Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 27.05.2011 року перебуває з відповідачем у шлюбі в якому у них дітей не має. Зазначила, що практично з моменту реєстрації шлюбу сімейне життя між ними склалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко ставали її діти від попереднього шлюбу, що негативно впливає на їхній психічний стан та кожен раз спричиняє їм душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї та її дітей, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім»ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Про вищенаведене свідчить той факт, що 25.07.2011 року відповідач [PERSON] важко її травмував (побив) і відповідно нею та її батьками була подана заява в правоохоронні органи. 08.12.2011 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області було винесено вирок [PERSON], яким визнано його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання - позбавлення волі на строк п'ять років. На даний момент сторони не ведуть спільного господарства та сумісне проживання припинено, за її глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечать її інтересам, примирення між ними неможливе, а тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлений позов, категорично наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, не згідний на розірвання шлюбу. Додатково пояснив, що має намір зберегти сім'ю, просить надати термін для примирення. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 27.05.2011 року у Ралівській сільській раді Самбірського району Львівської області (актовий запис № 12). ( а.с. 5). Факт укладення даного шлюбу також підтверджується штампом, наявним у копії паспорта серія [NUMBER] виданого Самбірським МВ ГУМВСУ у Львівській області від 31.08.2011 року, представленим позивачкою. ( а.с. 6). В шлюбі у сторін дітей немає. Як вбачається із пояснень позивачки, саме негативна поведінка відповідача у сім'ї, пов'язана із тим, що він нехтує сімейними цінностями, стає ініціатором сварок, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, призвела до її розпаду. Все це негативно впливає на стан її здоров'я, а також дітей від попереднього шлюбу. Термін для примирення не призведе до жодних результатів, оскільки її намір розірвати шлюб є остаточним. У зв'язку з такими обставинами продовжувати спільне проживання з ним позивачка не бажає, оскільки не бачить у цьому сенсу, а також це лише погіршить стан їхніх відносин. Відповідно до копії вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08.12.2011 року відомо, що [PERSON] 25 липня 2011 року в 11 годині поблизу церкви Святої Трійці на вулиці Шевченка в м. Самборі Львівської області, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, під час конфлікту зі своєю дружиною [PERSON] умисно наніс їй удар ногою в живіт, внаслідок чого спричинив двомоментний розрив селезінки, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння. Під час судового розгляду [PERSON] винуватим себе не визнав і показав, що умисно побої дружині він не наносив та спиртних напоїв не вживав перед конфліктом з дружиною. Так, 25 липня 2011 року перед обідом біля церкви по вул. Шевченка в м. Самборі між ним і його дружиною [PERSON] виник конфлікт, під час якого він штовхнув її, але вона не падала і свідомість не втрачала. Після сварки вони пішли до його матері на вул. І.Франка. До цього дружина постійно жалілася на біль у печінці і тому після конфлікту за медичною допомогою не звернулася, але через деякий час їй стало дуже погано і була викликана швидка допомога. Він дружину не залякував і не заставляв її повідомити медичним працівникам про те, що травму отримала при падінні із скутера. Однак, його винуватість в умисному тяжкому тілесному ушкодженні підтверджується зібраними по справі доказами. [PERSON] вчинив тяжкий злочин по відношенню до власної дружини і згідно вказаного вироку був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України на строк 5 років позбавлення волі та відбуває покарання у місцях позбавлення волі. Отже, аналізуючи всі обставини справи - судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Крім того, враховуючи наявність стійкого волевиявлення, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що даний позов підстав і підлягає до задоволення. Примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно.

Outcome: approved