Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що згідно акта про відведення в натурі земельної ділянки під забудову від 14 січня 2008 року Черемошненська сільська рада Тиврівського району в особі сільського голови [PERSON] виділила та встановила в натурі на місцевості [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0.57 га по [ADDRESS], в межах та згідно з планом зазначеному в даному акті. В будівельному паспорті на узаконення добудови до житлового будинку та технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок [PERSON] по [ADDRESS], відображено місце розташування житлового будинку, а також конфігурація земельної ділянки з її розмірами, що перебували в її користуванні. 25 квітня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. Відповідно до частини 2 ст. 381 ЦК України у разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема, згідно п. «б» і «г» частини 1 ст. 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара, а для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. В частині 3 цієї ж статті ЗК України зазначено, що розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим). У відповідності до рішення 15 сесії 6 скликання Черемошненської сільської ради Тиврівського району від 17 липня 2012 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS], загальною площею 0,57 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства -0,32 га. Після чого, позивачу згідного договору від 18.07.2013 року №1607-13/2 землевпорядною організацією - фізична особа - підприємець [PERSON] було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) [PERSON] для обслуговування жилого будинку, та особистого селянського господарства в [ADDRESS], Відповідну технічну документацію позивачці було виготовлено з дотриманням стандартів, норм і правил в сфері землеустрою. Розміри земельних ділянок загальною площею 0,57 га по відповідній технічній документації із землеустрою відповідають тим, на який Черемошненською сільською радою Тиврівського району було надано дозвіл на безоплатну приватизацію, і яка знаходилась в користуванні попереднього власника будинковолодіння - [PERSON]. Позивачка, яка на даний час є землекористувачем вище зазначених земельних ділянок бажає оформити їх у власність. Однак, для подальшого оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки необхідно, щоб межі земельних ділянок, які зазначені в технічній документації із землеустрою були узгоджені із суміжними землевласниками та землекористувачами. Натомість, суміжні землекористувачі - [PERSON] та [PERSON], що мешкають по сусідству з нею по [ADDRESS] та буд.[ADDRESS] відмовляються від підписання акту встановлення та закріплення меж земельної ділянки без вказівки будь - яких вагомих причин. Таким чином, внаслідок відмови у погодженні меж суміжними землекористувачами - [PERSON] та [PERSON], позивачка не може здійснити подальше оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, та рекомендовано відповідні спірні питання вирішувати через органи місцевого самоврядування або в судовому порядку, що підтверджується листом Відділу Держземагентства у Тиврівському районі від 09.09.2013р. №04-21/28. Погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами передбачено ст. 198 Земельного кодексу України при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Інші норми законодавства погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками не передбачають. Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У відповідності до частини 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно п. «г» і «є» частини 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані дотримуватись правил добросусідства та обмежень, пов'язаних із встановленням земельних сервітутів та охоронних зон, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Просить визначити порядок роздільного володіння та користування земельними ділянками між будинковолодінням [PERSON] по [ADDRESS], та між будинковолодіннями [PERSON] по [ADDRESS], і [PERSON] по [ADDRESS] за висновком судової будівельно - технічної експертизи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги уточнив, просить визначити порядок роздільного володіння та користування земельними ділянками між будинковолодінням [PERSON] по [ADDRESS], та між будинковолодіннями [PERSON] по [ADDRESS], і [PERSON] по [ADDRESS] за варіантом 3 додатку 6 висновку судової земельно - технічної експертизи, проведеної ТОВ «Подільський центр судових експертиз» №82 від 29.08.2014 року. Представник позивача пояснив, що позивачка придбала житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Рішенням 15 сесії 6 скликання Черемошненської сільської ради Тиврівського району від 17 липня 2012 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS], загальною площею 0,57 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,32 га. Землевпорядною організацією - фізична особа - підприємець [PERSON] було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) [PERSON] для обслуговування жилого будинку, та особистого селянського господарства в [ADDRESS]. Для подальшого оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки необхідно, щоб межі земельних ділянок, які зазначені в технічній документації із землеустрою були узгоджені із суміжними землевласниками та землекористувачами, однак суміжні землекористувачі - [PERSON] та [PERSON], що мешкають по сусідству з нею по [ADDRESS] та буд.[ADDRESS], відмовляються від підписання акту встановлення та закріплення меж земельної ділянки без вказівки. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, просять в його задоволенні відмовити. [PERSON] пояснила, що не визнає позовні вимоги, оскільки проживає там близько 35 років. [PERSON] сама не узгоджуючи межі, поставила паркан. Забила коли [PERSON] сама. Межа між з її земельною ділянкою та земельною ділянкою позивачки проходила по деревах (сливку [PERSON] зрізала). Не згодна з 3 варіантом, запропонованим експертом, оскільки втрачає своє, запропонований варіант поділу земельних ділянок не відповідає фактичному користуванню ними. Відповідач [PERSON] в судове засідання 11.12.2014 р. не з'явився, в попередніх судових засіданнях позов не визнав. Представник третьої особи на стороні відповідача - Черемошненської сільської ради - [PERSON], при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Вважає, що 3 варіант поділу земельних ділянок, запропонований експертом, недоцільний. Допитаний як свідок [PERSON] показав, що він - сільський голова с.Черемошне. За заявою сторін виходили із землевпорядником двічі поділити спірні земельні ділянки, однак сторони були незгодні. Раніше також не було відбито реальної межі, однак він знає, що від сараю [PERSON] було 1,25 м. Межа між ділянками проходила рівно. Свідок [PERSON] показав, що він судовий експерт ТОВ «Подільський центр судових експертиз», робив експертизу у даній справі, надав можливі варіанти поділу спірних земельних ділянок. Свідок [PERSON] показала, що межа між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] проходила рівно. Вона жила у хаті [PERSON] з народження (1937 р.) до 18 років. Потім продали. Підмурок сараю стояв, ще як вона там жила, батько її ставив. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.1 ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та фізичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 роз'яснив, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою; захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України, у тому числі, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Судом встановлено, що 25 квітня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. Відповідно до рішення 6 сесії 5 скликання Черемошненської сільської ради Тиврівського району від 11 грудня 2007 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку в [ADDRESS], загальною площею 0,57 га, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, для ведення особистого селянського господарства (а.с.48). У відповідності до рішення 15 сесії 6 скликання Черемошненської сільської ради Тиврівського району від 17 липня 2012 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS], загальною площею 0,57 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства -0,32 га (а.с.8). Рішенням 25 сесії 6 скликання Черемошненської сільської ради Тиврівського району від 27 вересня 2013 року [PERSON] було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.51). Позивачу згідного договору від 18.07.2013 року №1607-13/2 землевпорядною організацією - фізична особа - підприємець [PERSON] було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) [PERSON] для обслуговування жилого будинку, та особистого селянського господарства в [ADDRESS]. Житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в с. Черемошне Тиврівського району на присадибній земельній ділянці, по [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.75, 76, 77). Рішенням 13 сесії 21 скликання Черемошненської сільської ради Тиврівського району від 15.12.1993 р. [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га, що знаходиться по [ADDRESS], для обслуговування жилого будинку та господарських будівель -0,25 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,10 га (а.с.79). Відповідно до висновку №82 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 29.08.2014 р. відповідно до проведених інструментальних обмірів земельних ділянок домоволодінь №2, №1 та [ADDRESS] [PERSON], власник домоволодіння [ADDRESS], фактично користується земельною ділянкою загальною площею 5675,0 кв.м.; [PERSON], власник домоволодіння [ADDRESS], фактично користується земельною ділянкою загальною площею 3587,0 кв.м.; [PERSON], власник домоволодіння [ADDRESS], фактично користується земельною ділянкою загальною площею 2686,0 кв.м. На Додатках 1,2 графічно відображений план фактичного користування земельними ділянками домоволодінь [ADDRESS], [ADDRESS] та [ADDRESS]. Зовнішні лінійні розміри земельної ділянки відповідно до Акта про відведення в натурі земельної ділянки під забудову від 14.01.2008 р. не відповідають зовнішнім лінійним розмірам земельної ділянки, яка фактично використовується власником домоволодіння [ADDRESS] Форма земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] у абрисі відображена трапецією, що не відповідає формі земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні. Конфігурація, міри довжин ліній земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] у відповідності до Акта про відведення в натурі земельних ділянок під забудову від 14.01.2008 р. графічно відображені на абрисі зовнішніх меж земельної ділянки (додаток 16). Фактичне користування земельною ділянкою домоволодіння [ADDRESS] не відповідає технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), складеній ФОП [PERSON] в 2013 р. На Додатку 3 зображена схема порівняння земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] у відповідності до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та земельної ділянки, якою [PERSON] користується фактично. На розгляд суду пропонуються варіанти №1, 2, 3 відновлення та встановлення межі між домоволодінням [PERSON] по [ADDRESS] та домоволодіннями [PERSON] по [ADDRESS] і [PERSON] по [ADDRESS], які графічно відображені на Додатках 4, 5, 6, 7 до даного Висновку та описані в досліджуваній частині по сьомому питанню. За загальними правилами добросусідства, закріпленими законом у статтях 103-109 ЗК України, додержання правил добросусідства є обов'язком власників та землекористувачів земельних ділянок, які мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдасться щонайменше незручностей. Вимоги позивачки про визначення порядку роздільного володіння та користування земельними ділянками між будинковолодінням [PERSON] по [ADDRESS], та між будинковолодіннями [PERSON] по [ADDRESS], і [PERSON] по [ADDRESS] за варіантом 3 додатку 6 висновку судової земельно - технічної експертизи, проведеної ТОВ «Подільський центр судових експертиз» №82 від 29.08.2014 року, не підлягають задоволенню, оскільки встановити межі земельних ділянок з висновку експерта неможливо, надані ним варіанти є лише баченням експерта щодо можливого поділу земельних ділянок, та не відповідають фактичному використанню земельних ділянок. Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed