Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачем сім`я розпалася через відсутність порозуміння та різні погляди на життя. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя та ведення господарства між сторонами припинено з липня 2020 року. Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим та на примирення не згодна. Місце проживання дитини вирішиться добровільно. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Також просила суд стягнути з відповідача понесені нею судові витрати в розмірі 840,80 грн. У підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, проте завчасно подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу та просила суд розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.20). Відповідач не з`явився до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.23). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 29.09.2015 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області складено відповідний актовий запис №414 (а.с.6). З копії свідоцтва про народження (а.с.7) вбачається, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої дитини, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду відповідно до квитанції філії Чернігівського облуправління АТ «Ощадбанк» №39 від 06.08.2020 року, а інші 50 % судового збору на підставі ч.1\~ст.141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.104,105,112-113 СК України,

Outcome: approved