Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» в особі його Одеської обласної філії про : визнання неправомірними дій щодо збільшення процентної ставки спочатку до 20,5 % річних, а згодом до 25 % річних за укладеним між ними договором про надання споживчого кредиту № 11185762000 від 19 липня 2007 року; зобов'язання здійснити перерахунок заборгованості за процентами за користування кредитними коштами та пенею за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами за вказаним кредитним договором, починаючи з 18 квітня 2010 року; та визнання недійсним пункту 10.2. цього договору щодо зміни банком розміру процентної ставки в сторону збільшення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що, по-перше, відповідач, не повідомивши її та не отримавши її згоду, в односторонньому порядку змінив процентну ставку за договором про надання споживчого кредиту № 11185762000 від 19.07.2007 р. в сторону збільшення з 12,5 % річних до 20,5 % річних, а згодом до 25 % річних, що є порушенням п. 10.2 цього договору; по-друге, передбачена п.10.2. цього договору умова щодо права банку змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення є несправедливою, оскільки всупереч принципу добросовісності її наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків договірних прав та обов'язків на її шкоду як споживача. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2017 року до участі у даній справі залучено [PERSON] у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с. 87). В судовому засіданні представник позивача - адвокат Скорохватов О.М. та представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача, а представник ПАТ «УкрСиббанк» - Рулєвський М.Ю. не визнав позов. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін та представника третьої особи, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що згідно договору про надання споживчого кредиту № 11185762000 від 19.07.2007 р. Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», надав [PERSON] кредит в іноземній валюті у розмірі 75000,00 дол. США на строк користування з 19.07.2007 р. по 19.07.2028 р., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 12,5 % річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 19.07.2028 р. Як вбачається з наданої суду виписки банку заборгованості по кредитному договору № 11185762000 від 19.07.2007 р., банк змінив процентну ставку за цим договором в сторону збільшення до 20,5 % річних з 30.05.2010 р., та до 25 % річних з 19.08.2010 р. Відповідно до п. 1.3.1. цього договору, по закінченню 30-ти календарних днів, рахуючи з дати з дати видачі кредиту та кожного наступного місця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п 10.2. цього договору. Пункт 10.2. цього договору передбачає, що відповідно до вимог ст. 651 ЦК України сторони погодили, що протягом дії цього договору банк відповідно до умов п. 1.3.1. договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі, зокрема, порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання умов цього договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором). При цьому, у разі збільшення банком розміру процентної ставки за договором, банк не пізніше ніж за 14-ть календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника, що вказана у розділі 13 цього договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив банку при зміні адреси, та такий новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього договору. Сторони погодили, що факт неподання позичальником на зазначену у договорі адресу банку у строк не пізніше ніж за 7-м календарних днів до дати початку дії нової процентної ставки письмового повідомлення (відповіді) позичальника про його незгоду із такою новою ставкою, вважається згодою позичальника на встановлення банком такого нового розміру процентної ставки з дати, що зазначена у повідомленні банку. Про збільшення процентної ставки банк протягом 7-ми календарних днів з дати її збільшення письмово повідомляє позичальника, шляхом направлення останньому поштою відповідного повідомлення банку за адресою позичальника, що вказана у розділі 13 цього договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив банку при зміні адреси. В такому повідомленні банком зазначається новий розмір процентної ставки та дата з якої розпочато застосування цього нового розміру ставки. Відповідно до ч. 1 ст. 628 та ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов'язковим до виконання сторонами. Таким чином, належним повідомленням банком позичальника щодо підвищення процентної ставки за кредитом є спосіб, визначений сторонами у п. 10.2. кредитного договору № 11185762000 від 19.07.2007 р. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборону або інших вимог, що звичайно ставляться. Проте банк не повідомив позичальника [PERSON] шляхом направлення за її адресою поштою відповідного рекомендованого листа про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та початку дії такої ставки, за 14-ть календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення спочатку до 20,5 % річним, а згодом до 25 % річних. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про те, що позивач сплачувала проценти за кредитом за підвищеними процентними ставками. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що у даному випадку зміни банком процентної ставки в сторону збільшення за кредитним договором № 11185762000 від 19.07.2007 р. відбулись з порушенням умов п. 10.2. цього договору, яким врегульовано умови та порядок зміни процентної ставки в сторону збільшення, отже такі дії банку є неправомірними. Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині визнання недійсним п. 10.2. цього кредитного договору щодо права банку на зміну процентної ставки в сторону збільшення, суд виходить з того, що цей договір був укладений до 10 січня 2009 року і в ньому сторони досягли домовленості про те, що, за умови настання певних обставин, банк має право змінити процентну ставку в сторону її збільшення у спосіб, встановлений умовами цього договору. Водночас суд враховує, що, по-перше, пункт 10.13. кредитного договору № 11185762000 від 19.07.2007 р. встановлює, що підписанням даного договору позичальником свідчить про те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливим по відношенню до нього, отже при укладені цього договору позивачу були відомі всі умови цього договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили її прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах; і по-друге, між сторонами виникли договірні відносини, які перш за все регулюються нормами ЦК України, а не Законом України «Про захист прав споживачів». Таким чином, позовні вимоги позивача в частині визнання недійсним п. 10.2. кредитного договору № 11185762000 від 19.07.2007 р. не підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial