Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що наказом ВКЗ УДАІ ГУМВС України в Донецькій області №348 о/с від 6 листопада 2015 року вона звільнена з роботи за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у звязку з ліквідацією установи. При звільненні їй була призначена грошова допомога у розмірі 3685.90 грн., яка була зарахована на банківську картку лише 10 березня 2016 року, то б то лише через 86 днів після звільнення. В підтвердження своїх пояснень позивачка надала розрахунок заборгованості зазначивши, що згідно довідки про доходи виданої начальником УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, у вересні 2015 року їй нараховано грошове забезпечення у розмірі 4953.97 грн., у жовтні 2015 року - 4203,55 грн. Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 09 вересня 2014 року №10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» кількість робочих днів у вересні 2015 року становить 22 дні, у жовтні 2015 року - 22 дні. Так, середньоденна заробітна плата складає: 4953,97 грн. (вересень 2015 року ) + 4203.55грн. (жовтень 2015 року): 44 робочі дні за два місяці (22 робочі дні у вересні 2015 року та 22 робочі дні у жовтні 2015 року) = 208,12 грн. Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 09 вересня 2014 року №10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» та листа Міністерства соціальної політики України від 20 липня 2015 року №10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» кількість робочих днів в період з 06.11.2015 року по день виплати (10.03.2016 року) складає 86 днів (листопад 2015 року -16 дн., грудень 2015 року - 23 дн., січень 2016 року- 19дн., лютий 2016 року - 21 дн., березень 7 дн.). Таким чином, сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день розрахунку, що підлягає стягненню на її користь, становить 208,12 грн. * 86 днів =17 898,32 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час і дату розгляду справи повідомлявся, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України. Позивачка не заперечує проти розгляду справи у відсутність представника відповідача. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем і ця обставина сторонами не оспорюється. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Згідно з ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз'яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України. Підтвердження того, що відповідач своєчасно не здійснив розрахунок з позивачем підтверджується випискою по картковому рахунку №1462 від 25 квітня 2016 року з якого вбачається, що вихідна допомога у розмірі 3685.90 грн. була зарахована позивачу на картку лише 10 березня 2016 року. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 17898.32 грн. підтверджується розрахунком наданим позивачем. На підставі ст.115,116,117 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», ст.ст.11,60,88,212-215,224 ЦПК України, суд

Outcome: approved