2012 року уклала з відповідачем договір позики, відповідно до якого надала їй в користування кошти в сумі 500 000 доларів США з умовою повернення коштів до 19 вересня 2012 року. Також, 07 вересня 2012 року надала кошти в користуванні в сумі 1 000 доларів США з умовою повернення коштів до 01 жовтня 2012 року. Разом з тим, незважаючи на настання строку виконання умов договорів, відповідач кошти не повернула та почала уникати зустрічей й не відповідати на телефонні дзвінки. В зв'язку з чим, просила стягнути з відповідача в примусовому порядку борг в сумі 22 200 грн., 3% річних в сумі 1 406 грн. 74 коп., індекс інфляції від простроченої суми в розмірі 4 018 грн. 20 коп. та відшкодувати понесені нею судові витрати. В подальшому уточнила позовні вимоги та просила стягнути борг в сумі 42 510 грн., та стягнути за період з 01 жовтня 2012 року по 23 лютого 2015 року 3% річних в сумі 3 060 грн. 72 коп., індекс інфляції від простроченої суми в розмірі 12 115 грн. 35 коп. та відшкодувати понесені нею судові витрати. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, з викладених в позовній заяві підстав. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 червня 2012 року між сторонами укладено договір позики. Відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] кошти в сумі 500 000 доларів та зобов'язувала повернути кошти до 19 серпня 2012 року, що підтверджується відповідною розпискою. 07 вересня 2012 року між сторонами укладено договір позики. Відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] кошти в сумі 1 000 доларів та зобов'язувала повернути кошти до 01 жовтня 2012 року, що підтверджується відповідною розпискою. Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач не виконує належним чином зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 26 грудня 2014 року в неї виникла заборгованість за договором в сумі 42 510 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з 01 жовтня 2012 року по 23 лютого 2015 року на суму заборгованості нараховано 3% річних в сумі 3 060 грн. 72 коп. та розмір суми інфляції від простроченої суми боргу в розмірі 12 115 грн. 35 коп. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем, заявлені вимоги про стягнення 3% річних від простроченої суми боргу та індексу інфляції відповідають вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 576 грн. 86 коп.

Outcome: approved