Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду із заявою у якій просить суд встановити факт укладення шлюбу між нею та [PERSON], зареєстрованим 19 вересня 2014 року на окупованій території АР Крим та встановити факт народження дитини дочки [PERSON], [INFO] року в Пологовому будинку №2 м. Севастополь АР Крим у матері [PERSON] та батька [PERSON], які на момент народження дитини перебували в зареєстрованому шлюбу. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 19 вересня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в м. Севастополь та отримали свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER], зразку що не визнається на території України, оскільки видане неповноважним органом на території тимчасово окупованої території АР Крим. Перебуваючи в шлюбі, [INFO] року в Пологовому будинку №2 м. Севастополь заявник народила дитину дівчинку [PERSON] та з метою повернення до України були змушені звернутися до уповноваженого органу на території ТОТ АР Крим для отримання свідоцтва про народження яке було отримано ними 15.03.2016 року. З метою дотримання прав дитини щодо набуття нею громадянства України, з метою реєстрації народження дитини звернулася до відділу РАЦСу Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для отримання свідоцтва про народження дитини зразка передбаченого законодавством України. Однак у видачі вказаного свідоцтва їм було відмовлено з мотивів невідповідності медичного свідоцтва про народження, вимогам національного законодавства, а також відсутністю даних що підтверджували б укладення шлюбу між заявником та її чоловіком. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги неможливість реєстрації народження дитини органами державної реєстрації актів цивільного стану, заявник просила суд встановити факт укладення шлюбу та відповідно факт народження дитини. В судове засідання заявник, будучи належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Надіслала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі. Представник третьої особи Відділу РАЦСу Генічеського РУЮ в судове засідання не з'явився, подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає встановленими слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданим 19.09.2014 року відділом реєстрації шлюбу м. Севастополь Республіки Крим, 19 вересня 2014 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. Згідно вказаного ж свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище заявника змінилося на [PERSON]. Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.10.2016 року виданого державною бюджетною установою охорони здоров'я Республіки Крим «Пологовий будинок №2 м. Севастополь», [PERSON] [INFO] року на тимчасово окупованій території АР Крим народила дівчинку. Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.03.2016 року, відділом запису актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополь АР Крим було зареєстровано народження дитини та видано відповідне свідоцтво. Однак при виїзді з території ТОТ АР Крим, у заявника з дружиною виникли труднощі, оскільки видане неповноважними органами АР Крим свідоцтва про народження дитини, не визнається державними органами України. При цьому, як вбачається з матеріалів справи та пояснень заявника при зверненні до відділу РАЦСУ Генічеського районного управління юстиції Херсонської області з метою державної реєстрації дитини на території України, їм було в цьому відмовлено, з мотивів відсутності медичних документів встановлених вимогами законодавства України та відсутності правових підстав для внесення запису до книги реєстрації актів цивільного стану, щодо укладеного між ними шлюбу. Так, згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-У11 будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України, суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Положеннями ст.. 259 ЦПК України визначено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до п. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини «дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування». У національному законодавстві визначено, що відповідно до ч.ч.3,4 ст. 49 Цивільного кодексу України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до п.1 розділу 1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 року № 719/4940, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно з п.2 розділу 3 вказаних Правил підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма №103/o), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (далі медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Судом встановлено, що свідоцтво про шлюб та відповідно свідоцтво про народження дитини, було видане відділом реєстрації народження м. Севастополь відділу запису актів громадянського стану АР Крим, а саме органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє [PERSON] та [PERSON], які є громадянами України, зареєструвати місце народження та проживання дитини а також реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п.2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Судом встановлено, що батьки дитини є громадянами України, що підтверджується відповідними копіями паспорту громадянина України заявника та його дружини, які з 19 вересня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі та [PERSON]. у закладі охорони здоров'я м. Севастополь АР Крим народила дочку, про що їй було видане медичне свідоцтво про народження, яке відповідно до ст.. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створює правових наслідків. Факт реєстрації шлюбу заявника [PERSON] з [PERSON] та відповідною зміною прізвища, підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 19.09.2014 року відділом реєстрації актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополь Управління запису актів громадянського стану уряду Севастополь, а факт народження [PERSON], підтверджується наданим медичним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 19.10.2016 року пологовим будинком №2 м. Севастополь та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15.03.2016 року відділом реєстрації актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополь Управління запису актів громадянського стану уряду Севастополь. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON]., щодо встановлення факту укладення шлюбу та народження дитини, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved