Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Устянської сільської ради про визнання права власності. Позовні вимоги мотивувала тим, що її батькові [PERSON] належав житловий будинок по [ADDRESS], у якому на день смерті батька проживала і позивачка. 20.03.2001р. [PERSON] посвідчив заповіт, яким усе своє майно заповів дочці [PERSON]; [PERSON] 16.02.2004р. помер, після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася із житлового будинку, майнового паю, грошового вкладу та земельної ділянки єдиним спадкоємцем після його смерті за заповітом є дочка померлого, позивачка по справі, [PERSON]., яка після смерті прийняла спадщину та у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у нотаріальній конторі [PERSON] відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] Івано-Франківської обл., оскільки на вказаний будинок відсутній правовстановлюючий документ, при цьому видали Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий пай, грошовий вклад та земельну ділянку. Тому позивачка звернулася у суд із даним позовом, яким просить визнати за нею право власності на житловий будинок по [ADDRESS] Івано-Франківської обл. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю, позов просила задоволити, розгляд справи просила провести у її відсутності. Голова Устянської сільської ради подав до суду заяву, якою позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, проти задоволення позову не заперечив, справу просив розглядати без участі представника сільської ради.. Дослідивши матеріали справи, зокрема: Свідоцтво про народження [PERSON] Свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON]; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Свідоцтво про право на спадщину за зповітом по спадковій справі №296/08, заведеної після смерті [PERSON]; Постанову Першої Снятинської РДНК №1347/02-31 від 13.07.2017 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії; Довідку Устянської сільської ради №1441 від 14.07.2017р. про те, що [PERSON] на день смерті [PERSON] проживала у належному йому на праві власності житловому будинку по [ADDRESS]; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Виписку із інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» №23-34/307234 від 09.06.2017р.; Технічний паспорт на житловий будинок по вул. [ADDRESS] Івано-Франківської обл.; Звіт про проведення технічного обстеження житлового будинку по [ADDRESS] Івано-Франківської обл. - суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим, підставним, а тому підлягає до задоволення. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем та його відмову від заперечень проти позову, суд дійшов висновку про те, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок по [ADDRESS] Івано-Франківської обл. На підставі наведеного, ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved