Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та прохає стягнути на її користь аліменти на утримання чотирьох малолітніх дітей: сина [PERSON], який народився [INFO], сина [PERSON], який народився [INFO], доньки [PERSON], яка народилася [INFO], та сина [PERSON], який народився [INFO], в розмірі 50 % від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та у них народилося четверо дітей. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, тому вона змушена звернутися до суду для вирішення питання про стягнення з нього аліментів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохає суд стягнути на її користь з відповідача на утримання чотирьох малолітніх дітей - [PERSON], 2004 року народження, [PERSON], 2007 року народження, [PERSON], 2009 року народження, та [PERSON], 2014 року народження, аліменти в розмірі 1/2 частини щомісячного заробітку (доходу) відповідача, так як після розірвання шлюбу між нею та відповідачем, діти залишилися проживати разом з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач надає допомогу на утримання дітей нерегулярно та в розмірі, який він вважає за потрібне, а тому вона прохає стягнути аліменти за рішенням суду. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що він згоден сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання чотирьох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини свого щомісячного заробітку, так як він спілкується з дітьми та йому потрібно придбати подарунки для дітей, коли він їх відвідує, витрачати кошти на дозвілля дітей. У разі, якщо він половину свого заробітку буде віддавати позивачеві як аліменти, то у нього залишиться мало коштів, які він зможе витрачати на дітей, оскільки він працює налагоджувальником у ТОВ «Мотордеталь - Конотоп» і його місячний заробіток складає близько 4 000 грн. Крім того, прохає врахувати, що коли він та [PERSON] стали проживати окремо, то він залишив все, набуте ними у період шлюбу майно, дітям. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 29 серпня 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2016 року був розірваний (а.с. 6). [INFO] у сторін народився син [PERSON], [INFO] - син [PERSON], [INFO] - донька [PERSON], [INFO] - син [PERSON]. В свідоцтвах про народження дітей позивач зазначена матір»ю, а відповідач - батьком (а.с. 2-5). Сторони з вересня 2015 року проживають окремо і не ведуть спільне господарство (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що малолітні діти проживають разом з [PERSON] та перебувають на її утриманні. Вказані факти сторони не заперечують. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися визначається судом. Відповідач є працездатною особою, працює на постійній основі налагоджувальником у ТОВ «Мотордеталь - Конотоп», інших утриманців та дітей, на утримання яких він би сплачував аліменти за рішенням суду, не має. За поясненнями сторін в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з 2011 року перебуває на обліку у лікаря-кардіолога КЗ «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка М. Давидова» з діагнозом «Гіпертонічна хвороба ІІ ступеня», але постійного лікування не потребує, інвалідності не має. Відповідачем не надано доказів щодо існування будь-яких об»єктивних перешкод для обмеження його права на достойний заробіток, який би дозволяв йому задовольнити свої матеріальні потреби та гідно утримувати малолітніх дітей, а також доказів того, що він передав дітям право власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо) з тим, щоб не сплачувати аліменти на їх утримання. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. За таких обставин, суд приходить висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], який народився [INFO], сина [PERSON], який народився [INFO], доньки [PERSON], яка народилася [INFO], та сина [PERSON], який народився [INFO], слід стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини його щомісячного заробітку (доходу) до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Позивач звернулася з позовом до суду 19 жовтня 2016 року (а.с. 1) За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей, починаючи з 19 жовтня 2016 року. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача у прибуток держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп.

Outcome: approved