Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, третя особа [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позов мотивовано тим, що [INFO] [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповіла [PERSON] належний їй будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . [INFO] в с. Чемерпіль, Гайворонського району Кіровоградської області, [PERSON] померла. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, що їй належало, а саме на житловий будинок та на сертифікат на право на земельну частку (пай). Оскільки позивач була похилого віку, їй важко було проживати самостійно, тому позивач та [PERSON] стали проживати разом, як родичі не кровного споріднення за адресою [ADDRESS] . Позивач останні майже два роки проживала разом з померлою [PERSON] і до моменту смерті останньої, тобто до [INFO] . Позивач не могла обходитись без сторонньої допомоги в таких речах як: приготувати їжу, принести відро води, принести дрова, сходити в магазин, оскільки її діти знаходились далеко і не могли допомагати, допомогу та утримання надавала померла [PERSON] . Крім того, з 1993 року позивач стала пенсіонеркою, тобто непрацездатною особою. Позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, оскільки вона з допомогою сина [PERSON] здійснювала поховання спадкодавця, доглядала за будинком, заволоділа документами, забрала речі побутового вжитку і до цього часу проживає в будинку померлої. Спадковий житловий будинок [PERSON] успадкував. Позивач бажає успадкувати право на земельну частку (пай) розміром 2,5 умовних кадастрових гектара із земель КСП «Колос». 12.04.2019 року позивач з метою оформлення права на земельну частку (пай) звернулася в нотаріальну контору, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутністю родинних стосунків зі спадкодавцем. Для прийняття спадщини за законом як спадкоємцеві утриманцеві, після смерті [PERSON] , позивачу необхідно надати нотаріусу докази факту утримання та факту вступу в управління та володіння спадковим майном, в зв`язку з цим виникла необхідність звернення до суду. Іншим шляхом дані факти встановити не можливо, тому позивач змушена звернутися до суду. Встановлення фактів тягне для останньої юридичні наслідки, а саме виникнення права спадкування за законом. Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримали повністю, просять його задовольнити. Представник відповідача Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву в якій зазначив, що просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Заперечень щодо задоволення позовної заяви не має. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] кожний окремо суду пояснили, що їм достовірно відомо, що позивач була утриманкою [PERSON] , останні два роки перед відкриттям спадщини та після смерті останньої вступила в управління та володіння майном покійної [PERSON] . Вислухавши пояснення позивача та її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 251 до майна померлої [INFO] [PERSON] , суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] в с. Чемерпіль, Гайворонського району Кіровоградської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Як убачається із пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] та копії довідки виданої виконкомом Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 03.04.2018 №250 (а.с. 14), [PERSON] дійсно проживала зі спадкодавцем [PERSON] до моменту смерті останньої. Крім того, судом встановлено, що з 27.06.1993 року позивач стала пенсіонеркою, тобто непрацездатною особою, що підтверджується копією посвідчення № [NUMBER] виданого 21.09.1993 року (а.с. 15). За правилами ст. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. У п. 8. постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995, зазначено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного Кодексу України (ЦК) ( 1540-06 ) не менше одного року. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що обставини наведені у заяві щодо перебування заявника, яка була непрацездатною, на утримані спадкодавця не менше одного року підтверджені належними та допустимими доказами. Встановлення даного факту тягне для [PERSON] юридичні наслідки, а саме виникнення права спадкування за законом. Іншого порядку встановлення, даного факту, як поміж судового, діючим законодавством не передбачено, отож заява в цій частині підлягає задоволенню. Судом встановлено, що до відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до статей 524, 529 ЦК (в редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. В силу ст. 531 ЦК України 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до ст. 549 ЦК (1963 року) дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно положення п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що обставини наведені у заяві щодо вступу позивача в управління спадковим майном, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджені належними та допустимими доказами, а саме копією довідки виданою виконкомом Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 03.04.2018 №250 (а.с. 14) та показами свідків [PERSON] , [PERSON] . Встановлення даного факту тягне для [PERSON] юридичні наслідки, а саме виникнення права спадкування за законом. Іншого порядку встановлення, даного факту, як поміж судового, діючим законодавством не передбачено, отож заява в цій частині підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 12.01.1995 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповіла [PERSON] належний їй будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується копією заповіту (а.с. 11) та оглянутою в судовому засіданні спадковою справою № 251 до майна померлої [INFO] [PERSON] . [INFO] в с. Чемерпіль, Гайворонського району Кіровоградської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, що їй належало, а саме на житловий будинок та на сертифікат на право на земельну частку (пай). Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] Спадковий житловий будинок [PERSON] успадкував, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.10.1998 року (а.с. 12) та оглянутою в судовому засіданні спадковою справою № 251 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Факт належності померлій [PERSON] земельної частки (паю) площею 2,5 умовних кадастрових гектара із земель КСП «Колос», що знаходиться на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області підтверджується копією довідки виданою відділом Держгеокадастру у Гайворонському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 02.10.2015 року № 77/2-15 (а.с. 16), копіями довідок виданих виконкомом Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 10.04.2018 року № 307 (а.с. 17) та від 23.09.2015 року № 630 (а.с. 18) та копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] зареєстрованого 03.02.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 565 (а.с. 19). Постановою № 110/02-31 від 12.04.2019 року державний нотаріус Гайворонської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутністю родинних стосунків зі спадкодавцем (а.с. 13). Ця постанова є обґрунтованою, тому відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», позивач може звернутися до суду з вимогами про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження. Інших спадкоємців, які матимуть право на обов`язкову частку у спадщині судом не встановлено та до нотаріальної контори не звертались. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), розміром 2,5 умовних кадастрових гектара із земель КСП «Колос», що знаходиться на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved