Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом доТОВ «Пантазіївське» та просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати орендної плати за договорами оренди земельних ділянок в розмірі 76730,92 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 9825,47 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 6085,54 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 926,42 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що 25 лютого 2009 року її батьком [PERSON] з товариством з обмеженою відповідальністю «Пантазіївське» було укладено договір оренди належної йому на підставі державного акта серії КР № 067947, зареєстрованого 06 грудня 2007 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 92, земельної ділянки площею 7.66 га кадастровий N3522284900:02:000:0030, розташованої на території Пантазіївської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстровано у Знам`янському відділі державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія центру державного земельного кадастру» про Держкомземі України, про що у книзі реєстрації договорів оренди земель вчинено запис від 25.02.2009р. за № 040937100054. Того ж дня ним із ТОВ «Пантазіївське» було укладено договір оренди належної йому на підставі державного акта серії КР № 067953, зареєстрованого 06 грудня 2007 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 93, земельної ділянки площею 7.56 га кадастровий № 3522284900:02:000:0029, розташованої на території Пантазіївської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстровано у Знам`янському відділі державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія центру державного земельного кадастру» про Держкомземі України, про що у книзі реєстрації договорів оренди земель вчинено запис від 25.02.2009р. за N° 040937100055. За умовами п. 8 обох договорів строк дії договорів складає 10 років. Пунктом 9 обох договорів встановлено, що орендна плата вноситься орендарем щомісячно у вигляді грошової, натуральної та відробіткової форм за домовленістю сторін у розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації та інфляції (п. 10 договорів). Як встановлено п. 11 обох договорів, орендна плата вноситься у строк до 31 грудня кожного року. [INFO] [PERSON] помер, з огляду на що у день його смерті у відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, до складу якої входять, зокрема, дві зазначені вище земельні ділянки. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених 04 серпня 2018 року приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Приходько О.М., зареєстрованих в реєстрі за №№ 971, 972, вказані земельні ділянки були успадковані [PERSON] , що свідчить про успадкування нею також усіх прав та обов`язків спадкодавця за договорами оренди землі (ст.ст. 1216,1218 ЦК України). З огляду на зазначену обставину, а також зважаючи на те, що за весь період дії договорів оренди відповідачем орендна плата за використання земельної ділянки кадастровий № 3522284900:02:000:0029 виплачувалася лише двічі - у 2010 та 2011 роках на загальну суму 5700 грн., а за використання земельної ділянки кадастровий № 3522284900:02:000:0030 - лише один раз - у 2010 році в сумі 3651 грн., у вересні 2018 року [PERSON] звернулася до TOB «Пантазіївське» з вимогою про проведення повного розрахунку. Листом N2 148 від 06.09.2018р. орендар підтвердив наявність заборгованості за договорами оренди, зокрема, за договором оренди земельної ділянки № 3522284900:02:000:0029 в сумі 39367 грн. 99 коп., за договором оренди земельної ділянки № 3522284900:02:000:0030 у сумі 37362 грн. 93 коп., проте, розрахунок з позивачкою не провів. З огляду на невиконання TOB «Пантазіївське» договірних обов`язків позивачем здійснено нарахування пені, розмір якої за період з 01.01.2010 (перший день прострочення виконання зобов`язання за обома договорами) по 09.06.2019 (день, що передує дню звернення до суду з позовом) складає 9825,47 грн. Станом на дату звернення до суду з позовом 3 % річних у межах трирічного строку позовної давності позивачем нараховано в розмірі 6085,54 грн. Представник відповідача надав до суду заперечення на позов, відповідно до якого просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Свої вимоги мотивувала тим, що дійсно 25 лютого 2009 року між ТОВ «Пантазіївське» та [PERSON] укладені договори оренди земельних ділянок № 3522284900:02:000:0029 площею 7,56 га, та № [NUMBER] :02:000:0030 площею 7,66 га. строком на 10 років. [INFO] [PERSON] помер і лише у серпні 2018 року спадщина, яка залишилась після його смерті успадкована його донькою [PERSON] . Остання надіслала лист до підприємства, в якому повідомила про прийняття нею спадщини після смерті батька та з проханням надати інформацію щодо договірних відносин. На лист позивача надана інформація про орендні відносини та нарахування орендної плати. 11 грудня 20918 року [PERSON] направлений лист до підприємства із вимогою про розірвання договорів оренди земельних ділянок та терміновою сплатою заборгованості по орендній платі, нараховану неустойку та 3% річних та надала банківські реквізити для перерахунку коштів в рублях Російської Федерації та валютних переказах. Здійснити таких перерахунок не представилося можливим через відсутність такої умови в договорах та відмову банку здійснювати такі перекази. Підприємство повідомило позивача про можливість отримати готівкові кошти за оренду земельних ділянок в термін до 29 грудня 2018 року за відповідною адресою. Однак, позивач не з`явилася для отримання коштів, що відповідач вважає навмисними діями з метою звернення до суду із вимогою про стягнення пені та штрафних санкцій за невиконання грошового зобов`язання. Таким чином, підприємство чітко та належним чином виконувало вимоги вказаних договорів оренди, а позивач свідомо та цілеспрямовано затягувала процес оформлення спадщини. Також, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, застосувавши строки позовної давності. Вказала, що пеня не може бути нарахована з 2009 року, так як орендну плату не було кому виплачувати, а також відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік. Також представник відповідача не погоджується із вимогою про нарахування та сплату орендної плати за сім років, адже загальний строк позовної давності становить три роки. Розрахунок 3% річних позивач робить з 2016 року, хоча не має такого права, так як оформила спадщину після смерті спадкодавця лише в 2018 році. Представник позивача надав пояснення щодо відсутності пропуску позовної давності, в якій зазначив, що за умовами ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи, право власності на спірні земельні ділянки набуте позивачкою лише у серпні 2018 року відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. До моменту оформлення права власності [PERSON] не знала та не могла знати ані деталей орендних відносин, ані про наявність та розмір заборгованості орендаря. Фактичне перше документальне підтвердження зазначених обставин позивачка отримала з листа відповідача № 148 від 06.09.2018. З викладеного вбачається, що [PERSON] не пропустила строк для звернення до суду із вказаним позовом про стягнення боргу за орендну плату та штрафних санкцій. Представник відповідача заперечила щодо наданого представником позивача пояснення щодо відсутності пропуску позовної давності. Вказала, що відповідач взагалі заперечує проти стягнення пені та 3% річних, оскільки зобов`язання по договорах оренди виконувалися відповідно до умов договору, а неустойка може бути застосована лише у разі порушення зобов`язання. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити. Пояснив, що він спілкувався з матір`ю позивача, яка має довіреність від доньки. Саме матір приходила до підприємства для отримання орендної плати, яку їй так і не видали з невідомих причин. Представник відповідача в судовому засідання заперечив проти задоволення позовних вимог, просить відмовити в їх задоволенні на підставі наданих заперечень. Вважає за можливе задовольнити позов частково, а саме в частині стягнення орендної плати за останніх три роки в межах строку позовної давності. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 лютого 2009 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Пантазіївське» укладено договір оренди земельної ділянки площею 7.66 га кадастровий №3522284900:02:000:0030, розташованої на території Пантазіївської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстровано у Знам`янському відділі державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія центру державного земельного кадастру» про Держкомземі України, про що у книзі реєстрації договорів оренди земель вчинено запис від 25.02.2009р. за № 040937100054. 25 лютого 2009 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Пантазіївське» укладено договір оренди земельної ділянки площею 7.56 га кадастровий № 3522284900:02:000:0029, розташованої на території Пантазіївської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстровано у Знам`янському відділі державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія центру державного земельного кадастру» про Держкомземі України, про що у книзі реєстрації договорів оренди земель вчинено запис від 25.02.2009р. за № 040937100055. Земельні ділянки належали [PERSON] на підставі державного акта серії КР № 067953, зареєстрованого 06 грудня 2007 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 93, та на підставі державного акта серії КР № 067947, зареєстрованого 06 грудня 2007 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 92. За умовами п. 8 обох договорів строк дії договорів складає 10 років. Пунктом 9 договорів встановлено, що орендна плата вноситься орендарем щомісячно у вигляді грошової, натуральної та відробіткової форм за домовленістю сторін у розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації та інфляції (п. 10 договорів). Як встановлено п. 11 договорів, орендна плата вноситься у строк до 31 грудня кожного року. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених 04 серпня 2018 року приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Приходько О.М., зареєстрованих в реєстрі за №№ 971, 972, земельні ділянки кадастровий номер № 3522284900:02:000:0029 площею 7,56 га, та № 3522284900:02:000:0030 площею 7,66 га. були успадковані [PERSON] . 17 серпня 2018 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до ТОВ «Пантазіївське» із заявою про надання інформації щодо договорів оренди земельних ділянок, які вона успадкувала. На її заяву ТОВ «Пантазіївське» надано відповідь від 06 вересня 2018 року, в якій в тому числі надано розрахунок нарахувань та виплат, здійснених за вказаними договорами оренди земельних ділянок. Так, несплачений залишок по орендній платі за земельною ділянкою кадастровий номер № 3522284900:02:000:0029 складає 37362,93 грн., який утворений з 2009 по 2018 роки. Несплачений залишок по орендній платі за земельною ділянкою кадастровий номер № 3522284900:02:000:0030 складає 39376,99 грн., який утворений з 2009 по 2018 роки. 11 грудня 2018 року [PERSON] надіслано на адресу ТОВ «Пантазіївське» лист-вимогу про сплату заборгованості за договорами оренди земельних ділянок, непі за прострочення виконання зобов`язання та 3% річних від суми заборгованості, а також повідомлення про припинення дії договорів оренди та повернення земельних ділянок. 22 грудня 2019 року ТОВ «Пантазіївське» повідомило [PERSON] про звернення до товариства в термін до 29 грудня 2018 року для отримання готівкових коштів за оренду земельних ділянок. У\~статті 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України\~). Згідно з частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Згідно ст. 317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст.526, 530, ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). За змістом ч.1 та ч.2\~ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1\~ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1\~ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Предметом договору найму у відповідності до ч. 1 ст. 760 ЦК України може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Частиною 1 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. У разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця (ч. 1 ст. 770 ЦК України). Як встановлено ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. За умовами ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. ст. 16, 18, 19 вказаного Закону договір оренди земельної ділянки набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Спір між сторонами виник з приводу невиконання орендарем вимог договору оренди землі щодо сплати орендної плати за її користування. Відповідно до п.п. 9,10,11 договорів орендна плата вноситься орендарем щомісячно у вигляді грошової, натуральної та відробіткової форм за домовленістю сторін у розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації та інфляції, орендна плата вноситься у строк до 31 грудня кожного року. Пункт 14 Договору передбачає за несплату орендної плати з вини Орендаря, в строки, передбачені даним Договором, нараховується пеня в розмір 0,01% від несплаченої суми за кожний календарний день прострочення у його сплаті, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення такого боргу. В силу ч. 1 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Положеннями частини п`ятої статті 1268 ЦК України закріплено, що спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За такого, набувши в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] право власності на передані в оренду відповідачу земельні ділянки, позивач [PERSON] набула, відповідно, і усі права та обов`язки орендодавця за цими договорами оренди. Відповідно до наданого ТОВ «Пантазіївське» розрахунку залишку несплаченої орендної плати за користування земельними ділянками, його розмір складає 37362,93 грн. за земельною ділянкою кадастровий номер № 3522284900:02:000:0029, який утворений з 2009 по 2018 роки, та 39376,99 грн. за земельною ділянкою кадастровий номер № 3522284900:02:000:0030, який утворений з 2009 по 2018 роки. Загалом розмір заборгованості по сплаті орендної плати становить 76739,92 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 76730,92 коп., що не перевищує розмір заборгованості, тому підлягає стягненню з відповідача. Згідно зі\~статтею 610 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~статті 611 цього Кодексу\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст.. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Статтями\~1,\~3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~визначено,\~що платники\~грошових коштів\~сплачують на\~користь одержувачів\~цих коштів\~за прострочку\~платежу пеню\~в розмірі,\~що встановлюється\~за згодою\~сторін,\~який обчислюється\~від суми\~простроченого платежу\~та не\~може перевищувати\~подвійної облікової\~ставки Національного\~банку України,\~що діяла\~у період,\~за який\~сплачується пеня. Відповідно до п. 14 договорів оренди землі, у разі невнесення орендної палити в строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення. Приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями. Слід враховувати, що, попри подібність правової природи ч. 3 ст. 549 ЦК (щодо сплати пені) та ст. 625 цього Кодексу (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов`язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою. В той час, оскільки представником відповідача подано заяву про застосування до вимог позивача строку позовної давності, суд зазначає, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Тобто у даних правовідносинах строк позовної давності до всіх вимог почався 06.09.2018. Оскільки до суду позивач звернулася 03 березня 2020, а відтак строк позовної давності до вимог про стягнення пені за весь час прострочки сплив 07.09.2019, тому суд приходить до висновку, що до вимог позивача в цій частині слід застосувати строк позовної давності і з цих підстав у задоволенні вимоги про стягнення пені відмовити. Ухвалюючи рішення суд у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат і приймаючи до уваги те, що позов задоволений частково, вважає судовий збір стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial