Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло право на земельну частку (пай), яке було посвідчено сертифікатом серії СМ №0246560. Спадщину вона прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав було встановлено, що оригінал вказаного сертифіката на земельну частку (пай) відсутній. Крім того, нотаріус звернув увагу, що у свідоцтві про її народження записане лише ім`я батька « [PERSON] », а прізвище їхні різні. З цих підстав їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначає, що її мати - [PERSON] проживала з її батьком [PERSON] без реєстрації шлюбу. Вони вели спільне господарство, а після її народження утримували та виховували її, проживаючи однією сім`єю. Просила встановити факт визнання батьківства [PERSON] відносно неї та визнати за нею право на земельну частку пай, що залишилася після його смерті. Ухвалою суду від 05.03.2021 року первісного відповідача Біжівську сільську раду Буринського району Сумської області замінено на правонаступника Буринську міську раду Сумської області. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали і в своїх поясненнях підтвердили обставини викладені в позові. Представник відповідача про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву не надав. Суд визнав можливим справу розглянути без його участі на підставі наявних доказів. Із заяви т.в.о. сільського голови Біжівської сільської ради (а.с.36) вбачається, що вказана сільська рада в задоволенні позову заперечень не мала, розгляд справи просив розглянути без участі їхнього представника. Свідок [PERSON] підтвердила, що з дитинства знає сім`ю позивачки. [PERSON] є її батьком. Останній проживав разом з матір`ю позивачки [PERSON] та позивачкою однією сім`єю. Вони вели спільне господарство. Він визнав своє батьківство по відношенню до [PERSON] .. Батьки позивачки працювали в колгоспі разом з її батьками, а тому вона їх добре пам`ятає. Крім того вони жили на одній вулиці. Вона довго не розуміла чого у них були різні прізвища. Перша померла мати позивачки, а потім батько. Свідок [PERSON] пояснила, що з позивачкою вони однолітки, ходили в одну школу, а тому знає її з дитинства. [PERSON] проживав з матір`ю позивачки [PERSON] однією сім`єю і визнав своє батьківство по відношенню до [PERSON] .. Він називав її дочкою, неодноразово приводив до школи. Він любив, виховував її. Вислухавши пояснення позивачки, її представника та свідків, безпосередньо дослідивши надані докази і давши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, повно та всебічно встановивши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно частини 3 пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останнього, факт їхнього батьківства може бути встановлено рішенням суду в окремому провадженні. У п. 3 цієї Постанови роз`яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених ст. 53 чинного на момент виникнення спірних правовідносин КпШС 1969 р., суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до [INFO] , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Відповідно до ст.53 КпШС України, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи на утримання якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства, спільне виховання чи утримання дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] в селі Сніжки Буринського району Сумської області маючи прізвище « [PERSON] » (яке було змінено 01.06.1976 року після реєстрації шлюбу на « [PERSON] »), у зв`язку з чим суд застосовує норми Кодексу про шлюб та сім`ю України, що діяли до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності Сімейним кодексом України (а.с. 4,7,8). Запис про народження позивачки проведений 17.09.1957 року за №31 виконавчим комітетом Сніжківської сільської ради Буринського району Сумської області, в якому записано дату народження [INFO] , документ, що підтверджує народження дитини довідка від 16.09.1957 року Сніжківського медпункту, у графі відомості про батько записано « [PERSON] », відомості про матір [PERSON] . Ці відомості відображені у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження позивачки [PERSON] (а.с.62-65). Таким чином встановлено, що відомості про батька позивачки в актовому записі про її народження повністю не зазначені, а її прізвище вказане за прізвищем матері. При цьому, як вбачається з вищевказаного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження позивачки заявником реєстрації її народження був [PERSON] . Відповідно до довідки Сніжківської сільської ради (а.с.9), виданої на підставі погосподарської книги №18 за 1955,1956 та 1957 роки, [PERSON] (дошлюбне прізвище позивачки) проживала разом та мала склад сім`ї, у тому числі її мати [PERSON] , 1926 року народження, а також чоловік останньої [PERSON] ,1929 року народження. Ці обставини також підтверджуються завіреною копією сторінки вищевказаної погосподарської книги, особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.10). Довідкою Біжівської сільської ради (а.с.11) підтверджено, що [PERSON] , 1929 року народження, помер [INFO] і на день смерті проживав в селі Болотівка Буринського району Сумської області. Спадкоємцем за законом є його дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки розпорядилася його особистими речами. Вказані докази, разом із показами свідків [PERSON] та [PERSON] , на думку суду, беззаперечно свідчать, що [PERSON] проживав однією сім`єю із матір`ю позивачки [PERSON] без реєстрації шлюбу як до її народження так і після. Останні вели спільне господарство, спільно виховували та утримували позивачку з дитинства. [PERSON] проявляв батьківську турботу та визнавав своє батьківство по відношенню до [PERSON] (дівоче прізвище позивачки [PERSON] ). Суд вважає, що вказаний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим позивачка є спадкоємицею першої черги за законом в силу ст.529 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, і прийняла спадщину відповідно до вимог п.1) ч.1 ст.549 цього Кодексу, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. 24.06.2020 року позивачка отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) площею 4,53 в умовних кадастровим гектарах, яке належало [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0246560 (а.с.13). Серед іншого, нотаріус вказав, що спадкоємцем не надано оригінал зазначеного правовстановлюючого документу. Між тим, з доводів [PERSON] вбачається, що вона не спроможна віднайти оригінал цього сертифікату і це унеможливлює оформлення спадщини через органи нотаріату. Однак, право [PERSON] на вказану земельну частку( пай) у суду сумнівів не викликає з огляду на таке. Фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95. Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України (1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] таке право набув, оскільки він був включений до списку осіб громадян-членів сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Червоний лан» під №141, що підтверджується копіями державного акту на право постійного користування землею серії СМ №000017 від 04.07.1995 року та списку громадян членів сільськогосподарського товариства, що був доданий до нього (а.с.15-17). Згідно інформаційної довідки відділу у Буринському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області Сторчак П.П. був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0246560, який зареєстрований 18.03.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №459, розмір частки (паю) 4,53 умовних кадастрових гектарів, що розташований на території Біжівської сільської ради (а.с.18). Відповідно до частин першої та другої\~статті 2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)»\~від 05.06.2003\~року №899\~-\~IV \~основним документом,\~\~що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За загальним\~правилом спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня\~\~\~\~\~\~2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~ визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку\~\~(пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин\~Земельного кодексу України\~1990 року, Указу Президента України\~\~\~від 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~та відповідні норми\~ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~\~від 16.04. 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та\~\~видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17\~розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, досліджені по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Outcome: approved