Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні приватною власністю та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на підставі Державного акту на право власності серії ЯД № 995373 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,2500 га., кадастровий номер 7321087900:01:005:0908, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, а також підставі Державного акту на право власності серії ЯД № 995374 земельна ділянка площею 0,1057 га цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321087900:01:005:0909 що знаходяться по [ADDRESS]. Посилається на те, що вказані земельні ділянки межують з будинковолодінням по [ADDRESS], яке належить на праві власності відповідачу по справі [PERSON] Вказує на те, що в серпні 2012 року відповідач по справі [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], під час того як вона разом зі своїм чоловіком [PERSON], перебували за кордоном, самовільно демонтувала огорожу яка розділяла їхні будинки після чого зайняла частину її приватної земельної ділянки, площею 0,0035 га, побудувала на ній нову бетонну огорожу. Вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідачів [PERSON] та [PERSON] були порушені її права власника земельної ділянки, тому вона змушена звернутися з даним позовом в суд. Просить суд зобов'язати відповідачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0035 га, яка розташована по [ADDRESS], шляхом демонтування зведеної на ній бетонної огорожі та стягнути з відповідачів судові витрати по справі. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та надали пояснення аналогічні позовній заяві та просили позов задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставним, позивачем не було доведено, що нова бетонна огорожа збудована на земельній ділянці позивачки та порушує її права, вказувала, що висновок експерта, на який посилається позивачка є неналежним доказом, так як експерт проводив експертизу без поворотних точок земельної ділянки [PERSON], а також виходячи із того, що відсутні докази, що експерт [PERSON] має право проводити такі експертизи. Позивач [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає, що справу можна розглянути в їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки площею 0,2500 га., кадастровий номер 7321087900:01:005:0908, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (згідно Державного акту на право власності серії ЯД № 995373) та земельна ділянка площею 0,1057 га цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321087900:01:005:0909 (Державний акт на право власності серії ЯД № 995374), що знаходяться по [ADDRESS]. Так, із архівної довідки № 1 від 20 січня 2015 року, вбачається, що в документах архівного фонду Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області за 1996-200 рр. існують відомості про те, що за адресою по [ADDRESS] в господарстві, головою якого є [PERSON], в особистому користуванні господарства є 0,25 га. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 7321087900:01:005:0667 площею 0,0809 га, що знаходиться по [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14 березня 2011 року приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу [PERSON] Із оглянутої технічної документації по виготовленню Державних актів на право власності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], зокрема експлікації угідь земельних ділянок кадастровий номер 7321087900:01:005:0908 та кадастровий номер 7321087900:01:005:0667 вбачається, що спірні земельні ділянки межують між собою. Дані обставини в судовому засіданні учасниками процесу не оспорювались. Висновком судової земельно-технічної експертизи № 207 від 10 квітня 2014 року встановлено, що фактична площа земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS], якою користується [PERSON], становить - 0,0850 га; фактична площа користування земельної ділянки за кадастровим номером 7321087900:01:005:0908, яка становить 0,2483 га, на 0,0017 га менша від площі зазначеної в документі, що встановлює на неї право, а саме Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 995373 від 18.05.2010 р., згідно якого площа земельної ділянки, виділеної у власність [PERSON] становить - 0,2500 га. Межі земельних ділянок за кадастровими номерами 7321087900:01:005:0908 та 7321087900:01:005:0667 в натурі мають невідповідності по відношенню до документів, що встановлюють право на них у [PERSON] та [PERSON], а саме: - невідповідність лінійних промірів земельної ділянки яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 995373 від 18.05.2010 р. була надана у власність [PERSON] кадастровий номер 7321087900:01:005:0908 (а.с. 8), на відрізку межі зазначеному в державному акті від А до Б та від Б до В; - невідповідність лінійних промірів земельної ділянки яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 541622 від 03.10.2012 р. була надана у власність [PERSON] кадастровий номер 7321087900:01:005:0667 (а.с. 39), по всьому периметру земельної ділянки; - невідповідність розташування меж земельної ділянки яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 995373 від 18.05.2010 р. була надана у власність [PERSON] кадастровий номер 7321087900:01:005:0908 (а.с. 8), на відрізку межі зазначеному в державному акті від А до Б та від Б до В; - невідповідність розташування меж земельної ділянки яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 541622 від 03.10.2012 р. була надана у власність [PERSON] кадастровий номер 7321087900:01:005:0667 (а.с 39), по всьому периметру земельної ділянки за винятком відрізку межі зазначеному в державному акті точками 2-3; Наявне зміщення розташування фактичних меж досліджуваних земельних ділянок по відношенню до їх розташування згідно каталогів координат зовнішніх меж досліджуваних земельних ділянок, які складаються в ході виконання технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку; на відрізку зазначеному в державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 995373 від 18.05.2010 р., виданому на ім'я [PERSON], як відрізок від Б до В, а саме: - клиноподібне зміщення фактичної межі по відношенню до межі згідно державного акту на відрізку межі зазначеному в державному акті точками 5-7 + 5,86 м в сторону території земельної ділянки [PERSON]- зміщення в точці 5 відсутнє та наростає в напрямку до точок 6 та 7, на відстані 5,86 м, від точки 7 в-сторону точки 8 зміщення становить 2,54 м, площа зміщення складає 0,0033 га; - клиноподібне зміщення фактичної межі по відношенню до межі згідно державного акту на відрізку межі зазначеному в державному акті точками 8-9 в сторону території земельної ділянки [PERSON] - зміщення в точці 9 відсутнє та наростає в напрямку до точки 8, зміщення в точці 8 становить 1,96 м, площа зміщення складає 0,0024 га. Фактична межа між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] на відстань 18,74 м від точки 5 в сторону точки 8 представляє собою огорожу зі збірних залізобетонних плит по залізобетонних стовпах та бетонній основі і переходить в монолітну залізобетонну стіну довжиною 35,23 м. Крім того, в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що у серпні 2012 року на земельній ділянці [PERSON] із боку межі із [PERSON] проводилися роботи по демонтуванню старої огорожі та встановлення нової залізобетонної, вказаними роботами керувала [PERSON], яка є матір'ю [PERSON] Отже, в судовому засіданні встановлено, що власником земельної ділянки, зі сторони якої відбулося клиноподібне зміщення фактичної межі, згідно висновку експерта, по відношенні до межі згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 18 травня 2010 року, виданого на ім'я [PERSON] є [PERSON], який є також власником житлового будинку і господарських будівель і споруд, які знаходяться на даній земельній ділянці (т.2 а.с. 178), а тому суд приходить до висновку, що обов'язок звільнити самовільно захоплену земельну ділянку має саме він. Суд відхиляє посилання представника відповідачів про неналежність та недопустимість висновку судової земельно-технічної експертизи № 207 від 10 квітня 2014 року як доказу у даній справі, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що експерт [PERSON], згідно свідоцтва №1384 надано право на проведення судових експертиз, у тому числі щодо розподілу земель та визначення порядку користування земельними ділянками, експерт [PERSON] внесена до реєстру атестованих судових експерті, який ведеться Міністерством юстиції України, вона була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України. Крім того, не заслуговують на увагу, на думку суду, посилання представника відповідачів на ту обставину, що експертом неправомірно було залучено до проведення експертизи спеціаліста [PERSON], оскільки ст.ст.7,9 Закону України «Про судову експертизу» передбачено право органу, що призначив судову експертизу на залучення крім судових експертів також інших фахівців з відповідних галузей знань. Та як пояснила в судовому засіданні експерт [PERSON] спеціаліст [PERSON] залучався тільки для проведення обмірів, ніяких висновків він не надавав. Безпідставними на думку суду є посилання представника відповідачів про неможливість визначення точок на місцевості при проведенні судової експертизи у зимовий період, оскільки в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснила, що проводити обміри для проведення експерти у зимовий період вона може, оскільки поворотні точки були визначені не на поверхності землі, а безпосередньо на встановленій огорожі. Безпідставними є посилання представника на ті обставини, що експертизу проведено без поворотних точок зельних ділянок [PERSON] та [PERSON], оскільки в матеріалах справи вони є, зокрема поворотні точи земльної ділянки [PERSON] на аркуші справи 47 (т.1), а [PERSON] - на аркуші справи121-122 цього ж тому. Відповідно до ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. У відповідності до ч.1, ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні представником відповідачів не було надано доказів на підтвердження того, що захоплення земельної ділянки площею 0,0033 відповідачем [PERSON] не було, оскільки такі твердження спростовуються висновком експерта. Враховуючи вищевикладене, а також, що захоплення земельної ділянки відбулося зі сторони суміжного землевласника [PERSON] площею 0,0033 га, суд приходить до висновку, що саме він має усунути порушення права власності [PERSON], а не відповідачка [PERSON], а тому позов підлягає до часткового задоволення. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного, ст.. ст. 90, 116, 152, 158 ЗК України, ст.. ст..328, 391 ЦК України,

Outcome: partial