Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер її дід - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належні йому на підставі державного акта серії ЧН № 132464 земельні ділянки площами 3,9657 га, кадастровий номер 7423885000:02:001:0045, та 0,8604 га, кадастровий номер 7423885000:02:001:1516, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території колишньої Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина (баба позивача) - [PERSON] , яка померла [INFO] . Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки у зв`язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документа та тим, що державний акт серії ЧН № 132464 виготовлений з порушенням вимог ст. 25 ЦК України. [PERSON] просила суд визнати за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на завершення приватизації земельних ділянок площами 3,9657 га, кадастровий номер 7423885000:02:001:0045, та 0,8604 га, кадастровий номер 7423885000:02:001:1516, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки на своє ім`я. У судове засідання позивач та її представник - адвокат Яцун В.М. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, суть якої зводиться до того, що сільська рада визнає позовні вимоги [PERSON] , не заперечує проти їх задоволення позову та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 15 квітня 2004 року на підставі розпорядження Носівської райдержадміністрації № 43 від 31 січня 2004 року на ім`я [PERSON] був виданий державний акт серії ЧН № 132464, відповідно до якого він є власником земельних ділянок площами 3,9657 га, кадастровий номер 7423885000:02:001:0045, та 0,8604 га, кадастровий номер 7423885000:02:001:1516, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території колишньої Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 13; 15-17). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 3 квітня 2001 року [PERSON] склав заповіт, яким належну йому частину житлового будинку заповів [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується його копією (а.с. 59). Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Таким чином, спадкування земельних ділянок, які належали [PERSON] на підставі державного акта серії ЧН № 132464, здійснюється за законом. З повідомлень Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 4988/01-17 від 17 вересня 2019 року (а.с. 30) та Носівської районної державної нотаріальної контори № 1646/01-16 від 4 листопада 2019 року (а.с. 32) вбачається, що спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилася. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] , що підтверджується копією довідки № 1022/3-14 від 13 вересня 2017 року (а.с. 10). Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , успадкувала після його смерті земельні ділянки, які належали спадкодавця на підставі державного акта серії ЧН № 132464. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєструвала за собою право власності на успадковані нею після смерті [PERSON] земельні ділянки, а тому вважається такою, що не набула право власності на них, а лише відповідно до вимог чинного законодавства України розпочала процес їх приватизації. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). У судовому засіданні встановлено, що 23 березня 2017 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 11). З копії спадкової справи № 341/2017 до майна померлої [PERSON] (а.с. 36-43) вбачається, що [PERSON] спадщину прийняла, 22 жовтня 2018 року на її ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельні ділянки, які належали спадкодавцю на підставі державних актів серії ЯГ № 895400, ЯГ № 895472 та ЧН № 132465. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз`яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. У судовому засіданні встановлено, що 13 червня 2019 року державний нотаріус Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області виніс постанову, якою відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вищезазначені земельні ділянки у зв`язку із відсутністю оригінала правовстановлюючого документа та тим, що державний акт серії ЧН № 132464 виготовлений з порушенням вимог ст. 25 ЦК України, а саме виданий після смерті [PERSON] , що підтверджується копією відповідної постанови (а.с. 18). Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлій [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved