Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ямпільського районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в якій просила змінити спосіб стягнення аліментів визначений за рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 березня 2012 року у справі №231/666/2012 року, а саме - стягувати із [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 у частці від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист за рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 15 березня 2012 року у цивільній справі №231/666/2012 за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів - відкликати. Свої вимоги мотивувала тим, що 15 березня 2012 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області (справа №231/666/2012) стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 350 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.02.2012 року. Виконавчий лист №231/666/2012 про стягнення з відповідача аліментів знаходиться на примусовому виконанні у відділі ДВС Ямпільського РУЮ Вінницької області. Вона бажає змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача із твердої грошової суми на розмір у частці від заробітку (доходу), що змушує її звернутися із цим позовом до суду про зміну способу стягнення аліментів. 27 листопада 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 26 грудня 2018 року на 11 годину 00 хвилин. Визначено строк відповідачеві для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження шість днів з дня вручення ухвали. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачеві десятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачеві - строк у сім днів з дня отримання останнім відповіді на відзив для подання заперечення. Сторони у судове засідання не з'явилися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином, однак не викликалися. Клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - паспорта громадянина України судом встановлено, що позивач народилася у селі Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07 лютого 2007 року судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], тобто відповідач по справі. Із копії виконавчого листа №231/666/2012 судом встановлено, що із відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 350 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.02.2012 року. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного: За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені у твердій грошовій сумі 350 гривень, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. У зв'язку із чим, вищевказаний розмір аліментів на утримання сина не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір значно менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідно моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні - з твердої грошової суми 350 гривень щомісяця на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісяця з відповідача на одну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає задоволенню у повному об'ємі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved