Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у зв'язку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сім'ю. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з чим вона не підтримує подружніх відносин з серпня 2017 року. На примирення з метою зберегти сім'ю категорично не погоджується через відсутність взаємоповаги й взаєморозуміння один з одним та у вирішенні побутових проблем сім'ї. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору про спільне сумісне майно подружжя, а також щодо утримання та про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з нею, не має. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 27-29). 13.12.208 року позивач подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, проти ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні не заперечує (а.с.31). 06.12.2018 року відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, наслідки визнання позову відомі та зрозумілі, просить ухвалити рішення суду за результатами підготовчого провадження по справі (а.с.30). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. 18 січня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі ЗАГС Новохоперського району Воронежської області, за №6. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] (а.с.12). Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем (а.с.13-14). Спору щодо визначення місця проживання, утримання неповнолітньої дитини та щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено під час судового розгляду, позивач та відповідач не підтримують подружніх відносин з серпня 2017 року, не бажають примиритися і зберегти сім'ю, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у зв'язку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1). На підставі ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, ч.2 ст.247, 264, 265ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved