Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини, в якому просила: стягувати аліменти із [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати їх з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття. Стягувати із [PERSON] , [INFO] , на її користь на її утримання у твердій грошовій сумі 2000 гривень, починаючи стягувати їх від дня пред`явлення позову до суду, щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 08.06.2006 вона уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Станом на день звернення до суду з позовом вона проживає з дітьми у [ADDRESS] . Всі обов`язки щодо утримання та виховання дітей вона виконує самостійно. З відповідачем вони не досягли жодних домовленостей щодо того, в який спосіб відповідач буде виконувати свій матеріальний обов`язок перед дітьми, та відповідно, який розмір аліментів сплачуватиме на їх утримання. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 СК України обов`язку утримувати своїх дітей. Це виявилося у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо. Діти повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач інтересами сім`ї не цікавиться. Тому вона вимушена звернутися до суду. 27 січня 2021 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 17 лютого 2021 року. Сторони у судове засідання не з`явилися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином - позивач через смс-повідомлення, відповідач рекомендованим листом вих.№2450001022434, в якому стоїть відмітка про отримання 01.02.2021. Від позивачки надійшла письмова заява за вхід.№1031 від 17.02.2021 в якій вона просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач відзив не подав. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заява позивача про розгляд справи у її відсутність. Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення судового засідання на 17 лютого 2021 року, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.5) судом встановлено, що позивач народилася [INFO] у місті Ревуца Восточнословацької області Чехословакії, зареєстрована у селі Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області. Із довідки про склад сім`ї №321 від 20.01.2021 виданої Ямпільською міською радою Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.7) судом встановлено, що позивач проживає у [ADDRESS] разом зі своїми доньками - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із копій Свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого 01.08.2006, серії [NUMBER] виданого 06.04.2020 та серії [NUMBER] виданого 04.10.2013 (а.с.8-10) судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із копії паспорта громадянина України (а.с.11) судом встановлено, що відповідач народився [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області і зареєстрований по [ADDRESS] . Із копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 22.01.2021 (а.с.13) судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 червня 2006 року у Ямпільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька утримувати дітей. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач по справі не надає достатньої регулярної допомоги для належного утримання своїх неповнолітніх доньок, у зв`язку з чим порушуються їх інтереси. Даний факт не спростований відповідачем. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає коштів на утримання своєї неповнолітніх доньок, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання їхніх спільних дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище неповнолітніх дітей, які є здоровими та у певній мірі матеріально забезпеченими. Матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, молодим та фізично здоровим, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, так як ніхто із сторін про це не заявив, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів у розмірі половини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом 22 січня 2021 року за вхід.№439, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 22 січня 2021 року. Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] . Як встановлено, відповідач відзив на позовну заяву не подав, хоча 01.02.2021 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №2450001022434. Таким чином у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, саме в такому розмірі як просить позивач. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь його дружини утримання у твердій грошовій сумі 2000 гривень, так як суд вважає, що розмір коштів на утримання дружини, який заявлений позивачкою 2000 гривень, є помірним та адекватним і не може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом 22.01.2021 за вхід.№439, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 22 січня 2021 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1816 гривень за дві вимоги майнового характеру. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved