Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовною заявою до Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в якій просила: встановити факт прийняття нею спадщини в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] у селі Придністрянське Ямпільського району Вінницької області померла її мати [PERSON] . [INFO] після смерті матері відкрилась спадщина на земельну частку (пай), розміром 1.73 в умовних кадастрових гектарах , що розташована на території Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та належала спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВН №0472180, який на даний час втрачено. Після смерті матері вона фактично вступила в управління та володіння її спадковим майном. На сьогоднішній день лише у судовому порядку можливо встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері, та враховуючи, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН №0472180 який був виданий на ім`я [PERSON] втрачений, що є перешкодою оформити спадщину у нотаріуса, тому вона вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, 13.07.2021 за вхід.№4543 подала до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом рішення за правилами ч.4 ст.200 ЦПК України. Представник відповідача Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№4356 від 05.07.2021, за підписом міського голови, в якій просив суд справу розглянути у відсутність представника. Заперечень щодо позовних вимог [PERSON] не мають. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: клопотання позивача про витребування доказів від 22.06.2021 вхід.№4084 (а.с.10), заява представника відповідача про розгляд справи за його відсутності, визнання позову відповідачем, заява позивача про розгляд справи за її відсутності. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 13 липня 2021 року на 09 годину 00 хвилин (а.с.13-16); витребування доказів від 23.06.2021 (а.с.18-21), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.3) судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Придністрянське Ямпільського району Вінницької області, зареєстрована у [ADDRESS] . Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 19.11.2019 (а.с.4) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у селі Придністрянське Ямпільського району Вінницької області. Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04.12.1953 (а.с.5), копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05.05.2018 (а.с.6) та копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.04.2020 (а.с.7) судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] . Із копії довідки начальника відділу в Ямпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 04.09.2020 №М-201/0-0.41-356/132-20 (а.с.8) судом встановлено, що на ім`я [PERSON] видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0472180. На даний час Сертифікат втрачений, про що свідчить оголошення в газеті «Ямпільські вісті» від 13.03.2020 (а.с.9). Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №65420773 від 02.07.2021 судом встановлено, що будь-яка інформація щодо заведення Спадкової справи до майна померлої [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийняття спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.549, ч.1 ст.529 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, після смерті [PERSON] , спадщину фактично прийняла її донька [PERSON] , так як вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , у порядку спадкування за законом. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна померлої матері [PERSON] . Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлої не претендує на спадщину після її смерті, окрім її доньки [PERSON] , ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки таке право спадкоємця підтверджене наявними в матеріалах справи доказами, і тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved