Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи [PERSON] , [INFO] , померлим. В обґрунтування заяви зазначила, що 06.12.2016 року її батько [PERSON] , [INFO] , зник зі свого місця проживання і до цього часу не повернувся. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11.04.2018 року його було визнано безвісно відсутнім з 06.12.2016 року. Місце його перебування, а також будь-яка інформація про її батька у заявника відсутня. Оголошення її батька померлим необхідно заявнику для оформлення спадщини на нерухоме майно, яке йому належало. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.02.2020 року відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що вона проживала зі своїм батьком [PERSON] в одному населеному пункті на різних вулицях. 05.12.2016 року [PERSON] прийшов до неї в гості, а 06.12.2016 року поїхав до с. Велика Северинка до сестри. Водій маршрутного таксі потім повідомив, що бачив його, як він вийшов на зупинці. Після цього батька заявника ніхто не бачив. 07.12.2016 року її син написав заяву до поліції про зникнення діда. 26.06.2020 року представник заінтересованої особи подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі. Заслухавши пояснення заявника та свідка [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.07.1965 року Підгайцівським сільЗАГС Кіровоградського району та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 23.08.1986 року Бережинською сільською радою Кіровоградського району, згідно якого вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 5, 6). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11.04.2018 року у справі № 390/324/18 [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Красносілка Олександрівського району Кіровоградської області, визнано безвісно відсутнім з 06.12.2016 року (а.с. 7). Згідно довідки Бережинської сілської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 27.01.2020 року № 173 [PERSON] зник у 2016 році із с. Бережинка та до цього часу не повернувся (а.с. 8). Як вбачається з листа ГУНП в Кіровоградській області від 22.06.2020 року № 7-аз/03/19-20 [PERSON] , [INFO] , Кіровоградським районним відділенням поліції Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області 16.12.2016 року був оголошений у державний розшук як безвісно відсутня особа за заявою [PERSON] (а.с. 52). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є дочкою [PERSON] , який зник 06.12.2016 року. В той час їй зателефонувала її тітка, яка повідомила їй, що її батько не прийшов до неї, на дзвінки він не відповідав. В подальшому вони подали заяву до поліції, однак на даний час результатів немає. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. При цьому заявник повинен мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Так, заявник у своїй заяві зазначила, що оголошення [PERSON] померлим необхідно для реалізації права власності на належне йому нерухоме майно в порядку спадкування. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON] відсутній в місці свого постійного проживання, а також протягом більш ніж трьох років відсутні відомості про його місце перебування, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою йому необхідно оголосити особу померлою, суд дійшов висновку про наявність підстав для оголошення [PERSON] , померлим. Оскільки конкретний день вірогідної смерті [PERSON] встановити неможливо, відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved