Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 12.07.2016 року, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. В теперішній час сторони разом не проживають, син проживає разом з нею. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує допомогу по догляду за дитиною. Відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву в якій просить цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотала про їх задоволення. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 25). Відповідач в судове засідання, повторно, не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ним особисто судових повіток 19.11.2016 року та 31.12.2016 року (а.с. 22, 26). Отже на підставі ст. ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим. Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах без укладення шлюб. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-КИ № 477750 від 01.04.2014 року (а.с. 6). З копії актового запису про народження № 11 від 01.04.2014 року про народження дитини та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], підстава внесення запису про батька заява про визнання батьківства (а.с.11, 9-10). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1084 від 12.07.2016 року (а.с.7). Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною сином [PERSON], [INFO] до досягнення ним 3-х років та отримує допомогу по догляду за дитиною в розмірі 1075 грн. щомісяця, що вбачається з довідки Управління соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації № 1347 від 11.07.2016 року (а.с. 8). На утримання позивача відповідач матеріальної допомоги не надає, про що зазначила позивач в позові, і ці доводи нічим не спростовані. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати допомогу. Відповідач працездатний та може і повинен утримувати позивачку до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку, а тому суд вважає що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову, тобто з 12.07.2016 року. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved