Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] до 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23.12.2008 року рішенням Залізничного районного суду м.Львова з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їх дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 300 гривень щомісячно, з 29 вересня 208 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, шо такий розмір аліментів є нижчий мінімальної межі, яка встановлена законодавством, такий розмір аліментів є недостатнім для повноцінного утримання дитини. Добровільно збільшувати виплати на утримання дочки відповідач не бажає, тому просить ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів на утримання дочки до 2000 грн. щомісячно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснив, що аліменти в розмірі 300 грн., які стягуються за рішенням суду від 23.12.2008 року на користь позивача на утримання дочки [PERSON] не забезпечують потреб дитини. Зазначив, що прожитковий мінімум на дитину такого віку становить 1860 грн., крім того, [PERSON] навчається у випускному класі і існує потреба у коштах на навчання, а його довірителька перебуває у відпустці по догляду за дитиною [INFO] і не має можливості повністю забезпечити потреби дочки. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, при цьому відповідач зазначив, що спілкується з дочкою, вона у нього та його матері проводить канікули. Дійсно за рішенням суду сплачує аліменти на утримання дочки в розмірі 300 грн., разом з тим, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн., оскільки має іншу сім'ю, також має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та непрацездатну матір. Крім цього має незадовільний стан здоров'я, тому офіційно не працевлаштований, має лише тимчасові заробітки в розмірі 2500-3000 грн. в місяць. Окрім аліментів періодично надає дочці кошти та купує деякі речі. Просить позов задовольнити частково, в розмірі 1000 грн. Предствник відповідача підтримав доводи свого довірителя, при ухваленні рішення у справі просив врахувати незадовільний стан здоров'я відповідача, те що він офіційно не працює, має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей та непрацездатну матір. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 23.12.2008 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на уримання [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 300 грн. від його заробітної плати (всіх доходів), починаючи з дня звернення позивача до суду з 29 вересня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Також встановлено, що у відповідача [PERSON] відбулися зміни сімейного стану, він 14.02.2006 року зареєстрував шлюб із [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Крім того, з копій свідоцтв про народження вбачається, що відповідача [PERSON] є батьком трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 36 від 05.01.2018 року, виданої виконкомом Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області [PERSON] з 30.06.2000 року по даний час ніде не був працевлаштований, згідно запису трудової книжки [NUMBER]. А згідно довідки №51 від 10.01.2018 року [PERSON] зареєстрований в с. Трибухівці Бучацького району Тернопільської області і його матір [PERSON], [INFO] являється пенсіонеркою. Окрім цього, суд бере до уваги покликання відповідача на незадовільний стан здоров'я, оскільки такі підтверджені документально, довідкою №43 від 21.12.2017 року виданою Бучацькою ЦКРЛ та виписками з медичної картки хворого та з яких вбачаається, що [PERSON] знаходився на лікуванні з 2011 року по 22.12.2017 року з діагнозом: наслідки перенесеної (2011р.) гострої компресійно-ішемічної невропатії правого мологомілкового нерва з глибоким млявим парезом розгиначів правої ступні з порушенням функції ходи і дані обставини свідчать про погіршення стану здоров'я [PERSON], порівняно з тим, який його стан здоров'я був на час розгляду справи про стягнення аліментів. Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial