Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, який уточнила та просила визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , однокімнатної, загальною площею 57, 1 кв.м., на Ѕ частку транспортного засобу TOYOTA RAV 4. УніверсалВ, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 р.в. Позов обґрунтований такими обставинами. 12 грудня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. В період шлюбу, 27.02.2015 року згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, подружжям була придбана квартира [ADDRESS] , та згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 14.11.2018 року - транспортний засіб TOYOTA RAV 4. УніверсалВ, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 р.в. На думку позивача, оскільки майно було придбане в період шлюбу, воно належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Вказане майно позивач має намір поділити, шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частки квартири, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та права власності на 1/2 транспортного засобу; 1/2 частки квартири залишити у власності відповідача. Відповідач [PERSON] звернувся із зустрічною позовною заявою, просив визнати за ним право власності на 1/2 частку транспортного засобу. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, надали заяву, якою позов підтримали та просили його задовольнити за їх відсутністю, також не заперечували проти задоволення зустрічного позову. Відповідач та його представник в судові засідання не з`явилися. Представник відповідача надав заяву, якою зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити за їх відсутністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов та зустрічний позов належить задовольнити зважаючи на такі обставини. Як встановлено судом, 12 грудня 2008 року між позивачам та відповідачем було зареєстровано шлюб, Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за № 439. В період шлюбу було придбано квартиру [ADDRESS] , однокімнатна, загальною площею 57, 1 кв.м., у тому числі житловою 10,5 кв.м., що придбана на ім`я [PERSON] згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.02.2015 року, індексний номер: 34279603, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.02.2015 року, номер запису про право власності: 8889198, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.02.2015 року, індексний номер: 342801964; та згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 14.11.2018 року - транспортний засіб TOYOTA RAV 4. УніверсалВ, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] ,VIN [NUMBER] , 2006 р.в. на ім`я [PERSON] . Станом на час розгляду справи шлюб між сторонами не розірвано. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із здійсненням права на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому регулюються\~Главою 8 СК України. У\~статті 60 СК України\~закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і\~стаття 368 ЦК України. Статтею 69 ч. 1 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною першою\~статті 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Враховуючи викладені обставини та визнання відповідачем позову, яке прийняте судом, суд задовольняє позовні вимоги позивача про поділ спільного майна подружжя. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що однокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 57, 1 кв.м., що придбана на ім`я відповідача за первісним позовом та транспортний засіб TOYOTA RAV 4. УніверсалВ, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , 2006 р.в., придбаний на ім`я позивача за первісним позовом, є об`єктами права спільної сумісної власності, набуті за час шлюбу сторін, а тому підлягають поділу в рівних частках. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує на підставі\~ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6267 грн. 25 коп., відповідно до квитанції № 0.0.1710724823.1 від 19.05.2020 року. Крім того, позивачем сплачено судові витрати на виконання оцінки транспортного засобу у розмірі 700,00грн, відповідно до квитанції № 195 від 15.05.2020 року та оцінки квартири у розмірі 1000,00грн відповідно до квитанції № 196 від 15.05.2020 року Відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 1340 грн. 00 коп. відповідно до квитанції № 0.0.1819513974.1 від 31.08.2020 року. Враховуючи те, що представник відповідача повністю визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 6267 грн. 25 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду, відповідно до положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, а також судові витрати за виконання звітів про оцінку майна 1700,00 грн. Одночасно, оскільки позивач визнав зустрічні вимоги відповідача, необхідно стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір у розмірі 1340 грн. 00 коп.

Outcome: approved