Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Воскресинцівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок № 29 та господарські будівлі, що знаходяться по вул. Зеленій в с. Воскресинці Рогатинського району Івано-Франківської області, а саме: житловий будинок загальною площею 32,8 кв. м, в т. ч. житловою площею 18,0 кв. м, літню кухню площею 23,7 кв. м, гараж площею 11,3 кв. м, літню кухню площею 34,3 кв. м, стайню-стодолу площею 45,9 кв. м, в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 16 листопада 2007 року померла її мама, [PERSON], заповіту вона не залишила. Позивач як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину, оскільки на день її відкриття проживала разом із спадкодавцем. Інших спадкоємців немає. Після звернення до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову у вчиненні цієї нотаріальної дії через те, що право власності спадкодавця на житловий будинок та господарські будівлі не було зареєстровано. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник Воскресинцівської сільської ради в судове засідання не з`явився також. Воскресинцівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 056837 [PERSON] померла 16 листопада 2007 року. Відповідно до копій свідоцтв про народження та про укладення шлюбу [PERSON] є дочкою [PERSON] і після реєстрації шлюбу обрала прізвище [PERSON]. Згідно з довідкою № 401 від 12.12.2016, виданою виконавчим комітетом Воскресинцівської сільської ради, станом на 01 липня 1990 року в господарстві за адресою: вул. Зелена, 29, с. Воскресинці, проживала [PERSON] одна. Зазначене домоволодіння належало до суспільної групи „колгоспні двори. Заповіт від імені [PERSON] в Воскресинцівській сільській раді не зареєстрований і не посвідчувався. Останнім постійним місцем проживання [PERSON] було с. Воскресинці, вул. Зелена, буд. 29, Рогатинського району Івано-Франківської області. Як вбачається з довідки № 370 від 02.12.2016, виданої виконавчим комітетом Воскресинцівської сільської ради, на день смерті [PERSON] з нею в одному будинку проживали [PERSON] (дочка) та [PERSON] (зять). Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, де вказано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, спадщину [PERSON] прийняла [PERSON]. Згідно з копіями технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 29 по вул. Зелена у с. Воскресинці Рогатинського району Івано-Франківської області від та довідки № 519, виданих ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 21 листопада 2016 року, до його складу входять: житловий будинок (літ. А) загальною площею 32,8 кв. м, в т. ч. житловою площею 18.0 кв. м, літня кухня (літ. Б) площею 23,7 кв. м, гараж (літ. В) площею 11,3 кв. м, літня кухня (літ. Г) площею 34,3 кв. м, стайня-стодола (літ. Д) площею 45,9 кв. м. Реєстрація права власності на це домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Постановою приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу від 02.12.2016 № 989/02-63 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з неподанням нею документів, що підтверджують право власності [PERSON] на зазначене домоволодіння. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Це означає, що [PERSON] належали на праві власності спірні житловий будинок та господарські будівлі. Як зазначено в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що [PERSON] набула право власності на спірні житловий будинок та господарські будівлі як спадкоємець [PERSON], однак не може отримати документа, який засвідчує її право власності на це майно, це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved