Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2014 року народження, в розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.07.2018 року і до повноліття дитини. Заявлені вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 25 квітня 2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], 2014 року народження. Дитина проживає з позивачем. Дитина часто хворіє, не однократно перебуває на стаціонарному лікуванні. Відповідач аліменти нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на його утриманні не перебувають, має транспортний засіб, його стан здоров»я дозволяє працювати, а тому позивач вважає що відповідач може сплачувати аліменти в сумі 2000 гривень. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, 28.09.2018 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.04.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.4) Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника та одержувача аліментів, відсутність у відповідача інших аліментних зобов'язань, тому ,

Outcome: approved