Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] . Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок у зв`язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач та її представник адвокат Яременко М.М. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги, просив розгляд справи проводити без їх участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 764 від 3 вересня 2018 року (а.с. 18). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] , як членам колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за життя не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складала, спадщину після її смерті прийняв чоловік [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, 26 квітня 2007 року на його ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 54-56). Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належну їй 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, 14 листопада 2017 року на її ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки, що підтверджується копією спадкової справи № 16/2017 до майна померлого [PERSON] (а.с. 44-48). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належний йому житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належний [PERSON] житловий будинок в зв`язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1080/02-31 від 6 вересня 2018 року (а.с. 22). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 11-13). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved