Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 31.12.1999 року Нерубайською сільською Радою Біляївського району Одеської області (актовий запис №81), від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], та за час їх з відповідачем спільного проживання вони придбали майно, яке є їх спільною сумісною власністю подружжя, яке вона просить поділити. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про розподіл майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зазначивши, що він не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON], проте не визнає її позовні вимоги стосовно переліку майна, яке відповідачка вважає їх спільним майном, та просить суд поділити майно за його переліком та варіантом поділу майна. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] за участю третьої особи громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про розподіл майна, яке придбане за час шлюбу, та про встановлення порядку користування, який ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14.04.2014 року був об'єднаний в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя, із зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримав, неодноразово уточнював позовні вимоги, 12.06.2014 року позивачка [PERSON] остаточно уточнила свої позовні вимоги (т.2. ас.125-127), мотивує позовні вимоги тим, що збереження шлюбу, зареєстрованого відповідачем 31.12.1999 року Нерубайською сільською Радою Біляївського району Одеської області (актовий запис №81), є недоцільним, так як тривалий час вони, подружжя, не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства з липня 2012 року. Позивачка зазначила, що народжена від шлюбу донька [PERSON], [INFO], проживає з нею, знаходиться на її, позивачки, повному утриманні та вихованні. Позивачка за первісним позовом стверджує, що за час шлюбу нею, [PERSON], та [PERSON] було придбано наступне майно: - земельна ділянка, площею, 0,10 га за адресою: [ADDRESS], вартістю 62 000, 00 гривень; - житловий будинок за адресою: [ADDRESS], вартістю 172 140, 00 гривень; - земельна ділянка, площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS], вартістю 170 000,00 гривень; - автомобіль марки «Volvo 960», державний номерний знак [NUMBER], вартістю 50 000,00 гривень; - автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], вартістю 120 000, 00 гривень; - катер Thomson vin [NUMBER], 1984 року випуску, вартістю 30 000,00 гривень; - холодильник марки «Indesit», вартістю 3 000, 00 гривень; - телевізор, марки «SАMSUNG», вартістю 2 000,00 гривень; - пральна машина марки «BOSCH», вартістю 3 000,00 гривень. Крім того, позивачка стверджує, що в шлюбі нею та [PERSON] було побудовано на території ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», в членстві якого вони перебувають, за сумісні кошти два будинки, які знаходяться у їх спільному користуванні: будинок [NUMBER], причал [NUMBER], що складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 25.05.2007 року під літ. «А», та огорожі № 1, розташований на земельній ділянці площею 78 кв.м, та будинок [NUMBER], причал [NUMBER], що складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 03.07.2003 року під літ. «А», та огорожі № 1, розташований на земельній ділянці площею 146 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Проте відповідач не дає можливості ними користуватися, в той час, як вона, позивачка, яка є інвалідом 2-ї групи (том1 а.с.11-12),та їх неповнолітня донька потребують оздоровлення і повноцінного розвитку дитини. Позивачка [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 31.12.1999 року Нерубайською сільською Радою Біляївського району Одеської області (актовий запис №81) та змінити її прізвище «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]»; та поділити майно, що було набуте за час шлюбу наступним чином: - визнати за нею, [PERSON], право власності на: земельну ділянку, площею, 0,10 га за адресою: [ADDRESS], вартістю 62 000, 00 гривень; автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], вартістю 120 000, 00 гривень; пральну машину марки «BOSCH», вартістю 3 000,00 гривень; а всього на суму - 185 000,00 гривень; - визнати за нею, [PERSON], право на користування садовим будинком [NUMBER], причал [NUMBER], який складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 21.05.2006 року під літ. «А», та огорожі № 1, який розташований на земельній ділянці площею 146 кв.м., що розташована на території Громадського об'єднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибаків любителів» за адресою: [ADDRESS]; - визнати за [PERSON], право власності на: житловий будинок за адресою: [ADDRESS], вартістю 172 140, 00 гривень; земельну ділянку, площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS], вартістю 170 000,00 гривень; автомобіль марки «Volvo 960», державний номерний знак [NUMBER], вартістю 50 000,00 гривень; катер Thomson vin [NUMBER], 1984 року випуску, вартістю 30 000,00 гривень; холодильник марки «Indesit», вартістю 3 000, 00 гривень; телевізор, марки «SАMSUNG», вартістю 2 000,00 гривень, а всього на суму 427 140,00 гривень; - визнати за [PERSON] право на користування садовим будинком [NUMBER], причал [NUMBER], який складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 21.05.2007 року під літ. «А», вимощення визначеного римською цифрою один та огорожі №1, розташований на земельній ділянці площею 78 кв.м., розташованої на території Громадського об'єднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибаків любителів» за адресою: [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на її, [PERSON], користь суму компенсацію у розмірі 242 140, 00 гривень. Позовні вимоги [PERSON] [PERSON] та його представник не визнали, неодноразово уточнювали позовні вимоги, остаточно уточнили позов 04.11.2014 року (том 2, а.с.130-133). У зустрічному позові [PERSON] мотивує свої позовні вимоги тим, що за час шлюбу ним, [PERSON], та відповідачкою [PERSON] було набуто наступне майно: - нежитлове приміщення магазину загальною площею 151,2 кв.м.за адресою: [ADDRESS], вартість якого йому невідома; - грошові кошти у розмірі 251 047,94 євро, що в еквіваленті національної валюти складає 3 954 006,00 гривень, які знаходяться на депозитному рахунку сина від першого шлюбу [PERSON] - [PERSON] за [NUMBER] банківського вкладу у євро, укладеного 10.01.2009 року з АКБ «ІМЕКСБАНК»; - квартира [ADDRESS], яка придбана у шлюбі з визначенням по ? частини кожному. - автомобіль марки «Toyota Sienna», 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 78 600, 00 гривень згідно довідки-рахунку №11607 від 17.06.2010 року; - автомобіль «Вольво» державний номер [NUMBER], вартістю 40 000,00 гривень; Позивач [PERSON] стверджує, що він є членом ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», постійно займається рибальством і тому катер Thomson vin [NUMBER], 1984 року випуску, потрібен йому для здійснення свого хобі, в той час як відповідачка ніякого відношення до рибальства не має. Крім того, цей катер оформлений у Придністровській Молдавській республіці, доставити на територію України його неможливо, тому просить залишити катер у його власності. Крім того позивач [PERSON] стверджує, що він, як член ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» користується двома тимчасовими спорудами будівлями [NUMBER] та під [NUMBER] на причалі [NUMBER] по [ADDRESS], які не є об'єктами спільної сумісної власності та не підлягають поділу, так як зазначене майно знаходиться лише у нього, [PERSON], користуванні і цим причалом [NUMBER] користуються усі члени громадської організації. При цьому зазначив, що набуте 16.07.2013 року [PERSON] членство в ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» суперечить статуту цієї організації, так як у відповідачки не має плавального засобу. Крім того, позивач [PERSON] зазначив, що автомобіль марки «Toyota Sienna», 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], оформлений у Придністровській Молдавській республіці, де він більшість свого часу проживає, а тому вважає за доцільне передати цей автомобіль у його, позивача, власність. Крім того позивач [PERSON] стверджує, що за час шлюбу було збудовано (реконструйовано) за спільні кошти нежитлове приміщення магазину за адресою:[ADDRESS], яке було введено в експлуатацію згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 17.02.2006 року, затвердженого розпорядженням Біляївської районної адміністрації Одеської області №404/2006 від 20.03.2006 року. Проте відповідачка правовстановлюючі документи на нежитлове приміщення не отримувала, а тому вважає, що він має право на ? частину будівельних матеріалів, з яких збудовано спірне нежитлове приміщення. Позивач [PERSON] просить суд поділити майно подружжя наступним чином: - визнати за ним, [PERSON], право власності на автомобіль марки «Toyota Sienna», 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], вартістю 78 600, 00 гривень, згідно довідки рахунку №116507 від 17.06.2010 року; на ? частку будівельних матеріалів, з яких побудовано нежитлове приміщення магазину за адресою: [ADDRESS]; грошові кошти в розмірі 124 298,6 євро, що в гривневому еквіваленті складає 1 957 703, 00 гривень; - визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Вольво» державний номер [NUMBER], вартістю 40 000,00 гривень; ? частину будівельних матеріалів, з яких побудовано нежитлове приміщення магазину за адресою: [ADDRESS]; грошові кошти в розмірі 126 749,00 євро, що в гривневому еквіваленті складає 1 996 303,00 гривень. Позивач за первісним позовом [PERSON] та позивач за зустрічним возом [PERSON], їх представники обґрунтовують позовні вимоги положеннями ст.ст. 57, 60, 61,63,70,71 СК України, якими регулюються правові відносини щодо майна, яке є особистою приватною власністю дружини та чоловіка, та майна, набутого подружжям за час шлюбу, яке належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, й порядку й способу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Третя особа [PERSON] зустрічний позов [PERSON] не визнав, надав суду заперечення проти зустрічного позову, в яких зазначив, що грошові кошти, які знаходяться на його депозитному рахунку АКБ «ІМЕКСБАНК» є його особистою приватною власністю, і сторони спору [PERSON] та [PERSON] ніякого відношення до його майна не мають. Представник третьої особи ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутністю. Суд, вивчивши матеріли справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, вважає, що позовні вимоги [PERSON] та позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України). У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 31.12.1999 року у Нерубайській сільській Раді Біляївського району Одеської області (актовий запис №81). Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони підтвердили, що шлюбні стосунки не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть з 2012 року, шляхів до примирення не знайшли, суд вважає можливим розірвати шлюб та після розірвання шлюбу прізвище позивачки «[PERSON]» змінити на прізвище «[PERSON]». Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Сторони спору стверджують, що за час шлюбу ними набуте наступне майно: - квартира [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори за номером в реєстрі №4-3886, на ім'я [PERSON] та [PERSON] по ? частини кожному (том 1 а.с.16); - земельна ділянка, площею, 0,10 га, кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], на ім'я [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24.11.2006 року [NUMBER] (том 1, а.с.49-50); - житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, за на ім'я [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.10.2009 року державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області за номером в реєстрі №1-4259 (том 1, а.с.125); - земельна ділянка, площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS], щодо якої будь-яких правовстановлюючих документів сторонами не надано; - нежитлові будівлі за адресою: [ADDRESS], на ім'я [PERSON], що підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП «ОМБТІ та РОН» від 29.04.2010 року (том 1, а.с.51-57) - будинок [NUMBER], причал [NUMBER], який складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 21.05.2007 року під літ. «А», вимощення визначеного римською цифрою один та огорожі №1, розташований на земельній ділянці площею 78 кв.м., розташованої на території Громадського об'єднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибаків любителів» за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибаків любителів» №34 від 30.07.2012 року (том 1, а.с.65) та технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН» від 21.05.2007 року (том 1, а.с. 172- 174); - будинок [NUMBER], причал [NUMBER], який складається із будівлі визначеної в технічному паспорті від 03.07.2003 року під літ. «А», та огорожі № 1, який розташований на земельній ділянці площею 146 кв.м., що розташована на території «Громадського об'єднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибаків любителів» за адресою: [ADDRESS]; що підтверджується довідкою ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибаків любителів» №34 від 30.07.2012 року (том 1, а.с.65) та технічним паспортом КП «ОМБТІ та РОН» від 21.05.2007 року (том 1, а.с. 169- 171); - автомобіль марки «Volvo 960», державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується довідкою Управління ДАІ ГУ МВС України в Одеській області №7-6072 від 06.08.2012 року (том 1 а.с.66) - автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується вантажно- митною декларацією, інвойсом та довідкою-рахунком №116507 від 17.06.2010 року (том 1, а.с.78-79); - катер Thomson vin [NUMBER], 1984 року випуску, що підтверджується вантажно- митною декларацією, інвойсом та довідкою-рахунком №08/06/11 від 08.06.2011 року (том 1, а.с.80-81); - грошові кошти у розмірі 251 047,94 євро на депозитному рахунку в АКБ «ІМЕКСБАНК» (том 2 а.с.138-140). - холодильник марки «Indesit»; - телевізор, марки «SАMSUNG»; - пральна машина марки «BOSCH». Суд вважає за необхідне зазначити, що в процесі розгляду справи ні [PERSON], ні [PERSON] не визначали та не оспорювали вартість майна, що було предметом розгляду їх позовів, будь-яких клопотань щодо призначення товарознавчої експертизи не заявляли. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст.70 СК України уразі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Положеннями ч.1 статті 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Суд критично оцінює доводи [PERSON] щодо спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS], та на земельну ділянку площею 0,25 га, на якій розташований цей будинок, так як з правовстановлюючих документів на житловий будинок вбачається, що [PERSON] набув право власності на це майно в порядку спадкування, а відтак - в силу положень ст.57 СК України це майно є його особистою приватною власністю. Крім того, суд вважає, що земельна ділянка, площею, 0,10 га (кадастровий номер [NUMBER]), за адресою: [ADDRESS], на ім'я [PERSON], не є спільною сумісною власністю подружжя, так як з державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24.11.2006 року [NUMBER] вбачається, що він видавався на підставі рішення 35 сесії IV скликання Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 14.03.2006 року №994. При цьому будь-яких доказів того, що земельна ділянка набувалася в шлюбі за відплатним договором за спільні кошти подружжя, [PERSON] суду не надано, а відтак - земельна ділянка, площею, 0,10 га (кадастровий номер [NUMBER]), за адресою: [ADDRESS], є особистою приватною власністю [PERSON] Щодо нежитлових будівель за адресою: [ADDRESS], набутих [PERSON] на своє ім'я, суд виходить з наступного: Згідно Договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), укладеного 12.11.2002 року Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області та приватним підприємцем [PERSON], позивачці була передана в тимчасове платне користування на 10 років земельна ділянка площею 0,0150 га за адресою: [ADDRESS], для будівництва та експлуатацію магазину продовольчих товарів (том 1. а.с.132-133), на якій вона збудувала спірні нежитлові будівлі, про що свідчить технічний паспорт, виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» від 29.04.2010 року (том 1, а.с.51-57) Втім з матеріалів справи вбачається що спірні нежитлові будівлі не набули статусу нерухомого майна (том 1, а.с.131, а.с.134-137, том 2 а.с.193-195) в силу положень ст.182 ЦК України. В той же час [PERSON] не надано суду жодного доказу щодо наявності витрачених будівельних матеріалів на будівництво спірного майна, їх складу (кількості та якості), час придбання, та їх вартості, а тому виходячи з положень ст.11 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі суд дійшов висновку, що його позовні вимоги про визнання за ним права власності на ? частину будівельних матеріалів, з яких побудовано нежитлове приміщення магазину за адресою: [ADDRESS]; є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, слід зазначити, що будівництво спірних нежитлових приміщень було здійснено на земельній ділянці, наданій [PERSON], як суб'єкту підприємницької діяльності; будівництво на земельній ділянці здійснювалося нею як замовником - суб'єктом підприємницької діяльності (том 2 а.с.162-167), будь-яких спростовуючих доказів цьому [PERSON] не надано, як і не надано доказів будівництва цих спірних нежитлових приміщень за спільні кошти подружжя, а відтак - суд дійшов висновку про недоведеність ним своїх позовних вимог в цій частині. Правова позиція суду підтверджується п.29 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», яким роз'яснено, що відповідно до положень статей 57, 61 СК, ст. 52 ЦК майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Стосовно майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, та є неподільним майном, а саме: автомобіль марки «Volvo 960», державний номерний знак [NUMBER]; автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]; катер Thomson vin [NUMBER], 1984 року випуску, суд виходить з наступного. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України). Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз'яснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Як вже зазначалося вище сторони спору не визначали вартість майна, що є предметом розгляду їх позовних вимог, клопотань щодо призначення товарознавчої експертизи не заявляли; при цьому згоди на отримання грошової компенсації та попереднього внесення відповідних грошових сум на депозитний рахунок - не надавали. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне визнати ідеальні частки [PERSON] та [PERSON] на автомобіль марки «Volvo 960», державний номерний знак [NUMBER]; на автомобіль марки Toyota Sienna, 2007 року випуску, двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]; на катер Thomson vin [NUMBER], 1984 року випуску, без їх реального поділу та залишити це майно у їх спільній частковій власності - по ? частини кожному. Щодо грошових коштів у розмірі 251 047,94 євро на депозитному рахунку в АКБ «ІМЕКСБАНК», відкритому на ім'я [PERSON] за договором №990220329 банківського вкладу з АКБ «ІМЕКСБАНК», то всупереч вимогам ст..60 ЦПК України позивач [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів згідно положень ст.ст. 58-59 ЦПК України, які підтверджували право спільної сумісної власності його, [PERSON], та [PERSON] на це майно, а відтак - позовні вимоги [PERSON] в цій частині є безпідставними та недоведеними. З цих же причин суд вважає безпідставними та недоведеними позовні вимоги [PERSON] щодо права спільної сумісної власності на холодильник марки «Indesit»; на телевізор, марки «SАMSUNG»; на пральну машину марки «BOSCH», стосовно яких суду не надано належних та допустимих доказів щодо вартості цих предметів та їх наявності взагалі. Щодо позовних вимог [PERSON] визнати за нею право на користування будинком [NUMBER], причал [NUMBER], а за [PERSON] право на користування будинком [NUMBER], причал [NUMBER], суд виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається, що у користуванні [PERSON] знаходиться будинок [NUMBER], причал [NUMBER] (том 1, а.с. 172- 174), та будинок [NUMBER], причал [NUMBER] (том 1, а.с. 169- 171). Зазначені будинки не мають статусу нерухомого майна в розумінні положень ст.182 ЦК України й розташовані на території Громадського об'єднання «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибаків любителів» за адресою: [ADDRESS], членами якого є [PERSON] (том 2, а.с.18-19) та [PERSON] (том 2, а.с.20). Згідно довідки ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибаків любителів» №34 від 30.07.2012 року та складених 21.05.2007 року КП «ОМБТІ та РОН» технічних паспортів на будинок [NUMBER], причал [NUMBER] та на будинок [NUMBER], причал [NUMBER] «Ярмарочний» вбачається, що зазначені будинки збудовані за час перебування [PERSON] в шлюбі з [PERSON] При цьому доказів, які б підтверджували, що ці будівлі [PERSON] отримав від ГО «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариства рибаків любителів» чи інших осіб не в період шлюбу та на безвідплатній основі суду не надано, а відтак - суд вважає, що будинок [NUMBER], причал [NUMBER] «Ярмарочний», та будинок [NUMBER], причал [NUMBER] збудовані за спільні кошти подружжя та є їх спільною сумісною власністю. Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до положень ч.1 статті 66 СК України, яка регламентує право подружжя на визначення порядку користування майном, подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Разом з тим, судом встановлено, що сторони не прийшли до згоди про користування майном, яке перебуває у їх спільній сумісній власності, а відтак - суд вважає за можливе визнати за ними право на користування цим майном. З урахуванням положень ст.70 СК України; роз'яснень, викладених в п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»; та інтересів неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з матір'ю - [PERSON], суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право на користування будинком [NUMBER], причал [NUMBER], за [PERSON] - право на користування будинком [NUMBER], причал [NUMBER].

Outcome: partial