Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки. Вимоги мотивовані тим, що при оформленні трудової книжки була допущена помилка в зазначенні «імені» заявника, що призводить до сумнівів в належності документу, а відповідно перешкоджає реалізації певних її прав, зокрема права на пенсію. [PERSON] в судове засідання з'явилася, вимоги, наведені в заяві підтримала, просила суд їх задовольнити. Пояснила також, що розбіжності у написанні її імені у трудовій книжці були допущені при оформленні трудової книжки за першим місцем роботи. На час оформлення трудової книжки, а також за час користування нею в ході трудової діяльності, за словами заявника, вона не звертала уваги на правильність написання її імені. І лише під час оформлення пенсії виявила зазначені розбіжності, які перешкоджають їй в оформленні пенсії. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, та заслухавши заявника, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України [NUMBER], виданим 07 березня 1997 року Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області, заявник значиться як [PERSON], [INFO] З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 12 червня 1974 року встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Мокра (Порошково) Перечинського району Закарпатської УРСР про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 18. З свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 02 жовтня 1992 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02 жовтня 1992 року, який зареєстрований Відділом ЗАГСу Ужгородської міської управи, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 692. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. З трудової книжки без серії та номера, виданої 01 вересня 1974 року, складеної російською мовою встановлено, що вона видана на ім'я «[PERSON], 1959 р.н.». А також зроблений завірений запис про те, що прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» на підставі паспорта серії [NUMBER] від 27.03.1997 року, виданого ГО УМВД України. Таким чином, у трудовій книжці заявниця значилася вже як «[PERSON]». З копії вкладки до трудової книжки, складеної російською мовою встановлено, що така заповнена 19 квітня 1984 року на ім'я «[PERSON], 1959 р.н.» З копії виписки з наказу Мукачівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих № 49/К від 07 травня 1984 року встановлено, що зазначеним наказом з 08 травня 1984 року прийнято на роботу [PERSON] секретарем первинної організації з оплатою згідно штатного розпису 80 руб. Як встановлено судом із досліджених документів, прізвище, ім'я, по батькові заявника зазначено як «[PERSON]» та як «[PERSON]», тобто різниться в написанні імені заявника, яке неправильно записали при оформленні трудової книжки за першим місцем роботи. Таким чином, у правовстановлюючих документах заявника містяться істотні розбіжності у зазначенні її імені, що, в свою чергу, створює їй перешкоди в оформленні пенсії. Відповідно до положень ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з'ясувавши обставини, на які посилався заявник, як на підставу своїх вимог, приходить до висновку, що надані суду докази узгоджуються між собою та з поясненнями заявника, вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що трудова книжка без серії та номера, видана 01 вересня 1974 року на ім'я «[PERSON], 1959 р.н.» належить «[PERSON], [INFO]».

Outcome: approved