Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача : [PERSON] , [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі. Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.04.2021 року залучено до справи третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 24 червня .2021 року закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду. Позивачка, обгрунтовуючи позов вказує , що вона, її чоловік - [PERSON] та її донька - [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрований [PERSON] , її брат, який на протязі кількох років у квартирі не проживає, участі в утриманні житла та сплаті комунальних послуг не приймає. Факт реєстрації за вказаною адресою відповідача унеможливлює отримання нею субсидій на сплату комунальних послуг. Вважає, що оскільки відповідач з 2000 року не є членом їх сім`ї, у квартирі не проживає, його особистих речей в квартирі немає, квартиру не утримує , а вони, як співвласники, мають право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ними права на користування та розпорядження своїм майном, тому просять суд визнати відповідача таким , що втратив право на проживання. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою. Треті особи на стороні позивача в судове засідання не з`явились та звернулись до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутності, позов [PERSON] підтримують. Суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності третіх осіб та відповідача на підставі наявних матеріалів з ухваленням заочного рішення. Заслухав представника позивачки, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 25.03.1996 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2018 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2018 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] являються співвласниками квартири [ADDRESS] . Відповідно до Довідки № 3931 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні Відділу реєстрації місця проживання юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради та Акту перевірки паспортного режиму від 07.08.2020 року, у вказаній вище квартирі значиться зареєстрованим [PERSON] , відповідач по справі, який на протязі 20 років у квартирі не проживає, участі в утриманні житла та сплаті комунальних послуг не приймає. Факт реєстрації за вказаною адресою відповідача унеможливлює отримання субсидій на сплату комунальних послуг. Факт не проживання [PERSON] у вищевказаній квартирі з 2000 року підтверджується Актом перевірки паспортного режиму від 07.08.2020 року та поясненням свідків у суді [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пункт 1 статті 8 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, який гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, яке охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою житла. За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст.317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом, угоди. Частиною 2 статті 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки позивачка являється співвласником квартири [ADDRESS] , вона вправі вимагати усунення перешкод у користуванні належною їй квартирою, оскільки відповідач [PERSON] не є членом сім`ї позивачки та з 2000 року в квартирі не проживає. Відповідно до абзацу 6 ст.3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документу про місце проживання або місце перебування із зазначеним адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Враховуючи те, що [PERSON] втратив право на житло, останній підлягає зняттю з реєстрації в даній квартирі. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.391, 405 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved