Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою, а саме: просить стягнути на її користь грошові кошти в сумі 8500 доларів США (що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 26.12.2018 року становить 233188,15 грн.)., 1000 євро (що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 26.12.2018 року становить 31313,10 грн.), а всього 264501,25 грн. основного боргу, 3% річних за незаконне використання коштів у розмірі 2476,53 грн. Позивач мотивує позов тим, що у березні 2018 року до неї звернувся відповідач [PERSON] з проханням позичити йому 8500 доларів США і 1000 євро для комерційної діяльності. На підтвердження передачі грошей відповідач власноручно написав розписку і отримав гроші. Відповідно до розписки [PERSON] позичив у позивача 8500 доларів США і 1000 Євро і зобов`язався їх повернути до 01.09.2018 року. Однак відповідач свої зобов`язання, згідно договору та в строки, обумовлені сторонами, не виконав. Позивач зазначає, що неодноразово усно зверталася до нього з вимогою повернути гроші, однак [PERSON] гроші не повертав. Станом на грудень 2018 року борг відповідачем не повернутий. Таким чином позивач вважає, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та права позивача, що змусило її звернутися за захистом порушеного права до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.03.2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 8500 доларів США і 1000 євро, а [PERSON] зобов`язувався повернути [PERSON] вказану суму до 01.09.2018 року, підтвердженням чого є власноручно написана розписка [PERSON] від 01.03.2018 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно, не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу в якій вказано, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 8500 доларів США (що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 26.12.2018 року становить 233188,15 грн.)., 1000 євро (що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 26.12.2018 року становить 31313,10 грн.), а всього 264501,25 грн. основного боргу, 3% річних за незаконне використання коштів у розмірі 2476,53 грн.

Outcome: approved