Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб, укладений між ними 14.02.2010 року та зареєстрований Виконавчим комітетом Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 01, стягнути аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі по 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 768,40 грн. Адвокат Олійник Р.В., який діє в інтересах позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати у його відсутність. В судове засідання відповідач не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 14.02.2010 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка №210 від 10.04.2019 року, яка видана виконавчим комітетом Краснокосянської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Подружні відносини не збереглись. Зв`язок сторони не підтримують. Надання строку на примирення не дасть позитивних результатів, оскільки між сторонами вже тривалий час відсутні будь-які відносини. Як вказує позивачка, відповідач їй та дітям не допомагає, однак має заробіток та може сплачувати аліменти. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК (п.3). З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначено у твердій грошовій сумі. Суд не погоджується з твердженнями позивачки щодо можливості сплати відповідачем коштів на утримання дітей у розмірі по 2000 грн. кожну дитину щоміячно, оскільки ці доводи не знайшли свого підтвердження і вона не довела цього належними та допустимими доказами згідно з вимогами процесуального закону. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15.04.2019 року до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] та до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Позивачка у справах про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. в дохід держави.

Outcome: partial