Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем [PERSON] 21 січня 1982 року у Петранківській сільській раді Рожнятівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5, залишити їй теперішнє прізвище [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з січня 1982 року. Від спільного проживання в них народилося двоє дітей, які на даний час досягли повноліття. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який на протязі тривалого часу зловживає алкогольними напоями на грунті чого вчиняє сварки та сканадали. Крім цього вони є різними за характерами люди, в них різні погляди на життя та сімейні проблеми, у зв'язку з чим між ними часто виникали сварки та різного роду непорозуміння. Це призвело до того, що на даний час вони жодних сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, пояснила що через негативну поведінку відповідача, спільне сімейне життя з ним стало неможливим, оскільки протягом багатьох років він зловживає алкоголем, ображає її, вчиняє сварки та скандали, матеріально сімю не утримує, тому вона змушена їздити на тимчасові заробітки, просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти розірвання шлюбу з позивачкою. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 345457 від 21 січня 1982 року вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 січня 1982 року (а.с.6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують протягом тривалого часу, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, майнового спору між сторонами не має, діти сторін досягли повноліття, а тому суд вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка після розірвання шлюбу просить не змінювати їй прізвище на дошлюбне та залишити їй прізвище [PERSON], суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і підлягає до задоволення.

Outcome: approved