Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом та просила визнати за нею право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів, використаних при будівництві будинку [ADDRESS] , загальною вартістю 27 766 грн. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після смерті батька залишилася спадщина, яка складається із недобудованого будинку [ADDRESS] . Рішенням Черняхівської селищної ради народних депутатів від 21.05.1993 року спадкодавцю за вказаною адресою було надано земельну ділянку під будівництво житлового будинку, та відповідно розпочато будівництво. Вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак оформити право власності на спадкове майно не має можливості, оскільки будинок не добудовано. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, заявлений позов визнали, не заперечували проти його задоволення. В зв`язку з визнанням позову відповідачами, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при підготовчому розгляді справи згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в смт. Черняхів помер батько [PERSON] - [PERSON] (а.с.9) . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов об`єкт незавершеного будівництва [ADDRESS] , що стверджується рішенням Черняхівської селищної ради народних депутатів від 21.05.1993 року про надання земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] під будівництво житлового будинку, та будівельним паспортом. Позивач [PERSON] прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Однак оформити спадщину не має можливості з підстав, що спадкове майно, а саме об`єкт незавершеного будівництва не зареєстровано за спадкодавцем. Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами позову суд не вбачає. В зв`язку з цим, судом у відповідності із ст.82 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. В п.4 Перехідних положень ЦК України зазначено, що положення ЦК України (ред. 2004 р.) застосовуються до цивільних правовідносин, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до абз.2,3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкодавців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, а тому до даних спірних правовідносин слід застосувати законодавство, яке діяло на момент їх виникнення, а саме норми ЦК України(ред. 1963 р.). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що будівництво, яке розпочате спадкодавцем не є самочинним та увійшло до складу спадщини [PERSON] (ст.548 ЦК України (ред. 1963 року). Згідно із ч.2. ст. 548 ЦК України (ред. 1963 року), незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до п.8 Постанови ПВС № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Згідно Інформаційного листа ВССУ № 24-150/0/4-13 28.01.2013 року, виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК України, частини першої статті 182 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК). За таких обставин, враховуючи, що об`єкт незавершеного будівництва не є самочинно збудованим, зведений на спеціально відведеній для цієї мети земельній ділянці, нотаріус відмовив спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, слід визнати за позивачем [PERSON] право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів, використаних при будівництві будинку [ADDRESS] , загальною вартістю 27 766 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved