Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договором банківського вкладу (депозитного договору), обґрунтувала свої вимоги тим, що 27.11.2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 145 Слобожанського регіонального департаменту, що діє на підставі довіреності, був укладений Договір-заява №300131/138534/1-14 банківського строкового вкладу (депозит) «Класік», відповідно до умов якого вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок №2630.1.308716.002 у сумі 45000,00 грн. на строк з 27.11.2014 року по 27.12.2014 року, у порядку та на умовах, визначених у вказаному договорі-заяві та в основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків ПАТ «БАНК «Фінанси та Кредит». Відповідно до п. 2 договору за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 21,50 % річних. Нарахування процентів здійснюється банком у порядку, визначеному п.4.1.3 Основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у банку №2630.1.308716.002. Згідно п. 3 Договору виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, у порядку та на умовах, викладених у п.п.4.2,4.3.1 Основних умов, одночасно з поверненням суми вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви(або будь-якого з строків, на які було продовжено розміщення вкладу), у порядку та на умовах, викладених п.5.3 Основних умов. При цьому, Банк здійснює перерахунок нарахованих процентів за фактичний термін розміщення вкладу за ставкою із розрахунку 1,00% річних відповідно до положень п.5.3 Основних умов. 09.07.2015 року вона звернулась до відповідача із заявою про розірвання Договору-заяви та повернення коштів Вкладу і процентів, нарахованих на Вклад, але ні кошти Вкладу, ні процентів, нарахованих на Вклад не отримувала. Як заявив відповідач, Банк не може повернути позивачу, як внесені кошти в розмірі 45000,00 грн., так і суму нарахованих на ці кошти процентів, тому що у Банка не має грошей. Просить стягнути з ПАТ Банк «Фінанси та кредит» на її користь суму банківського вкладу в розмірі 45000,00 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника відповідача, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, надав суду заперечення, з яких вбачається що 17.09.2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно п.п.1, 2, 3 ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється: - задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; - примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); - нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежного виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку. Між сторонами у даній справі склалися зобовязальні правовідносини на підставі Договору про банківський строковий вклад (депозит), який носить майново-грошовий характер, а отже позивач виступає вкладником за майновою вимогою з розпорядженням належними йому коштами, а відповідач є боржником у спірних правовідносинах, і вказані вимоги підпадають під обмеження, встановлені положеннями п.1, 2 ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, діючим законодавством України заборонено задоволення вимог вкладників у зазначеній у позовній заяві спосіб. Натомість, положеннями ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено окремий порядок заявлення кредиторами власних вимог до банку, в який було введено тимчасову адміністрацію. Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Повідомлень про причини неявки не надходило. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.11.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 145 Слобожанського регіонального департаменту, що діє на підставі довіреності, був укладений Договір-заява №300131/138534/1-14 банківського строкового вкладу (депозит) «Класік», відповідно до умов якого вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок №2630.1.308716.002 у сумі 45000,00 грн. на строк з 27.11.2014 року по 27.12.2014 року, у порядку та на умовах, визначених у вказаному договорі-заяві та в основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків ПАТ «БАНК «Фінанси та Кредит» (а.с.5). Відповідно до п. 2 договору за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 21,50 % річних. Нарахування процентів здійснюється банком у порядку, визначеному п.4.1.3 Основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у банку №2630.1.308716.002. Згідно п. 3 Договору виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, у порядку та на умовах, викладених у п.п.4.2,4.3.1 Основних умов, одночасно з поверненням суми вкладу протягом строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви(або будь-якого з строків, на які було продовжено розміщення вкладу), у порядку та на умовах, викладених п.5.3 Основних умов. При цьому, Банк здійснює перерахунок нарахованих процентів за фактичний термін розміщення вкладу за ставкою із розрахунку 1,00% річних відповідно до положень п.5.3 Основних умов (а.с.5). З копії платіжного доручення від 27.11.2014 року вбачається, що [PERSON] внесла грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок №2630.1.308716.002 ПАТ «БАНК «Фінанси та Кредит» у сумі 45000,00 грн. (а.с.4). 09.07.2015 року [PERSON] звернулась до ПАТ «БАНК «Фінанси та Кредит» із заявою про розірвання Договору-заяви та повернення коштів Вкладу і процентів, нарахованих на Вклад (а.с.3), але ні кошти Вкладу, ні процентів, нарахованих на Вклад не отримала. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За\~\~ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч .ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.\~\~ Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За положенням\~\~ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проте, постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 запроваджено в\~\~\~\~ ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»\~\~ тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 18 вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку,\~\~розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з ринку\~\~шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці\~\~із призначенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. При цьому п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У зв'язку із застосуванням спеціальних механізмів врегулювання правовідносин та прав позивача із банком, щодо подальшої діяльності якого прийнято рішення про виведення його з ринку, застосуванню підлягає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Інші правові норми, зокрема положення ЦК України про зобов'язання, можуть бути застосовані, якщо вони не суперечать цьому Закону. \~\~ Отже, після запровадження у банку тимчасової адміністрації, задоволення вимог кредиторів відбувається в особливому, передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку, з дотриманням принципу черговості.\~\~\~\~ Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed