Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь кошти в сумі 110 000 грн. В обґрунтування позову зазначається, що в досудовому провадженні знаходиться кримінальна справа, відомості щодо котрої внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014180010008280 від 25.12.2014 р. про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. За матеріалами вказаної справи [PERSON] є потерпілою та цивільним позивачем. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач шляхом шахрайства, під виглядом позики, заволодів належними позивачу коштами в сумі 5 000 доларів США. З цього приводу було укладено договір позики, де в його забезпечення відповідач передав належне йому авто, в подальшому це ж авто він передав в заставу іншого кредитора, оформив навіть при цьому договір купівлі-продажу цього авто на наступного кредитора, без повідомлення первісного кредитора, видав генеральне доручення на авто та пообіцявши зняти його з обліку в органах ДАІ, проте досі так і не повернув це авто ні позивачу, ні наступному кредитору. Протягом часу дії договору позики відповідач не тільки не виконав умов укладеного ним договору у обумовлений строк, але й не вживає досі будь-яких дій для виконання взятих на себе зобовязань. Наведене означає, що відповідач отримуючи кошти від позивача, не мав наміру на їх повернення, що також підтверджується його поведінкою, а в подальшому використав кошти на свою користь, без мети їх повернення у розмірі 110 000 грн. чим фактично і заподіяв матеріальної шкоди. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не подала. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву у якій позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити, справу розглянути без його участі та участі його довірительки. У випадку неявки відповідача, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав. Суд, зі згоди представника позивача (про що зазначено в заяві), вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2014 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого останній отримав у позику 70 000 грн. з терміном повернення до 11 вересня 2014 року без нарахування відсотків. [PERSON] зобовязався повернути [PERSON] кошти у сумі еквівалентній 5\~000 доларів США. Пунктом 6 договору позики передбачено, що забезпечення зобовязань позичальника за цим договором за згодою сторін виступає належний позичальнику транспортний засіб: марки DAEWOO LANOS TF 69 Y, рік випуску 2006, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. 25 грудня 2014 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014180010008280 за заявою [PERSON] про те, що 05 липня 2014 року [PERSON], шахрайським шляхом, під приводом позики грошових коштів, заволодів грошовими коштами в сумі 10 000 доларів США, які в подальшому не повернув родині [PERSON]. Доводи позивача про наявність складу кримінального правопорушення в діях [PERSON], щодо заволодіння шахрайським способом грошовими коштами в сумі 10 000 доларів США, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, тому даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства щодо укладеного договору позики. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. У відповідності до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 5 000 доларів США, що станом на 04.09.2015 року еквівалентно 110 000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1 100 грн. На підставі ст. ст. 526, 530, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved