Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності подружжя і визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] посилаючись на те, що 04.06.1977 р. зареєструвала шлюб із відповідачем, який було розірвано 10.07.2000 р. і перебуваючи в шлюбі сім'ї було надано квартиру [ADDRESS], яка була приватизована відповідачем, донькою [PERSON], її матір'ю [PERSON] 22.03.1996 р. і 21.12.2005 р. продана ними, а 31.01.2007 р. за спільні із [PERSON] кошти придбали квартиру [ADDRESS], яку оформили на відповідача. При цьому [PERSON] продовжував весь цей час з 2000 р. проживати з нею в належній їй кооперативній квартирі [ADDRESS] і вести спільне господарство. З того часу вважала себе співвласником цієї квартири. В травні 2015 р. [PERSON] покинув її і повідомив, що житиме в спірній квартирі із сім'єю доньки, котра перестала допускати її до квартири. В зв'язку з цим вимушена звернутися до суду. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом і просить сул визнати кооперативну квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя і визнати за ним право власності на 1/2 ідеальну частку посилаючись на те, що ця квартира була набута під час шлюбу із [PERSON], про що свідчить свідоцтвво про право особистої власнсті на квартиру від 10.03.1992 р.. В зв'язку із вимогою [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] вимушений звернутися із зустрічним позовом, так як з 2000 р. після розірвання шлюбу він проживав в [INFO], ніяких коштів із [PERSON] не набув, грошей на придбання спірної квартири вона не давала це кошти його і доньки, котра працювала у Волочиському відділенні СБУ і не хотіла оформляти квартиру по вул.Музейній в м.Волочиську на себе. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, зустрічні не визнала і пояснила, що до реєстрації шлюбу вступила в ЖБК Світанок та сплатила 2220 крб. паю за рахунок коштів батьків, всю суму в розмірі 5478 крб сплатила до шлюбу. Протягом 1977-1979 рр. виплатила всі кошти в ЖБК. В 1992 р. отримала на квартиру свідоцтво про право власності жодних коштів на квартиру [PERSON] не давав. В 2000 р. фіктивно розівали шлюб, щоб зберегти кооперативну квартиру. Після розірвання шлюбу разом вели спільне господарство в с.Мислова Підволочиського району, в с.Бронівка Волочиського району, де вирощували городину, птицю і весь цей час [PERSON] жив з нею, сплачував комунальні платежі. Крім того разом святкували всі сімейні свята. В 2006 р. продали квартиру по вул.Незалежності в м.Волочиську за 18000 дол.США і купили квартиру по вул.Музейній в м.Волочиську за 35000 дол.США за спільні кошти. Оформили договір в нотаріуса в її присутності на ім'я [PERSON] в 2007 р. тому, що він має пільги, але вважала, що придбали квартиру на двох. На даний час в квартирі живе донька із співвмешканцем. Відповідач- позивач [PERSON] позов не визнав, зустрічний підтримав і пояснив, що в 1977 р. зареєстрував шлюб із [PERSON], в 1978 р. народилася донька. Спочатку жили в с.Мислова Підволочиського району, потім до 2000 р. в квартирі [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу жив в с.Мислова Підволочиського району, але постійно сплачував комунальні послуги за кооперативну квартиру, так як вважав себе співвласником, так як [PERSON] вносила гроші в ЖБК під час шлюбу, які були спільними. Ключі від цієї квартири мав до травня 2015 р.. Дійсно допомагав [PERSON] в с.Бронівка по господарству по просьбі її брата, святкували сімейні свята родичів, але окремо дарували подарунки, нікоили не сиділи разом за столом. В 2007 р. придбали квартиру [ADDRESS] за рахунок власних коштів, коштів доньки, частини коштів від продажу квартири [ADDRESS] [PERSON] грошей не давала, хоча була присутня в нотаріуса при оформленні договору купівлі-прордажу. Квартиру оформили на нього, так як донька працювала в СБУ. Визнав, що не є членом ЖБК Світанок. Представник ЖБК Світанок [PERSON] пояснила, що є головою кооперативу з 2008 р.. Їй відомо, що [PERSON] є членом ЖБК і є власником квартири, сплачувала пай. На даний час багато документів втрачено і вона не знає, коли пай було сплачено. Вислухавши учасників, допитавши свідків. дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до довідки № 71 від 14.03.2004 р. відділу ДРАЦС Волочиського райуправління юстиції 04.06.1977 р. між [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано шлюб, а 10.07.2000 р. він був розірваний. За даними копії квитанції № 2 від 24.03.1977 р. [PERSON] сплатила 2220 крб. внеску в ЖБК Світанок. Відповідно до копій договорів купівлі-продажу від 21.12.2005 р. [PERSON], [PERSON]Ф,, [PERSON] продали квартиру [ADDRESS], а 31.01.2007 р. [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. При цьому була присутня [PERSON], що визнали вона і [PERSON], свідок [PERSON]. Крім того, [PERSON] в обгрунтування своїх вимог посилається на те, що незважаючи на розірвання шлюбу в 2000 р. продовжувала проживати із [PERSON] однією сім'єю. Однак її посилання про це шляхом періодичного надання допомоги ним у вирощуванні городини, птиці в с.Бронівка, що частково підтверджується показами свідка [PERSON], спростуваються показами свідків - [PERSON] про те, що з 2000 р. рідко бачив [PERSON] в будинку по вул.Уральських танкістів в м.Волочиську, [PERSON], котрий пояснив, що зі слів [PERSON] йому відомо, що той переїхав в село, а також оригіналами квитанцій про оплату в с.Мислова Підволочиського району спожитого газу і електоенергії, які спростовують довідки Підволочиського РЕМ про спожитих 416 кВТ/год. електроенергії [PERSON], Тернопільгаз про оплату ним всього 158,28 грн. за спожитий газ. Свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом [PERSON] в с.Мислова і йому відомо, що той тимчасово приживає в селі.Також на наданих [PERSON] фото з родинних свят сторони жодного разу не зафіксовані разом, за винятком фото сторін із внуком, на якому [PERSON] дописала дату та місце події, що вона визнала в суді. Також відсутні докази надання позивачкою-відповідачкою коштів для придбання спірної квартири. Навпаки свідок [PERSON] - донька сторін пояснила, що їй відомо, що батьки сплачували гроші за кооперативну квартиру. [PERSON] отримав квартиру по вул.Незалежності в м.Волочиську, власниками якої були вона, батько, [PERSON]. Цю квартиру продали, в 2007 р. придбали з батьком квартиру по вул.Музейній для неї, але оформили на [PERSON], так як вона працювала в м.Волочиську у відділенні СБУ. [PERSON] знала про придбання квартири. Їй відомо, що в 2000 р. батьки розірвали шлюб, [PERSON] переїхав в с.Мислова, але допомагав [PERSON] в с.Бронівка по господарству, він платив за квартиру по вул.Уральських танкістів, часом гроші на це давала вона. На сімейні свята батьки дійно ходили, але за столом сиділи окремо, подарунки дарували також окремо. Таким чином судом встановлено, що позивачці-відповідачці [PERSON] з 31.01.2007 р. було відомо про те, що спірна квартира належить [PERSON], нею не надано переконливих доказів проживання із ним однією сім'єю після розірвання шлюбу і набуття права на майно згідно ст. 74 СК України, тому відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України в позові [PERSON] необхідно відмовити. Що стосується вимоги [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], то ним в порушення ст. 10 ЦПК України не доведено обставин придбання спірної квартири за кошти подружжя, так як згідно копії квитанції № 2 від 24.03.1977 р. внесок в розмірі 2220 крб. сплатила [PERSON], а сплату решти пайових внесків - коли і скільки саме ним не доведено. Посилання на оцінку квартири станом на 16.10.2015 р. з вимогою про визнання права власності на 1/2 ідеальну її частку не може бути доказом, тому що [PERSON] документально довела сплату нею 2220 крб. внеску в ЖБК Світанок. В зв'язку з цим в позові [PERSON] також необхдно відмовити. В зв'язку з цим після набарання рішенням законної сили необхідно зняти заборону і арешт із спірних квартир.

Outcome: dismissed