Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про надання дозволу на виїзд за межі України дитини без згоди батька посилаючись на такі обставини. 17.04.2006 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між сторонами розірвано, дитина проживає з матір'ю, з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини. З серпня 2014 року позивачка з сином переїхали проживати до м. Нікополь Дніпропетровської області з міста Горлівка Донецької області у зв'язку з проведенням антитерористичної операції. Відповідач перестав сплачувати аліменти з травня 2014 року і долею дитини не цікавиться. На даний час позивач має намір виїхати із дитиною до Російської Федерації, однак отримати дозвіл батька не має змоги бо зв'язок із ним втрачено. Просить суд надати дозвіл дитині [PERSON] на виїзд за межі України з матір'ю до досягнення дитиною 18 років. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2006 року позивачка уклала шлюб з відповідачем (а.с. 4). [INFO] у них народився син, [PERSON] (а.с. 5). Вони разом мешкали у [ADDRESS]. 5 серпня 2009 року позивачка розірвала шлюб з відповідачем та разом із сином залишилась проживати в своїй квартирі за адресою: [ADDRESS], де постійно зареєстрована. Після розірвання шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 7). З моменту розірвання шлюбу син, [PERSON], постійно проживає з позивачем. З відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісяця до досягнення повноліття. Після розірвання шлюбу відповідач приділяв дуже мало уваги вихованню сина не цікавиться долею дитини, сплачував аліменти до травня 2014 року, крім аліментів не надавав ніякої допомоги на утримання дитини. Вихованням, розвитком навчанням та лікуванням дитини позивачка займається сама. 07 серпня 2014 року позивач разом із сином, [PERSON], приїхали до м. Нікополя Дніпропетровської області і зареєструвалася як вимушені переселенці із м. Горлівки Донецької області (зони проведення антитерористичної операції) (а.с. 11). На даний час позивач разом із сином винаймає квартиру за адресою: [ADDRESS]. У шлюбі не перебуває. З 26 серпня 2014 року працює на посаді вчителя англійської мови в комунальному закладі «Нікопольська гімназія № 7 ІІ-ІІІ ступенів» (а.с. 9). Син, [PERSON], навчається в 2 класі комунального закладу «Нікопольська гімназія № 7 ІІ-ІІІ ступенів» з вересня 2014 року (а.с. 10). Відповідач залишився в м. Горлівці, Донецької області, в зоні проведення антитерористичної операції, з часу перебування позивача з дитиною в м. Нікополі Дніпропетровської області зв'язку з ним немає. Таким чином відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує сина, [PERSON], всім необхідним для повноцінного проживання, навчання та розвитку. Натомість, рішенням ВВК дитина знаходиться на «Д» обліку, як дитина, яка часто хворіє, що передбачає санаторно-курортне лікування та оздоровлення, а також постійний догляд та забезпечення медичними препаратами (а.с. 12-16). Найближчим часом позивач планує разом із сином, [PERSON], тимчасово виїхати до тітки [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Поїздка до Російської Федерації пов'язана із отриманням матеріальної допомоги від родичів, утримання та лікування дитини, оздоровленням сина, організацією для нього змістовного дозвілля з метою його повноцінного розвитку, оскільки позивачу важко самій виховувати дитину, винаймати житло в м. Нікополі, а повернутися додому вони не мають можливості в зв'язку із проведенням в м. Горлівці Донецької області заходів антитерористичної операції. Проте виїзду до Російської Федерації перешкоджає відсутність відповідного дозволу відповідача на виїзд сина, [PERSON], за кордон України. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що дії відповідача по ненаданню дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України суперечать Закону України «Про охорону дитинства», оскільки перешкоджають здійсненню сином, [PERSON], права на вільне пересування, права вільно залишати територію України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved