Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області, [PERSON], в якому зазначає, що позивач, згідно заповіту б/н, зареєстрованого 16.12.2004 р. в Омелянівській сільській раді, є спадкоємцем земельного паю, який лишився після смерті [PERSON], яка померла 26.11.2014 р. (Свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ №245414) та складається з трьох земельних ділянок з кадастровими номерами: № 7422087100040010504 (рілля 1,76 га), № 7422087100040020504 (сад 0,53 га) та № 7422087100040030504 (сіножать 1,31 га). Дані земельні ділянки належали померлій [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №265202 від 17.11.2006 р. Відповідно до Розпорядження Козелецької державної адміністрації від 27.10.2005 року № 391 про передачу земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) безоплатно у власність та надання дозволу на виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та додатку до розпорядження голови районної державної адміністрації від 27 жовтня 2005 року № 391, [PERSON] було безоплатно передано три земельні ділянки, загальною площею 3,60 га: 1, 76 га - рілля, 1, 31 га - кормові угіддя (сіножать), 0, 53 га - багаторічні насадження (сад). Відповідно до протоколу № 1 від 15 листопада 2002 року загальними зборами громадян с. Омелянів власників сертифікатів на земельну частку (пай) у приміщенні Омелянівської сільської ради було вирішено провести розпаювання земельних паїв між власниками. Розподіл земельних паїв вирішили проводити шляхом жеребкування. Відповідно до проведеного жеребкування [PERSON] був наданий пай № 504 та зареєстровано сертифікат ЧН № 0123123 від 22.11.1996 року. Даний земельний пай був закріплений за нею і в державному акті про право власності від 17.11.2006 року. Тобто, виділення земельного паю №504, до якого входить земельна ділянка з кадастровим номером №7422087100040020504 (сад 0,53 га) [PERSON] відбулося 15 листопада 2002 року. Позивач як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], для отримання нормативної грошової оцінки та виписок з Державного земельного кадастру стосовно вищезазначених земельних ділянок (для надання їх на вимогу державного нотаріуса), надала пакет необхідних документів до Центру надання адміністративних послуг Козелецької районної державної адміністрації (реєстраційний номер № 3905 від 03.08.2015 року) та сплатила вартість послуг. Листом відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області № К-1406/0-1606/6-15 від 05.08.2015 р. [PERSON] було відмовлено, через те, що земельна ділянка із кадастровим номером №7422087100040020504 (сад 0,53 га) оформлена на громадянина [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧН № 026073, яке було видане на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 02 березня 2004 року № 79. Відповідно до даного акту [PERSON] є власником наступнихземельних ділянок: № 7422087100040020504 - сад 0, 53 га, № 7422087100040040516 - рілля 1, 02 га, № 7422087100040010521 - рілля 1, 03 га, № 7422087100040030511 - пасовище 0, 79 га. Тобто, земельні ділянки [PERSON] та громадянина України [PERSON] в частині 0, 53 га саду із № 7422087100040020504 накладаються. Отже, одна земельна із №7422087100040020504 ділянка має два власника. Вказаним вище розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації від 02 березня 2004 року № 79 Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками часток (паїв) було прийнято рішення виділити громадянам земельні ділянки у власність з земель першої черги паювання колишнього КПС «Козелецьке» для ведення особистого селянського господарства з винесенням в натуру (на місцевості) на території Омелянівської сільської ради та дозволити виготовити в установленому порядку державні акти на право власності на землю згідно додатку. Відповідно до додатку до розпорядження голови районної державної адміністрації від 02 березня 2004 року № 79 [PERSON] входить до числа осіб, яким було безоплатно передано земельні ділянки (паї) для ведення особистого селянського господарства. [PERSON] було виділено всього 3.37 га землі, з яких: 1.03 га - рілля ( пай - 521), 1, 02 га - рілля (пай - 516), 0, 53 га - сад ( пай 504), 0.79 га рілля (пай 511). Отже, виділені паї громадянам [PERSON] та [PERSON] співпадають в частині виділеної земельної ділянки з кадастровим номером №7422087100040020504 (сад 0,53 га). [PERSON] пай № 504 був наданий шляхом жеребкування 15 листопада 2002 року на перших загальних зборах власників земельних ділянок (паїв). Тобто, [PERSON] отримала земельний пай значно раніше, ніж земельні паї буди надані гр. [PERSON] Позивач звернувся з вимогою до суду щодо визнання недійсним розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 02 березня 2004 року № 79 в частині виділення громадянину [PERSON] земельної ділянки площею 0, 53 га (сад) (кадастровий номер: 7422087100040020504), що включена до паю № 504 та визнання недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 026073 від 14 червня 2004 року в частині права власності на земельну ділянку площею 0,53 га (сад) (кадастровий номер: 7422087100040020504). Ухвалою Козелецького районного суду 25 березня 2016 року було вирішено питання щодо заміни третьої особи, а саме Відділ Держземагентства у Козелецькому районі Чернігівської області на Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області з підстав проведення реорганізації установи, а також замінено відповідача [PERSON] його правонаступником [PERSON]. Ухвалою Козелецького районного суду від 18 квітня 2016 року було прийнято до розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву [PERSON] до Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області, [PERSON] про визнання недійсним розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 27 жовтня 2005 року № 391 в частині визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 265202 від 17.11.2006 року в частині земельної ділянки з кадастровим № 7422087100040020504 (сад 0,53 га). Позивач за зустрічною позовною заявою зазначає, що вона є спадкоємцем за законом після померлого чоловіка [PERSON]. Після смерті останнього залишився земельний пай загальним розміром 3,37 га, який складається з чотирьох земельних ділянок з кадастровими номерами: № 7422087100040020504 (сад 0,53 га); № 7422087100040040516 (рілля 1,02 га); № 7422087100040010521 (рілля 1, 03 га); № 7422087100040030511 (пасовище 0, 79 га). Дані земельні ділянки належали [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку Серії ЧН № 026073 від 14 червня 2004 р. Відповідно до розпорядження Козелецької державної адміністрації від 02.03.2004 року № 79 про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) та додатку до розпорядження Керівника апарату районної державної адміністрації від 02 березня 2004 року № 79, [PERSON] було безоплатно виділено та передано у власність з земель першої черги паювання колишнього КСП «Козелецьке» чотири земельні ділянки, загальною площею 3, 37 га: 0, 53 га сад; 1, 02 га рілля; 1, 03 га рілля; 0, 79 га пасовище - для ведення особистого селянського господарства з винесенням в натуру (на місцевості). Відповідно до протоколу № 1 від 15 листопада 2002 року загальними зборами громадян с. Омелянів власників сертифікатів на земельну частку (пай) у приміщенні Омелянівської сільської ради було вирішено провести розпаювання земельних паїв між власниками. Розподіл земельних паїв вирішили проводити шляхом жеребкування, при цьому також було вирішено наступне: «що ті хто бажає, щоб земельні ділянки були разом (чоловік і жінка, родичі та ін. делегують одного чоловіка, який витягує жеребок і решта бажаючих мають земельні ділянки поряд з ним. Наприклад, якщо людина витягує 25-й номерок, то слідуючи номери будуть іти за ним - певна кількість)». Отже, відповідно до проведеного жеребкування [PERSON] був наданий пай № 504 та зареєстровано сертифікат ЧН 0123069 від 22.11.1996 року (даний земельний пай і був закріплений за ним і в державному акті про право власності від 14.06.2004 p.), позивачу за зустрічним позовом №505 та зареєстровано сертифікат ЧН 0123070 від 22.11.1996 року, матері позивача № 506, тобто всі земельні паї (ділянки) поруч одна з іншою та номери земельних паїв теж один за одним. Пізніше було продовжено проведення жеребкування і лише тоді [PERSON] був наданий пай з невірним № 504 та зареєстровано сертифікат ЧН 0123123 від 22.11.1996 року. Даний земельний пай, помилково був закріплений за нею в державному акті про право власності серії ЯГ № 265202 від 17.11.2006 року на підставі Розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 27.10.2005 р. № 391, тобто на 2 (два) роки пізніше після видачі державного акту моєму чоловіку - [PERSON]. Тобто, виділення земельного паю № 504, до якого входить земельна ділянка з кадастровим номером №7422087100040020504 (сад 0,53 га) [PERSON] відбулось набагато раніше ніж помилкове виділення того ж самого земельного паю № 504 [PERSON]. Рішення Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі для ведення особистого підсобного господарства особам, зазначеним у цьому рішенні нижче, у тому числі й [PERSON] оспорюванного земельного паю № 504 - вже було прийнято 22 червня 2000 року. В свою чергу, [PERSON] земельний пай № 504 був наданий, начебто, шляхом жеребкування лише 15 листопада 2002 року на чергових загальних зборах власників земельних ділянок (паїв), що не підтверджується жодним належним доказом щодо розподілу земельних паїв. При цьому, рішення щодо передачі земельної ділянки у власність га надання дозволу на виготовлення відповідного державного акту - [PERSON] отримала лише 27 жовтня 2005 р. на підставі Розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 391, а сам державний акт лише 17 листопада 2006 р. Тобто [PERSON] отримала земельний пай значно пізніше, ніж земельні паї були надані гр. [PERSON] Отже, частина паю № 504, а саме земельна ділянка з кадастровим номером №7422087100040020504 була незаконно закріплена за гр. [PERSON] та незаконно передана їй без відповідного акту про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі на підставі незаконного Розпорядження Козелецької районної державної адміністрації № 391 від 27 жовтня 2005 року. З огляду на що позивач за зустрічним позовом просить визнати недійсним розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 27 жовтня 2005 року № 391 в частині виділення громадянці України [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером № 7422087100040020504 площею 0,53 га - сад, що включена до земельного паю №504 та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 265202 від 17 листопада 2006 року в частині права власності на земельну ділянку з кадастровим № 7422087100040020504, сад 0, 53 га. В судовому засіданні 18 липня 2016 року представником позивача за зустрічним позовом [PERSON] подано заяву про уточнення позовних вимог, якою фактично було збільшено позовні вимоги і окрім первісно заявлених вимог, позивач також просив суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7422087100040020504 загальною площею 0,53 га, яка розташована на території Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2016 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Омелянівську сільську раду Козелецького району Чернігівської області. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 липня 2016 року прийнято відмову від позовної заяви [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], а провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області, про визнання недійсним розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 02 березня 2004 року № 79 в частині виділення громадянину України [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номер № 7422087100040020504 площею 0, 53 га сад, що включена до паю № 504, а також про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 026073 від 14 червня 2004 року в частині права власності на земельну ділянку № 7422087100040020504, сад 0, 53 га. закрито. Таким чином, в подальшому розгляд справи проводився виключно в межах розгляду позову [PERSON] до Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області, [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області, Омелянівська сільська рада Козелецького району Чернігівської області, про визнання недійсним розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 27 жовтня 2005 року № 391 в частині виділення громадянці України [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номер № 7422087100040020504 площею 0, 53 га сад, що включена до паю № 504, а також про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 265202 від 17 листопада 2006 року в частині права власності на земельну ділянку № 7422087100040020504, сад 0, 53 га, та визнання права власності за [PERSON] на вказану земельну ділянку. У судовому засіданні представники [PERSON] - [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та подала відповідну заяву. Представник Козелецької районної державної адміністрації [PERSON] у вирішенні порушеного питання поклався на розсуд суду. Представники Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області [PERSON] та Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області [PERSON] не заперечували проти задоволення позову [PERSON] Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, згідно з вищенаведеними нормами права, до суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. Змагальність, як одна з засад цивільного судочинства, передбачена статтею 10 Цивільного процесуального кодексу України, полягає в тому, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо, зокрема, захисту прав, що виникають із земельних правовідносин. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 265202 виданого на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 27.10.2005 року № 391, земельна ділянка загальною площею 3,60 га, у межах згідно з планом, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області належала [PERSON]. [PERSON] померла 26.11.2014 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 245414 та після її смерті спадкове майно, в тому числі і оскаржувану земельну ділянку успадкувала [PERSON]. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 026073 виданого на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 02.03.2004 року № 79, земельна ділянка загальною площею 3,37 га, у межах згідно з планом, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області належить [PERSON]. Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 180280 [PERSON] помер 05.01.2012 року у віці 68 років. Відповідно до спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], копія якої надана Козелецькою районною державною нотаріальною конторою, [PERSON] успадкувала спадкове майно за законом після смерті [PERSON]. Рішенням Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 22 червня 2000 року «Про надання дозволу на виділення земельної частки (паю)» виділено земельну частку (пай) в натурі для ведення особистого підсобного господарства без створення юридичної особи [PERSON]. Відповідно до [PERSON] про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі від 02.03.2004 року [PERSON] передано земельну частку (пай) в натурі із земель колективної власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Козелецьке» власнику сертифіката серії ЧН № 0123069; склад угідь, які передані: рілля поле № 1 1,03 га, рілля поле № 2 1,02 га, пасовище 0,79 га, сад 0,53 га. Відповідно до Списку громадян власників сертифікатів, яким передані земельні частки (паї) з земель першочергового поділу колишнього КСП «Козелецьке» [PERSON] виділено земельну частку (пай), з яких є сад, загальною площею 0.53 га, номер паю (сад) 504. Ропорядженням Козелецької районної державної адміністрації від 27.10.2005 року № 391 « Про передачу земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) безоплатно у власність та надання дозволу на виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» передано земельну ділянку площею 0,53 га (багаторічні насадження), номер паю 504, [PERSON]. З листа Відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області від 05.08.2015 року № К1406/0-1606/6-15 вбачається, що спір який виник між сторонами не можливо врегулювати в досудовому порядку, так як на земельну ділянку сад № 504, площею 0,53 га, кадастровий номер 7422087100040020504, видані державні акти на право власності на земельну ділянку (пай) і гр. [PERSON] і гр. [PERSON]. Згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо. Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до пункту 2 постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Статтею 7 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що у проекті землеустрою щодо організації території земельних часток «паїв» визначаються, зокрема, місце розташування земельних ділянок, їх межі та площі. В судовому засіданні безспірно встановлено, що земельна ділянка розміром 0,53 га, власником якої першочергово являється [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 0123069 виданого 14 червня 2004 року, також була надана на праві власності [PERSON], що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 265202 від 17 листопада 2006 року. Відповідно до вимог частини першої статті 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. З огляду на те, що [PERSON] є першочерговим власником вищевказаної земельної ділянки, що вбачається з матеріалів справи та підтверджено відповідно Державним актом на право власності на земельну ділянку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та слід визнати недійсним розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 27 жовтня 2005 року № 391 в частині виділення громадянці України [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номер № 7422087100040020504 площею 0, 53 га сад, що включена до паю № 504, та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 265202 від 17 листопада 2006 року в частині права власності на земельну ділянку № 7422087100040020504, сад 0, 53 га. Щодо вимоги про визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7422087100040020504 загальною площею 0,53 га, яка розташована на території Омелянівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні з огляду на наступне. Як встановлено вище, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 7422087100040020504 загальною площею 0,53 га (сад), на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 14 квітня 2016 року державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області [PERSON] Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у вказаному реєстрі міститься інформація, що за [PERSON] зареєстроване право власності на спірну земельну ділянку (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 квітня 2016 року). Реєстрація права власності у відповідному реєстрі є визнанням державою права власності за певною особою. За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання права власності за [PERSON] в судовому порядку.

Outcome: partial