Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання договору та стягнення грошових коштів, у якому просила розірвати укладений між нею та відповідачем Договір № б/н від 18.05.2013 року та стягнути на її користь з відповідача суму авансу в розмірі 10390,90 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.. В обґрунтування позовних вимог, з посиланням на ст.ст. 3, 11, 13, 509, 526, 530, 570, 571, 610, 611, 612, 615 ЦК України, вказала, що 18.05.2013 р. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], у вигляді розписки, в якому передбачили одну з умов, а саме передачу нею у якості завдатку в рахунок вартості будинку відповідачу суми у розмірі 1300 доларів США. Також відповідач зобов'язувався підготувати документи в найкоротші строки. В подальшому, відповідач після отримання авансу, не підготувавши документи, фактично відмовився від продажу будинку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав вимоги та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, з місця його реєстрації повернулась не врученою судова повістка з поміткою «не проживає», що в силу ч.5 ст. 74 ЦПК України та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод свідчить про належне його повідомлення про час і місце розгляду справи. Виходячи з наведеного, зважаючи на ч. 1 ст. 224 ЦПК України та враховуючи те, що представник позивача в поданій заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд знаходить, що є всі умови проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що 18.05.2013 р. [PERSON] на ім'я [PERSON] було видано розписку, згідно умов якої: - вони домовились у подальшому укласти договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]; - позивачкою передано [PERSON] 1 300 доларів США, яку вони визначили як завдаток; - визначена загальна сума виплати 12 700 доларів США; - відповідач зобов'язувався підготувати документи в найкоротші строки. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Отже, правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Враховуючи те, що договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] в установленому законом порядку між [PERSON] та [PERSON] укладений не був, суд приходить до висновку, що передана [PERSON], згідно розписки від 18.05.2013 р. [PERSON] сума у розмірі 1300 доларів США є не завдатком, як зазначено в розписці, а є авансом, яка підлягає повернення позивачці у цьому ж розмірі. Виходячи з наведеного та положень ст..11 ЦПК України щодо меж судового розгляду, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути визначений останньою гривневий еквівалент авансу (1300 доларів США) у розмірі 10 390 грн., задовольнивши позов в цій частині. В той же час, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору б/н, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 18 травня 2013 року задоволенню не підлягають, оскільки розірваний може бути лише той договір, який був укладений між сторонами, в належній формі, а в даному випадку видана 18.05.2013 р. [PERSON] письмова розписка, згідно якої він передав позивачці 1 300 доларів США, по своїй природі, не є договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір за вимоги майового характеру в розмірі 229 грн. 40 коп.. Враховуючи положення ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», зважаючи на те, що позивачка надала докази про сплату 3000 грн. витрат на правову допомогу, беручи до уваги те, що представник позивача [PERSON] приймав участь в судових засіданнях 8 січня та 22 січня 2014 р. загалом 1 годину 20 хвилин, то з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 649 грн. 60 коп. витрат на правову допомогу (1218 грн. х 40 %) х 1 год. 20 хв. / 2 = 649 грн. 60 коп.) саме за участь в судових засіданнях, пропорційно задоволеним вимогам. Оскільки позовну заяву по пошті подано 4 грудня 2013 р. та ухвалою від 8 січня 2014 р. позивач зобов'язаний був сплатити на належний рахунок 229 грн. 40 коп. судового збору, а фактично сплатив 244 грн., то [PERSON] слід повернути 14 грн. 60 коп. зайво сплаченого судового збору.

Outcome: partial