Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 124229 грн. 45 коп., мотивуючи свої позовні вимоги наступним чином. Вона та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Кролевецького районного суду від 15 березня 2007 року по справі №2-125/07 з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист було передано на виконання до відділу Державної виконавчої служби Кролевецького районного управління юстиції. Протягом значних проміжків часу відповідач [PERSON] офіційно не був працевлаштованим, на обліку у Кролевецькому районному центрі зайнятості не перебував, а при працевлаштуванні не повідомляв державного виконавця про місце роботи, в зв'язку з чим виконавчі листи не передавалися на виконання по місця роботи боржника. З січня по червень 2008 року включно, з жовтня 2008 року по травень 2009 року включно, з квітня 2011 року по січень 2012 року відповідач [PERSON] взагалі не сплачував кошти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 12199 грн. 44 коп. Згідно ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З 01 вересня 2011 року дочка [PERSON] на договірній основі навчається у коледжі інформаційних технологій та землевпорядкування Національного авіаційного університету. Термін закінчення навчання - 30 червня 2014 року. За умовами договору про навчання від 03 серпня 2011 року №36/Ф-9 за навчання дочки вона, позивачка, повинна сплатити 14400 гривень. Уникнення відповідача від сплати аліментів на дитину призвело до порушення закріплених в ст.51 Конституції та ст.180 Сімейного кодексу України прав дитини на утримання батьками та змусило її, позивачку, докладати значних зусиль для самостійного утримання дочки [PERSON]. З вини відповідача [PERSON] вона, позивачка, постійно перебувала у скрутному матеріальному становищі. Згідно ст.196 ч.1 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За підрахунками її, позивачки, станом на 26 грудня 2013 року сума неустойки, яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь складає 124229 грн. 45 коп. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, він має добрий стан здоров'я, інши дітей він не має, аліменти нікому іншому не сплачує. На її, позивачки, думку він зобов'язаний організувати своє життя так, щоб виконати свої батьківські обов'язки по відношенню до дочки [PERSON]. Їй, позивачці, невідомо жодної з поважних причин для несплати відповідачем [PERSON] аліментів, а тому, на її думку, підстав для зменшення судом розміру неустойки, немає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, однак розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню він не назвав. За період часу за який проведений розрахунок неустойки він працював чи перебував на обліку у Кролевецькому районному центрі зайнятості. Із заробітної плати чи допомоги по безробіттю, яку він отримував, проводилося відрахування на сплату аліментів. Тому він просить при визначені неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню, не враховувати час коли він працював чи перебував на обліку у Кролевецькому районному центрі зайнятості та сплачував аліменти за рішенням суду. При цьому він не вказав, який період часу не враховувати при визначені розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Також він пояснив, що має захворювання, у зв'язку з чим лікувався у Кролевецькій ЦРЛ у 2012 році та у 2013 році нетривалий час. Вислухавши пояснення сторін дослідивши письмові у справі докази, а також матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 05 березня 2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дочку [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини (а.с.55) Виконавчий лист №2-125/07, виданий на підставі даного рішення, знаходиться на виконанні у відділі ДВС Кролевецького районного управління юстиції (виконавче провадження №4-142/13). Згідно з ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Отже, як зазначено у ч.1 ст.196 СК України, неустойка (пеня) може бути стягнена з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. У цьому разі слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання. У зв'язку з цим на неї покладено тягар доказування протилежного. Таким чином, відповідальність за прострочення сплати аліментів у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини платника аліментів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач [PERSON] стверджуючи, що фізично частково він сплачував аліменти, надав докази своїх заперечень проти часткового невизнання позову, зокрема і щодо відсутності його вини у виникненні заборгованості. Так, із матеріалів цивільної справи, а саме: письмової довідки відділу ДВС Кролевецького районного управління юстиції від 11 квітня 2013 року за №752/02 (а.с.24), індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON], наданих Управлінням ПФУ у Кролевецькому районі від 05.04.2013 року (а.с. 26, 27-29), письмової довідки відділу ДВС Кролевецького районного управління юстиції про нарахування та сплату аліментів [PERSON]по виконавчому листу №2-125/07 за період з березня 2007 року по листопад 2013 року включно (а.с.30-33), копії трудової книжки [PERSON] від 13 листопада 1996 року серія [NUMBER] (а.с.70-76), письмової довідки Кролевецького районного центру зайнятості від 18 лютого 2014 року за №01-08/110 (а.с.92) вбачається, що відповідач [PERSON] з дати відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів ( з 28 березня 2007 року) сплачував аліменти на користь позивачки [PERSON], працюючи на підприємствах різних форм власності чи перебуваючи на обліку у Кролевецькому районному центрі зайнятості. Указані обставини також підтверджуються матеріалами виконавчого провадження №4-142/13, яке було оглянуто в судовому засіданні. Із письмової довідки Кролевецьго районного центру зайнятості від 18 лютого 2014 року за №01-08/110 вбачається, що [PERSON] з 20.12.2012 року по 28.05.2013 року перебував на обліку та отримував допомогу по безробіттю з 27.12.2012 року по 27.05.2013 року. Письмовою довідкою Кролевецького районного центру зайнятості від 03.06.2013 року за №01-08/315, яка знаходиться у матеріалах виконавчого провадження №4-142/13, підтверджується, що аліменти утримані з 01.01.2013 року по 27.05.2013 року включно за період перебування на обліку з 27.12.2012 року по 27.05.2013 року. Із довідки про нарахування та сплату аліментів по виконавчому листі №2-125 від 05.03.2007 року, наданої відділом ДВС Кролевецького районного управління юстиції від 17.12.2013 року за №286/02 (а.с.30-33) вбачається, що відповідач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на користь позивачки з 01 травня 2011 року по 01 грудня 2013 року. Матеріалами виконавчого провадження №4-142/13 підтверджується, що відповідач [PERSON] неодноразово повідомлявся державним виконавцем про наявність заборгованості по аліментах та необхідності її погашення, про що свідчить відповідні попередження та розписки. Таким чином, з пояснень сторін, матеріалів цивільної справи та матеріалів виконавчого провадження №4-142/13 встановлено, що відповідач [PERSON] з власної волі веде такий спосіб життя, щоб не утримувати неповнолютню дочку, хоча він не звільнений від виконання батьківських обов'язків ( у тому числі матеріального утримання дитини). Викладеним вище підтверджується наявність вини [PERSON] у виникненні заборгованості по аліментах, а отже, і наявність підстав для його відповідальності за прострочення їх сплати. Виходячи із положень ст.196 СК України, пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення, а її нарахування не обмежується лише тим місячем, протягом якого не проводилося стягнення. Оскільки заборгованість зі сплати аліментів утворилася з травня 2011 року і до грудня 2013 року не погашена ( що встановлено з пояснень сторін та письмових матеріалів), то неустойка має розраховуватись за вказаний період в межах позовних вимог позивачки [PERSON] Розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, зроблений судом, за період з червня 2011 року до 26 грудня 2013 року становить 52085 грн. 63 коп. Розрахунок неустойки за період з червня 2011 року по 26 грудня 2013 року включно. Червень - 336 грн.16 коп. х 910 днів х 3,36%=3059 грн.56коп; Липень - 336 грн. 16 коп. х 879 днів х 3,36% = 2954 грн. 85 коп; Серпень - 336 грн. 16 коп. х 848 днів х 3,36% = 2850 грн.64 коп; Вересень - 336 грн. 16 коп. х 818 днів х 3,36% = 2749 грн. 79 коп; Жовтень - 345 грн. 17 коп х 787 днів х 3,45% =2716 грн. 49 коп; Листопад - 345 грн. 17 коп. х 757 днів х 3,45%= 2612 грн. 94 коп; Грудень - 345 грн. 17 коп. х 726 днів х 3,45% = 2505 грн. 93 коп. Таким чином, розмір неустойки за період з червня 2011 року по 26 грудня 2013 року становить 19450 грн. 20 коп. Розрахунок неустойки за період з січня 2012 року по 26 грудня 2013 року включно. Січень - 345 грн. 17 коп. х 695 днів х 3,45% = 2398 грн. 93 коп; Лютий - 345 грн. 17 коп. х 666 днів х 3,45% = 2298 грн. 83 коп; Березень - 345 грн. 17 коп. х 635 днів х 3,45% = 2191 грн. 83 коп; Квітень - 345 грн. 17 коп. х 605 днів х 3,45% = 2088 грн. 28 коп; Травень- 345 грн. 17 коп. х 574 днів х 3,45% = 1981 грн. 27 коп; Червень- 345 грн. 17 коп. х 544 днів х 3,45% = 1877 грн. 73 коп; Липень- 411 грн. 31 коп. х 513 днів х 4,11% = 2110 грн. 02 коп; Серпень - 470 грн. 93 коп. х 482 дні х 4,71% = 2269 грн. 88 коп; Вересень - 399 грн. 76 коп. х 452 дні х 3,99% = 1806 грн. 91 коп; Жовтень - 405 грн. 21 коп. х 421 день х 4,05% = 1705 грн. 93 коп; Листопад - 507 грн. 42 коп. х 391 день х 5,07% = 1984 грн. 01 коп; Грудень - 387 грн. 99 коп. х 360 днів х 3,88% = 1396 грн. 76 коп; Таким чином, розмір неустойки за період з січня 2012 року по 26 грудня 2013 року становить 24110 грн. 38 коп. Розрахунок неустойки за період з січня 2013 року по 26 грудня 2013 включно. Січень - 366 грн. 75 коп. х 329 днів = 1206 грн. 61 коп; Лютий - 513 грн. 44 коп. х 301 днів = 1545 грн. 45 коп; Березень - 550 грн. 12 коп. х 270 днів = 1485 грн. 32 коп; Квітень - 441 грн. х 240 днів = 1058 грн. 40 коп; Травень- 396 грн. 08 коп. х 209 днів = 827 грн. 81 коп; Червень- 392 грн. 90 коп. х 179 днів= 703 грн. 29 коп; Липень- 392 грн.90 коп. х 148 днів = 581 грн. 49 коп; Серпень - 392 грн. 90 коп. х 117 дні = 452 грн. 69 коп; Вересень - 392 грн. 90 коп. х 87 днів = 341 грн. 82 коп; Жовтень - 392 грн. 90 коп. х 56 днів = 220 грн. 02 коп; Листопад - 392 грн. 90 коп. х 26 днів = 102 грн. 15 коп. Таким чином, розмір неустойки за період з січня 2013 по 26 грудня 2013 року становить 8525 грн. 05 коп. Отже, загальна сума неустойки (пені) за період з 01 червня 2011 року по 26 грудня 2013 року включно становить 52085 грн. 63 коп. (19450 грн. 20 коп + 24110 грн. 38 коп + 8525 грн. 05 коп. = 52085 грн. 63 коп.), яку необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Разом з тим, враховуючи викладені вище обставини, позицію [PERSON] та його неналежне ставлення до виконаня обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини, ненадання ним обгрунтованих та належних доказів про складне матеріальне становище, суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню і розмір якої становить 52085 грн. 63 коп., зважаючи також на те, що і сам відповідач [PERSON] не заявив такого клопотання під час розгляду справи. Задовольняючи позовні вимоги позивачки [PERSON] частково щодо стягненя неусойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 52085 грн. 63 коп., суд виходить із наступного. 1. Наявність підстав для відповідальності за прострочення сплати аліментів згідно ч.1 ст.196 СК України настає при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішення суду. Згідно довідки відділу ДВС Кролевецького районного управління юстиції від 17.12.2013 року за №286/02 заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] виникла з 01 травня 2011 року (а.с. 30-33). Тому позивачка [PERSON] має право на стягнення неустойки (пені) з вказаного періоду. 2. Матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження №4-142/13 встановлено, що відповідач [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів за період з березня 2007 року по 01 травня 2011 року не має, а отже позивачка [PERSON] права на стягнення неустойки (пені), за прострочення сплати аліментів за указаний період не має. 3. Відповідальність за прострочення сплати аліментів у виді неустойки (пені) згідно ч.1 ст.196 СК України настає лише за наявності вини платника аліментів. Зібраними у справі доказами, які перевірені у судовому засіданні, встановлено відповідність вини [PERSON], яка дає право на стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за період з березня 2007 року по 01 травня 2011 року. За вказаний період часу він заборгованості не має (а.с.30-33). Починаючи з дати відкриття виконавчого провадження (з 28 березня 2007 року) відповідач [PERSON] сплачував аліменти добровільно, а також аліменти утримувались з його заробітної плати чи допомоги по безробіттю, коли він працював чи перебував на обліку у Кролевецькому районному центрі зайнятості (а.с.24, 26, 27-29, 30-33, 70-76, 92). Що стосується несвоєчасного чи часткового перерахування аліментів із заробітної плати чи допомоги по безробіттю за період березня 2007 року по 01 травня 2011 року, то в цьому вини [PERSON] немає, оскільки обов'язок по утриманню та перерахування аліментів лежить на адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця. (ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606 - ХIV; ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону №2677-VI від 04.11.2010 року). При цьому стягувач має право звернутися до юридичної особи в порядку ст.86 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606 - ХIV та в порядку ст.87 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону №2677-VI від 04.11.2010 року у разі невиконання рішення щодо стягнення коштів з боржника з вини юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки [PERSON] понесені нею та документально підтверджені судові витрати по справі, пов'язані зі сплатою судового збору у розмір 520 гривень 73 копійки. Відповідно до ст.196 СК України,

Outcome: partial