Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Київпастранс» (далі - КП «Київпастранс») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Зазначала, що 02.05.17 по пр. Перемоги, 12 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобілів: тролейбуса «Богдан», інвентарний номер [NUMBER] , який належить КП «Київпастранс» ТРЕД № 3, під керуванням [PERSON] , автомобіля «Mitsubishi», н.з. [NUMBER] , який належить їй, під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її автомобілю було завдано механічні пошкодження. Винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва, визнано [PERSON] . Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження від 22.05.17 розмір відновлювального ремонту автомобіля складає 53 409 грн. 96 коп. Крім матеріальної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано моральну шкоду, розмір якої складає 10 572 грн. 07.09.17 вона звернулася до відповідача з вимогою про відшкодування завданої їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди. Однак, 21.11.17 відповідачем їй було відмовлено в задоволенні її вимог. Посилаючись на те, що відповідачем було незаконно відмовлено їй у відшкодуванні матеріальної шкоди, просила стягнути з відповідача на її користь 53409 грн. 96 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 10572 грн. на відшкодування моральної шкоди. У відзиві на позов, представник відповідача вказував на те, що звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди, наданий позивачем на обґрунтування її позовних вимог не може бути належним доказом у справі, оскільки позивачем не надано договору про проведення оцінки майна, укладеного з експертом. Крім того, відповідно до висновку експерта, наданого позивачем, розмір матеріального збитку складає 30 213 грн. 72 коп. До того ж, доказів того, що позивачу було задано моральну шкоду, останньою надано не було. Посилаючись на зазначені обставини, відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У відповіді на відзив позивач вказала на наступне. Норми Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» не містять положення щодо наявності порушень вимог чинного законодавства при проведенні оцінки автомобіля в разі відсутності договору про проведення оцінки майна. СПД [PERSON] проводив оцінку вартості матеріального збитку, завданої власнику автомобіля на підставі договору, укладеного між ним та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». До того ж, збиток завданий позивачу повинен бути відшкодований у повному обсязі у розмірі відновлювального ремонту автомобіля без фізичного зносу, що складає 53 409 грн. 96 коп. У запереченні на відповідь на відзив представник відповідача вказав на те, що позивачем не надано належних доказів на обґрунтування позовних вимог, оскільки звіт про оцінку вартості матеріального збитку складений з порушенням процедури, а всі витрати поза сумою, яка вказана у звіті не обґрунтовані належними та допустимими доказами. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Третя особа - [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належний, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності [PERSON] , оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 02.05.17 по пр. Перемоги, 12 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобілів: тролейбуса «Богдан», інвентарний номер [NUMBER] , який належить КП «Київпастранс» ТРЕД № 3, під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Mitsubishi», н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] (а.с. 22), під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.17 винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, визнано [PERSON] (а.с. 8). Згідно з висновком про оцінку вартості матеріального збитку № 21/05/17 від 22.05.17 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi», н.з. [NUMBER] без урахування коефіціенту фізичного зносу запчастин складає 53 409 грн. 96 коп.; вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi», н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіціенту фізичного зносу запчастин складає 30 213 грн. 72 коп.; розмір матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля, внаслідок його пошкодження складає 30 213 грн. 72 коп. (а.с. 9-21). 07.09.17 [PERSON] звернулася до відповідача з вимогою про відшкодування завданої їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди у розмірі 53 409 грн. 96 коп. (а.с. 24). 21.11.17 КП «Київпастранс» було відмовлено [PERSON] у відшкодуванні матеріальної шкоди (а.с. 25). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Обґрунтовуючи позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 53 409 грн. 96 коп., позивач посилалася на звіт експерта від 22.05.17 № 21/05/17, вказавши на те, що відшкодуванню підлягає вартість відновлювального ремонту без урахування коефіціенту фізичного зносу. Відповідач заперечуючи проти позову в цій частині вказав на те, що зазначений звіт не є допустимим доказом по справі. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон) оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. Частинами 1, 2 ст. 11 Закону договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім. Під час укладання багатостороннього договору крім замовника оцінки стороною договору може виступати особа-платник, якщо оплату послуг суб`єкта оціночної діяльності здійснює інша особа, а не замовник. У цьому випадку на платника як сторону договору поширюються обмеження, зазначені в статті 8 цього Закону. Замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Як установлено судом, звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди № 21/05/17 від 22.05.17 був складений СПД [PERSON] на підставі направлення ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» (а.с. 9-21). У порушення вимог ст. 81 ЦПК України відповідачем не вказано чітко яким нормам Закону суперечить звіт експерта та не надано доказів, які б вказували на те, що звіт не може бути допустимим доказом у даній справі. У зв`язку з вищевикладеним, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого позивачу, є недопустимим доказом у справі. [PERSON] є працівником КП «Київпастранс», під час виконання своїх трудових обов`язків, завдав матеріальну шкоду [PERSON] , вина його встановлена постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.17. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 21/05/17 від 22.05.17 розмір матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля, внаслідок його пошкодження складає 30 213 грн. 72 коп. Оскільки, згідно висновку експерта розмір матеріального збитку, завданого [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля складає 30 213 грн. 72 коп., суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 30 213 грн. 72 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з КП «Київпастранс» на користь [PERSON] 10 572 грн. на відшкодування моральної шкоди, позивач посилалася на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона зазнала душевних страждань, які спричинили нервовий стрес. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частинами 2 - 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У п. 5 зазначеної постанови роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] зазнала душевних страждань, пов`язаних з пошкодженням майна, суд, враховуючи характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 1 409 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial