Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Лукашівське», про зобов»язання укласти договір, уточнивши який, посилалась на те, що 06.06.2014 року вона придбала на праві власності житловий будинок за адресою: с. Лукашеве, вул. Молодіжна, 21 Запорізького району Запорізької області, зареєстрована та постійно проживає у будинку з червня 2014 року. [PERSON] неодноразово зверталася до КП «Лукашівське» з пропозицією укласти з нею договір про надання послуг з постачання холодної води, при цьому сплачувала за використану холодну воду самостійно без укладення договору, сплативши 435,20 грн., що отримані відповідачем безпідставно, також понесла витрати за поштове листування з відповідачем та третьою особою на загальну суму 82,99 грн. Внаслідок порушення її прав як споживача послуг, на думку позивачки, вказані суми повинно відшкодувати їй КП «Лукашівське», що змусило [PERSON] звернутися до суду з позовом. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити, відшкодувати їй як споживачеві за неякісно надані послуги відповідачем 435,20 грн., що отримані відповідачем як безпідставно набуті кошти, 82,99 грн. за витрати, пов»язані з поштовим листуванням, які вона була змушена понести внаслідок спору. Представник відповідача директор комунального підприємства «Лукашівське» у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти позову, просив суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі, пояснив, що [PERSON] сама не бажала укладати договір, коли доходило до підписання, вона ухилялася, підприємство робило все можливе, спілкувалися з позивачкою, послуги надавалися у повному обсязі. Третя особа - голова Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області [PERSON] у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, як безпідставному, пояснила, що [PERSON] добровільно сплачувала кошти за постачання води, як і добровільно обрала спосіб спілкування з підприємством та сільською радою шляхом поштового листування. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що заявлений позов не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав. За договором купівлі-продажу від 06.06.2014 року [PERSON] придбала на праві власності житловий будинок за адресою: с. Лукашеве, вул. Молодіжна, 21 Запорізького району Запорізької області, у якому позивачка зареєстрована та постійно проживає у будинку з червня 2014 року, що визнається сторонами у справі. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Стаття 11 ЦК України передбачає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачкою було добровільно сплачено за надання послуг з постачання холодної води КП «Лукашівське» 435,20 грн., за липень-вересень 2014 року, за показаннями лічильника, встановленого у будинку, що підтверджується наданими суду квитанціями. За твердженнями позивачки, після виникнення у вересні 2014 року суперечки з відповідачем, вона припинила сплачувати за послуги з надання холодної води. Згідно матеріалів справи, з вересня 2014 року по вересень 2015 року сторони у справі вели листування щодо можливості укладення договору про надання послуг з постачання холодної води. Будинок позивачки, незважаючи на несплату за послуги, не було відключено від постачання холодної води, надання послуг з постачання води з боку КП «Лукашівське» продовжувалося. 01.10.2015 року між [PERSON] та КП «Лукашівське» було укладено договір № 411 про надання послуг з постачання холодної води. За змістом ст.ст. 1, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Споживач зобов'язаний, зокрема, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що наведені норми чинного законодавства України, виключають підстави для повернення грошових коштів позивачці, які вона сплатила добровільно, за надані послуги відповідачем, за показаннями лічильника, [PERSON] є власником будинку. Вказані грошові кошти не можна вважати безпідставно отриманими в розумінні ст. 1212 ЦК України, адже послуги були надані та прийняті споживачем, навіть без укладення договору про це (до укладення договору споживача з виконавцем). Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність достатніх та законних підстав для покладання обов'язку на відповідача повернути позивачці грошові кошти як безпідставно отримані, як і не є встановленим та доведеним порушення прав [PERSON] як споживача послуг з боку КП «Лукашівське» внаслідок ухилення від укладення договору про надання послуг з постачання холодної води, неякісного надання цих послуг, тощо, це виходить за межі заявлених позовних вимог (згідно уточненої заяви [PERSON] від 30.10.2015 року), відповідних доказів суду не надавалося, та відповідно, не досліджувалося. Оскільки позовні вимоги в частині відшкодування витрат на листування та поштові відправлення є похідними від вимог про повернення безпідставно отриманих коштів та порушення прав споживача, у задоволенні позову в частині відшкодування з відповідача витрат на листування та поштові відправлення слід відмовити. Крім цього, витрати на листування з третьою особою у сумі 20,52 грн. є безпідставними, оскільки листування велося з Лисогірською сільською радою, вимоги до якої за позовом не висувалися. За таких обставин, у задоволенні позову треба відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed