Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, обґрунтувавши свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має сина - [PERSON], [INFO]. У 2011 році шлюб між сторонами було розірвано. Вказує, що з часу народження дитина мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. У свою чергу відповідач добровільно усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не спілкується із дитиною та не цікавиться її розвитком, станом здоров'я, не надає будь-якої допомоги на утримання дитини у грошовому або натуральному вигляді. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 16 березня 2010 року у справі № 2-1093 з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання сина. Заборгованість по аліментам станом на 01 жовтня 2018 року становить 51309,77 грн. На підставі ухвали Слов'янського міськрайонного суду від 28 квітня 2016 року відповідач як боржник зі сплати аліментів перебуває у розшуку. Зазначає, що забезпечила сину гідні умови проживання та гармонічну атмосферу оточення. Між нею та дитиною склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному розвитку та вихованню, повноцінному сприйняттю життя та оточення. Дитина знаходиться на обліку в КЗ «ЦПМСД м. Слов'янська», дитині своєчасно проводяться амбулаторні огляди, стан здоров'я дитини задовільний. Супровід дитини при відвідуванні медичних закладів здійснює виключно вона. Дитина навчається у Слов'янській ЗОШ І-ІІІ ст. № 1. Усі витрати по навчальному процесу несе вона особисто без жодної фізичної чи матеріальної допомоги відповідача. Отже, вона створила належні житлово-побутові умови для дитини, вихованням та утриманням займається без будь-якої мінімальної участі відповідача. Перепон відповідачу у спілкуванні із дитиною вона не створює та не створювала. Відповідач у розмовах із нею неодноразово зазначав, що дитина йому не потрібна, він не заперечує проти того, щоб його позбавили батьківських прав. Враховуючи викладене, просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до його сина - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, позов просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи належним чином, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. Відповідно до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у загальному провадженні, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Третя особа, Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради, надав заяву про розгляд справи без участі свого представника, при ухваленні рішення просив врахувати висновок органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його сина, [PERSON], [INFO] Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], за участю третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог: Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області 09 грудня 2009 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2011 року шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було розірвано. Визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], із матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до Довідки про місце проживання виданої Виконавчим комітетом Слов'янської міської ради від 22 жовтня 2018 року, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], 1974 року народження, [PERSON], 2009 року народження (а.с.11). Керівником комітету мікрорайону «Черевківка» - Чайка Г.В., 17 серпня 2018 року було складено Акт № 501 про фактичне місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], яким встановлено, що останній фактично проживає однією родиною з матір'ю - [PERSON], [INFO], без участі батька - [PERSON] (а.с.12). Згідно з довідкою КП Слов'янської міської ради від 21.09.2018 року за №01-27/120 дитина [PERSON] відвідує сімейного лікаря у супроводі матері, [PERSON], батько дитини, [PERSON], участі у відвідуванні лікаря не приймає (а.с.13). Відповідно до Довідки № 68, виданої Слов'янською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 4 Слов'янської міської ради від 29 травня 2017 року, [PERSON], 2009 року народження, учень 1-в класу, з 01 вересня 2016 року навчається у відповідній школі. Увесь час дитину супроводжує мати - [PERSON], яка відвідує батьківські збори, займається вихованням, підтримує його матеріально. Присутність батька в школі не відзначалась (а.с.17). Відповідно до Довідки № 148, виданої Слов'янською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 1 Відділу освіти Слов'янської міської ради від 10 листопада 2017 року, [PERSON], 2009 року народження, учень 2-в класу, з 01 вересня 2017 року навчається у відповідній школі. Увесь час дитину супроводжує мати - [PERSON], яка відвідує батьківські збори, займається вихованням, підтримує його матеріально. Присутність батька в школі не відзначалась. Цей факт підтверджує класний керівник 2-в класу - [PERSON] (а.с.18). Відповідно до Довідки № 23, виданої директором Комунального початкового спеціалізованого навчального закладу «Школа мистецтв м. Слов'янська» - Кулешовим О.В. від 17 вересня 2018 року, [PERSON], 2009 року народження дійсно є учнем 2 класу з фаху «саксофон» відповідної школи (а.с.14). Директором навчально-виховного закладу середньої загальноосвітньої школи № 1 - Вербицькою Н.М. складено Психолого-педагогічну характеристику учня 3-В класу Слов'янської ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 Словянської міської ради Донецької області [PERSON] про те, що [PERSON], 2009 року народження, навчається у школі з другого класу. Навчальний матеріал засвоює на достатньому рівні. Здатен працювати самостійно. Відповідальний, організований; не завжди виявляє старанність у навчанні. Виявляє цікавість до музики. Не завжди поводить себе спокійно, іноді не дотримується правил поведінки у класі. Має постійних друзів. Дитину приводить до школи та забирає зі школи мати, [PERSON], остання відвідує батьківські збори, підтримує дитину матеріально, займається фізичним та духовним розвитком дитини, його підготовкою до самостійного життя, систематично цікавиться навчальними досягненнями свого сина. Батько, [PERSON], школу не відвідує, навчанням та вихованням дитини не цікавиться, матеріально не підтримує (а.с.16). Директором Комунального початкового спеціалізованого навчального закладу «Школа мистецтв м. Слов'янська» - Кулешовим О.В. складено Психолого-педагогічну характеристику учня 2 класу школи мистецтв м. Словянська [PERSON] про те, що останній навчається в школі мистецтв другий рік, навчальний матеріал засвоює добре, відповідальний, організований учень. Дитину приводить до школи та забирає зі школи мати [PERSON], вона відвідує батьківські збори, підтримує дитину матеріально, систематично цікавиться навчальними досягненнями свого сина, [PERSON] Батько дитини, [PERSON], школу не відвідує, навчанням та вихованням дитини не цікавиться (а.с.15). Відповідно до Ухвали Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 квітня 2016 року [PERSON], [INFO], який останнім часом проживав за адресою: [ADDRESS], було оголошено у розшук за Поданням державного виконавця державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції через невиконання ним Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно з Довідкою Відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за вих. № АСВП-46453372 від 01 жовтня 2018 року, заборгованість по аліментам за виконавчим листом № 2-1093 від 16 березня 2010 року, який виданий згідно з Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], станом на 01 жовтня 2018 року становить 51309,77 гривень (а.с.10). Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як передбачає ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач по справі - батько [PERSON] - [PERSON], проживає окремо від дитини, матеріальну допомогу не надає, участі у вихованні не приймає. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ч. 1 ст. 12 Конвенції ООН від 20 листопада1989 року «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Судом встановлено, що [PERSON] виповнилось повних 9 років, з урахуванням думки сторін, суд прийшов до висновку про допит малолітньої дитини, оскільки в силу вимог СК, дитина має право висловити свою думку стосовно даного спору. В силу ст. 232 ЦПК України була опитана малолітня дитина, [PERSON], за участю його матері - позивача по справі [PERSON], і представника Служби у справах дітей Слов'янської міської ради - психолога Костіної О.В, та суду повідомив, що йому відомо, яка справа розглядається. На теперішній час він проживає з мамою, батька бачив останній раз, коли ще ходив в дитячий садочок, батько йому не телефонує, не допомагає. Заслухавши думку малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що між дитиною та її мамою склались доброзичливі відносини. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки і піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно з висновком органу опіки та піклування Слов'янської міської ради від 14.12.2018 року за №29/03-2597 позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина, [PERSON], є доцільним (а.с.42). Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дитини, не утримує її, суд доходить до висновку, що це свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківський прав. Таким чином, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина, [PERSON], [INFO] На підставі вище викладеного та

Outcome: approved