Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. Посилається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем до 03.06.2009 р., за період якого народила дитину [PERSON], [INFO] залишено на її утриманні та вихованні. Рішенням Хустського районного суду від 27.04.2011 р. присуджено стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. На сьогоднішній день присуджений розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини, враховуючи підвищення цін на продовольчі товари та для забезпечення дитини всім необхідним, а в добровільному порядку про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдається. Відповідач працює за кордоном, розмір його доходу становить не менше 20 тис. грн. на місяць. Позивач змушена виїздити за кордон на заробітки, щоб забезпечити дитину всім необхідним. Просить суд змінити розмір стягуваних аліментів, визначених рішенням Хустського районного суду від 27.04.2011 року, визначивши розмір аліментів, стягуваних з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Подала суду заяву про розгляду справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи у її відсутності, неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до частково задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 14.06.2009 року. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Хустського районного суду від 27.04.2011 р. вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в сумі 400 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів, під зміною сімейного стану розуміється зявлення у сімї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобовязані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні, відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобовязані за законом надавати утримування, погіршення або поліпшення стану здоровя платника або одержувача аліментів враховується судом як підстав для зміни розміру аліментів. Згідно довідки №820, виданої виконкомом Золотарівської сільської ради від 07.09.2015 р. донька [PERSON] перебуває утриманні позивача /а.с. 10/. З огляду на наведені обставини суд вважає, що застосування ст. 192 СК України не суперечить нормам сімейного права та не порушує права сторін, оскільки розмір аліментів може бути згодом збільшено або зменшено на вимогу платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. В судовому засіданні встановлено, що після визначених судом розмірів аліментів на утримання дитини, пройшло більше чотирьох років, збільшилися витрати на утримання дитини, а визначений судом розмір аліментів є недостатнім для забезпечення її всім необхідним. Відповідач працює за кордоном, отримує досить високий дохід, але сплачувати аліменти у більшому розмірі відмовляється. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач неналежно матеріально забезпечує свою дитину, оскільки збільшилися витрати на її утримання, відповідач працює за кордоном та отримує досить високий дохід, з дати винесення рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини пройшло більше чотирьох років і визначена сума вже є недостатньою для належного забезпечення її всім необхідним, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з [PERSON] аліментів слід змінити та щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. У відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved