Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 4100,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що з 02 червня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 24.11.2017 року було розірвано. За час шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. На її утримання відповідно до судового наказу Зачепилівського районного суду Харківської області від 07.12.2017 року відповідач сплачує аліменти. В теперішній час донька потребує стоматологічного лікування, за яке за період часу з лютого по березень 2021 року нею сплачено 8200,00 грн. В зв`язку з спеціальним медичним оглядом та лікуванням доньки, позивачка зазнала додаткових витрат за стоматологічне лікування, а саме: згідно фіскальних чеків від 12.02.2021 року на суму 650 грн., та від 16.03.2021 року на суму 7550, 00 грн. Вказані витрати для [PERSON] є значними, оскільки відповідач жодних додаткових коштів для лікування доньки в добровільному порядку не надав. За таких обставин і враховуючи, що батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, позивачка просить стягнути з відповідача Ѕ частину зазначених додаткових витрат, що складає 4100, 00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, та просила їх задовольнити в повному обсязі Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково з підстав, зазначених у відзиві та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] згідно фіскального чека № 2961447 від 12.02.2021 року на суму 650 грн., та частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] згідно Акта № 38 здачі - приймання наданих послуг від 16.03.2021 року на суму 7550, 00 грн., в сумі 1887,50 грн., з урахуванням його матеріального становища, а також судові витрати по справі покласти пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину- доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає разом з матір`ю. Ксерокопією комп`ютерного дослідження зубної щелепи [PERSON] [INFO] від 12.02.2021 року, підтверджується факт його проведення. Згідно акту № 38 здачі - приймання наданих послуг від 16 березня 2021 року вбачається, що замовнику [PERSON] надані стоматологічні послуги на лікування доньки [PERSON] а саме : змінений пластиковий апарат на 1 щелипу з двома гвинтами н/щ, змінений пластиковий апарат в /щ, відбитки для виготовлення апарату, чищення зубів. Підготовка до встановлення апарату. Наданими позивачем чеками підтверджуються вищевказані витрати на обстеження та лікування дитини за період часу з лютого по березень 2021 року в сумі 8,200 00 грн. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами ( наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг: витрати на лікування, на санаторно- курортне лікування виписками з історії хвороби дитини ; рецептами лікарів; висновками медико- соціальної експертної комісії ; довідками медичних закладів та іншими документами, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини ( хвороба, каліцтво) , і свідчить про необхідність додаткових витрат на лікування. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і Закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Аналіз положень ст.185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Звертаючись до суду із вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину, позивач просить стягнути з відповідача половину витрат у сумі 4100, 00 гривень, понесених на лікування дитини, і на підтвердження зазначених вимог надала докази вказані вище. Крім того відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, позивач виходить з викладеного і вважає, що кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат. В своєму відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] вказав що він є інвалідом ІІІ групи , що підтверджується довідкою МСЕК серія 12 ААБ № 746110 від 01.04.2021 року та потребує постійного лікування. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного/ стаціонарного хворого відповідач потребує постійного лікування включаючи санаторно- курортне лікування. Відповідно до судового наказу Зачепилівського районного суду Харківської області від 07.12.2017 року відповідач сплачує щомісячно на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягненнями дітьми повноліття. Згідно вказаного вище судового наказу в 2020 році відповідачем було сплачено 31338, 18 грн., за 10- ть місяців 2021 року - 27883,62 грн., переплата по аліментам станом на 01.10.2021 складала 3573,13 грн., таким чином відповідач не ухиляється від утримання своїх дітей. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за 2021 рік та Довідок ОК - 5/ ОК-7 Пенсійного фонду України відповідача доходи склали : В 2020 році: дохід ФОП 38615 грн., заробітна плата 26374,11 грн., пенсія 26911 грн., всього 91900,11 грн; В 2021 році: заробітна плата 24413,38 грн., пенсія 19600 грн., всього 44013,38 грн. Згідно Декларації позивача [PERSON] за 2020 рік, висвітленої на сайті НАЗК загальний дохід склав 276584 грн., з них : -заробітна плата 241148 грн., -проценти 1895 грн., -приз 230 грн., -аліменти 33311 грн., що втричі перевищує відповідача дохід за 2020 рік. В постанові Верховного Суду України від 12.12.2019 року у справі № 756/4947/17-ц зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості, а також враховуючи матеріальне становище як позивача так і відповідача суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених додаткових витрат на дитину підлягають частковому задоволенні в сумі 2 050, 00 грн. В той час починати стягнення додаткових коштів на дитину слід з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial