Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Якимівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач [PERSON] , зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , [INFO] , що підтверджує свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , що видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кирилівської селищної ради селища Кирилівка, актовий запис за № 24 від 24 липня 2011 року. Шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, що підтверджує рішення суду про розірвання шлюбу (справа 2/330/264/2015, №330/681/15-ц), що видане відділом Якимівським районним судом Запорізької області смт. Якимівка, 06 травня 2015 року. Після розірвання шлюбу прізвища: позивачки - [PERSON] , відповідача - [PERSON] . Від шлюбу з відповідачем маю; неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який народився у смт. Якимівка Запорізької області, що підтверджує свідоцтво про народження дитини, серії [NUMBER] ), що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції смт. Якимівки, актовий запис за № 128 від 04 вересня 2012 року. По документам та фактично, позивачка для дитини - мати, а відповідач - батько. Син проживає разом зі мною, що підтверджує довідка з місця проживання позивачки разом з дитиною. Зі свого боку, я прикладаю усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє мені повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби та на інші життєві потреби дитини. Відповідач не вважає за потрібне утримувати свого неповнолітнього сина. На мої неодноразові прохання та вимоги до відповідача про сплату аліментів на утримання його неповнолітньої дитини, він не звертає ніякої уваги. Тому я на законних підставах, згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, вимагаю щоб відповідач сплачував аліменти на утримання його неповнолітнього сина на підставі відповідного рішення суду. При цьому, відповідач працездатна особа, може надавати матеріальну допомогу і є батьком дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов`язаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину встановлено законом. Він складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача - [PERSON] , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , щомісяця, з дня пред`явлення позову,\~у розмірі\~1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просила розглянути дану справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надав, відзив не надавав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, а саме: копія свідоцтва про шлюб, копія свідоцтва про народження, копія паспорта позивачки, копія рішення суду, довідка виконкому Якимівської селищної ради про склад родини, довідка про місце реєстрації відповідача. Судом встановлено, що 24 грудня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , що підтверджує свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , що видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кирилівської селищної ради селища Кирилівка, актовий запис за № 24 від 24 липня 2011 року. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджує свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] , що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції смт. Якимівки, актовий запис за № 128 від 04 вересня 2012 року. 06\~травня 2015\~року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, що підтверджує рішення Якимівського районного суду Запорізької області про розірвання шлюбу (справа 2/330/264/2015, №330/681/15-ц). Після розірвання шлюбу прізвище позивачки - [PERSON] . На теперішній час син [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджує довідка з місця проживання позивачки разом з дитиною. Згідно позовної заяви, відповідач не вважає за потрібне утримувати свого неповнолітнього сина. На неодноразові прохання та вимоги позивача про сплату аліментів на утримання його неповнолітньої дитини, відповідач не звертає ніякої уваги. При цьому, відповідач працездатна особа, може надавати матеріальну допомогу і є батьком дитини. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача - [PERSON] , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , щомісяця, з дня пред`явлення позову,\~у розмірі\~1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, вивчивши всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду та до повноліття дитини. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі зазначеного суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , судовий збір в розмірі 908 гривень в дохід держави.

Outcome: approved