Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Онуфріївського районного суду [PERSON] на її користь, на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], з твердої грошової суми 400,00 грн. щомісяця на кожну дитину до 1/3 частини заробітку (доходу) боржника щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найменшою дитиною повноліття. Свій позов мотивує тим, що 26.12.2009 року сторони зареєструвала шлюб. 12.05.2010 року у них народилася донька [PERSON], а 06.03.2013 року народилася донька [PERSON]. 22.09.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Онуфріївського районного суду по справі № 399/944/14-ц від 17.10.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 400 гривень щомісяця на кожну дитину, починаючи з 21.08.2014 року і до повноліття дітей. На даний час діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з чим збільшуються потреби на їх утримання, розвиток та навчання. Позивач на даний час не працює і їй складно утримувати доньок. З урахуванням викладеного, просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх доньок до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на даний час вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби їх лікування, відвідування необхідних гуртків тощо. До початку підготовчого судового засідання позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. До початку підготовчого судового засідання відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини на двох дітей визнає, а також просить розглянути справу без його участі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. [PERSON] до ч. 3, ч. 4\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони по справі перебули у шлюбі який було розірвано 22.09.2014 року рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області /а.с. 6/. Від шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] являється батьком дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с. 4-5/. Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22.09.2014 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з 21 серпня 2014 року до досягнення дітьми повноліття /а.с. 7-8/.\~\~\~ Згідно довідки про склад сімї та зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, виданої Попівською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області, від 03.01.2018 року № 101 [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з позивачем /а.с. 11/. [PERSON] до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~\~ 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. [PERSON] до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За змістом ст.180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. [PERSON] до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тим самим, відзначається, що у звязку із покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища чи погіршенням стану здоровя отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, та, відповідно, погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, в редакції\~Закону України №2037-VIII від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] до\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень та для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; \~\~\~\~\~\~Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дітей суд відповідно до статті 182 СК України та виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи те, що діти знаходиться на вихованні та утриманні матері\~позивача по справі, вважає, що аліменти, які стягуються з відповідача на утримання дітей, за рішенням суду від 22.09.2014 року в твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) гривень на кожну дитину щомісяця, є недостатні для їх утримання , враховуючи також положення ч.2\~ст.182 СК України\~за якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак є необхідність зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання дітей [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідно до рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22.09.2014 року, з твердої грошової суми в розмірі 400 (чотириста) гривень на кожну дитину щомісяця на 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, суд вважає, що збільшений розмір стягнутих аліментів має сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання позову, оскільки в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розяснено, що відповідно до ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved