Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач посилається на те, що 24 квітня 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом №21. Вказує, що у шлюбі у них народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що дитина проживає разом із нею. Стверджує, що на даний час перебуває у декретній відпустці, доходів не отримує, а тому не може забезпечити належний рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Вказує, що батько дитини добровільно не допомагає в утриманні дитини та належним чином не здійснює свої батьківські обов`язки. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , аліменти на користь їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., починаючи з моменту звернення до суду, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.11.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак року подала до суд заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач - [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву про стягнення аліментів. У відзиві зазначає, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень на дитину відповідного віку є необґрунтовано великим. Не заперечує щодо стягнення з нього 1000 грн. аліментів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 27 липня 1997 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 21, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 24.04.2017 року Судом також встановлено, що у шлюбі у сторін народилась дитина: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 29.05.2017 року. За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Як встановлено судом, спільний малолітні син перебуває на утриманні позивачки та проживає з нею за адресою: [ADDRESS] , що стверджується наявною в матеріалах справи довідкою про склад сімї та проживання №627/02-10 від 19.08.2019. Зі змісту позовної заяви також вбачається, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань та інших утриманців, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їхньої спільної дитини - сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття. З огляду на вищенаведені обставини суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити частково. При цьому, оскільки позов пред`явлений 01.10.2019, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Водночас, за змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial