Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Першої Херсонської державної нотаріальної контори, [PERSON] про зняття арешту з майна. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 14.10.1998 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, укладений на товарній біржі «Смарагд-Південь», право власності зареєстровано в ХДБТІ. Їй стало відомо, що на належну їй квартиру накладено арешт, а саме постановою Херсонського обласного суду від 16.10.1998 року було накладено заборону проводити дії по відчуженню та розпорядженню квартирою [ADDRESS]. З огляду на викладене просить зняти арешт з належної їй квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач та її представник не звернулися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дачу, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. [PERSON] на праві власності належить квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 14.10.1998 року, укладеного між нею та [PERSON] на товарній біржі «Смарагд-Південь». Право власності зареєстровано в ХДБТІ 16.10.1998 року за реєстрованим № 6105 в реєстровій книзі № 19. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 12.05.1998 року позовні вимоги [PERSON] задоволено та визнано дійсним договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на вказану квартиру. 16.10.1998 року постановою Херсонського обласного суду призупинено дію рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 12.05.1998 року, заборонено Херсонському міському бюро технічно інвентаризації, нотаріальним конторам міста Херсона, товарним біржам проводити дії по відчуженню та розпорядженню квартирою [ADDRESS]. Згідно відомостей з реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 04.10.2005 року Першою херсонською державною нотаріальною конторою зареєстровано за № 2453847 обтяження, а саме накладено арешт на підставі постанови Херсонського обласного суду від 16.10.1998 року на квартиру [ADDRESS]. Постанововю Президіуму Херсонського обласного суду № 44-Г-145 від 22.10.1998 року рішення Суворовського районного суда м. Херсона від 12.05.1998 року скасовано, справу направлно на новий розгляд. Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 27.04.1999 року позовні вимоги [PERSON], до податкововї інспекції Дніпровського району м. Херсона про визнання договору купівлі-продажу квартири недіцйсним залишено без розгляду. Таким чином, судом встановлено, що на даний час існує арешт, накладений Першою херсонською державною нотаріальною контороюна нерухоме майно, яке належить [PERSON] Зазначена обставина порушує права позивача, оскільки вона не має можливості зняття арешт в позасудовому порядку. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На даний час власником майна, на яке було накладено обтяження, є позивач, тому суд вважає необхідним захистити порешене право позивача, задовольнивши позовні вимоги та звільнивши належне їй майно з-під арешту. Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування накладеного Першою херсонською державною нотаріальною контороюарешту на квартиру [ADDRESS],на підстави постанови Херсонського обласного суду від 16.10.1998 року. На підставі викладеного, ст. ст.3, 15, 16, 321 ЦК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved