Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивувала тим, що 10.10.2015 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, у період якого станом на 28.08.2019 має вагітність строком близько 30 тижнів. Для забезпечення належних умов, збереження здоров`я позивача та народження здорової дитини позивач змушена нести значні матеріальні витрати. З кінця 2018 року відносини між сторонами погіршилися, відповідач відноситься до позивача з неповагою та агресією, між ними постійно виникають сварки. З серпня 2019 року відповідач припинив надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання на час вагітності та повідомив, що жодної матеріальної допомоги вона від нього не отримає, що становить позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідач є фізично здоровим та працездатним, працює у державному підприємстві, має стабільний щомісячний заробіток, тому має можливість сплачувати аліменти. Інших непрацездатних осіб на своєму утриманні відповідач не має. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дати подання позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою суду від 25.09.2019 було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та показав, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, з кінця 2018 року відносини між ними погіршилися. До серпня 2019 року відповідач надавав позивачу матеріальну допомогу, але потім відмовився надавати таку допомогу. Відповідач працює, має стабільний заробіток, інших утриманців не має. Вважає, що розмір аліментів, заявлений позивачем, цілком задовольнить її потреби, оскільки це встановлено Сімейним кодексом України. Позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець, її реєстрація не припинена, інформація про її доходи відсутня, але є інформація, що вона сплачує податки на двох найманих працівників. Також [INFO] у неї народилася дитина [PERSON] . Відповідач має задовільний стан здоров`я, є матеріально забезпеченим, нерухомого та рухомого майна у власності не має. Позивач займається підприємницькою діяльністю, такою як перевезенням, але транспортні засоби на неї не зареєстровані. Представник відповідача у судовому засіданні адвокат Діброва К.Ю. позовні вимоги визнав частково, вказав, що його довіритель згоден сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/10 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Вказав, що у власності відповідача рухомого та нерухомого майна немає. Відповідач взяв кредит у розмірі 40000 грн. на котел, та поступового його сплачує, приблизно по 1\~000 грн. щомісячно, хоча він і не проживає з позивачем, але котел залишився у позивача. У позивача сімейний бізнес, мають у власності декілька автобусів, тому позивач має гроші від бізнесу. Відповідач має задовільний стан здоров`я, працює у лісгоспі та отримує заробітну плату. Заслухавши позицію представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Так, судом установлено, що 10.10.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області за актовим записом №183 сторони зареєстрували шлюб (а.с.8), у яких [INFO] народився син [PERSON] (а.с.68). Згідно виписки з протоколу №120 засідання лікарської контрольної комісії Тростянецької ЦРЛ від 02.08.2019 [PERSON] мала вагітність терміном 27 тижнів (а.с.9). Консультаційним висновком спеціаліста від 03.07.2019 встановлено призначення позивачу медикаментозного лікування (а.с.10-11). У підтвердження матеріальних витрат позивачем надано рахунки на проведення лабораторних досліджень від 08.05.2019 та 12.06.2019 на загальну суму 1090 грн. (а.с.12,13), а також чеки на придбання медичних препаратів, а саме: 13.04.2019 на суму 501,76 грн., 23.04.2019 на суму 627, 92 грн., 08.05.2019 на суму 84,98 грн., 13.05.2019 на суму 703,13 грн., 19.05.2019 на суму 587,45 грн., 21.05.2019 на суму 360,10 грн., 27.05.2019 на суму 575,90 грн., 29.05.2019 на суму 167,95 грн., 17.07.2019 на суму 84,98 грн., (а.с.14), 08.06.2019 на суму 960,30 грн., 14.06.2019 на суму 616,90 грн., 23.06.2019 на суму 415,57 грн., 23.06.2019 на суму 328,95 грн., 29.06.2019 на суму 621,17 грн., 13.07.2019 на суму 599,52 грн., 27.07.2019 на суму 877,35 грн., 02.08.2019 на суму 548,34 грн., 17.08.2019 на суму 433,95 грн. (а.с.15). На підтвердження реєстрації підприємницької діяльності позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідно до якого позивач [PERSON] 19.07.2013 зареєстрована як фізична особа-підприємець, здійснює такий вид підприємницької діяльності як: пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (основний); інший пасажирський наземний транспорт, н. в. і. у. (а.с. 40). Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку позивач є платником спрощеної системи оподаткування, здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: [ADDRESS] (а.с.41). За даними звітності фізичної особи-підприємця [PERSON] за серпень місяць 2019 року позивачем було нараховано та сплачено заробітної плати двом найманим працівникам у розмірі 8400,00 грн. та єдиного внеску у розмірі 1848,00 грн. (а.с.43-47), за вересень 2019 року заробітної плати у розмірі 8522,22 грн. та сплачено єдиного внеску у розмірі 1874,89 грн. (а.с.50-54). Згідно податкового розрахунку за 3 квартал 2019 року позивачем було нараховано доходу на користь фізичних осіб у розмірі 25322,22 грн., сплачено податку на суму 4558,00 грн. та утримано військового збору на суму 379,83 грн.(а.с.56). Згідно довідки Тростянецької міської ради Сумської області від 25.11.2019 №1495-с разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] зареєстрований її син [PERSON] , 2019 р.н. та брат [PERSON] , 1987 р.н. (а.с.69). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтею 84 СК України передбачено, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина\~має вади\~фізичного або\~психічного розвитку,\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~до досягнення\~дитиною шести\~років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Так, судом установлено, що відповідач працює офіційно у ДП «Тростянецьке лісове господарство» з 05.05.2015, а з 05.08.2019 і по теперішній час займає посаду лісника Нескучанського лісництва та його заробітна плата за період з травня по жовтень 2019 року складає 92337,91 грн (а.с.66,67). Тобто відповідач має заробітну плату, яка перевищує мінімальний розмір, встановлений законодавством, інших утриманців він не має. Отже, судом не установлено, що відповідач має скрутний матеріальний стан, який не дозволить йому сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Доказів незадовільного стану здоров`я у відповідача судом не установлено та відповідачем не надано. За рішенням суду розмір аліментів одному із подружжя, відповідно до ст.80 СК України, присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, встановлено, що відповідач припинив надавати матеріальну допомогу позивачці під час її вагітності та не надає таку допомогу і після народження дитини, хоча може надавати таку допомогу, так як має стабільний заробіток. На даний час відповідач аліменти на утримання новонародженого сина також у добровільному порядку не сплачує. За таких обставин суд вважає, що стягнення аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/10 частки від доходу відповідача не буде відповідати вимогам справедливості, так як відповідач доказами не довів неможливість надання дружині матеріальної допомоги у розмірі, що забезпечить її необхідні потреби на час вагітності та догляду за дитиною до досягнення трьох років. Наявність у подружжя спорів щодо спільного майна та кредитних зобов`язань суд до уваги не приймає, так як вказане не підтверджено доказами. Отже частку від заробітку відповідача для сплати аліментів суд визначає у розмірі 1/4, як того просить позивач, та вказаний розмір аліментів не потягне для відповідача надмірне фінансове навантаження та не спричинить суттєвого погіршення його майнового стану. За таких обставин позов підлягає задоволенню. З відповідача на користь держави підлягає стягненню 768,40 грн. судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved