Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати договір оренди землі № ЯВ-125 від 20.03.2015 року щодо земельної ділянки загальною площею 5,3581 га з кадастровим номером 6524184000:02:034:0023. Позовна заява мотивована тим, що позивачка є власником вказаної земельної ділянки, яка розташована на території Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області. Відповідачем з 2018 року і по сьогодні жодного разу не проводилася виплата орендної плати. Неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо виплати орендної плати позбавляє позивачку грошових коштів, тому просила суд розірвати договір оренди землі. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Додатково зазначила, що у відповідача в оренді перебувало дві земельні ділянки її матері [PERSON] за договором оренди землі № ЯВ-124 від 20.03.2015 року, земельна ділянка площею 5,3762, кадастровий номер 6524184000:02:034:0024 і за спірним договором. У наданих платіжних документах не зазначено за яку саме земельну ділянку отримувала орендну плату [PERSON] . Після оголошення перерви у судовому засіданні надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, зазначив, що орендна плата за вказану земельну ділянку справлялася належним чином власнику, на час укладення договору це була мати позивачки [PERSON] . Вказане підтверджується доданими письмовими доказами. Заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №117077672 від 14.03.2018 року, згідно свідоцтва про право на спадщину серія та номер 229 від 14.03.2018 року, земельна ділянка, загальною площею 5,3581 га., призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6524184000:02:034:0023, належить [PERSON] після смерті [PERSON] . Згідно копії договору оренди земельної ділянки №ЯВ-125 від 20.03.2015 року, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №259712301 від 03.06.2021 року, [PERSON] є власницею земельної ділянки загальною площею 5,3581 га з кадастровим номером 6524184000:02:034:0023, яка знаходиться на території Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області. Вказана земельна ділянка передана в оренду ТОВ «Явір Агроінтернешнл». Строк дії договору - 49 років, розмір орендної плати 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Договір зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.11.2015 року, номера запису про інше речове право №25241885. Також відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №265143886 від 09.07.2021 року в оренді у ТОВ «Явір Агроінтернешнл» з 20.11.2015 року перебувала земельна ділянка площею 5,3762, кадастровий номер 6524184000:02:034:0024. Строк оренди 5 років, розмір орендної плати 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Як встановлено у судовому засіданні строк оренди земельної ділянки закінчився у листопаді 2020 року. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що матір позивачки [PERSON] проживала з нею з 2015 року і до смерті. Вона мала слабкий стан здоров`я, але пересувалася самостійно. Про укладені договори оренди земельної ділянки нічого не знає. Бачив матір позивачки лише 2-3 рази, останній раз у 2015 році. У якому році вона померла не пам`ятає. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що проживає у с. Осокорівка і є невісткою позивачки, з квітня 2015 року матір позивачки проживала уже з нею, самостійно не могла ходити, пересувалася за допомогою стільчика, так як мала проблеми з ногами. Про договір оренди земельної ділянки нічого не знає. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] ( [PERSON] ) повідомила суду, що проживає у м. Херсон приблизно з 2006 року та є племінницею позивачки. Зазначила, що у 2014 році її дитина впала з другого поверху будинку та отримала травми голови і грудної клітини, в зв`язку з чим виникла необхідність звернутися до своєї бабусі [PERSON] за грошовою допомогою на лікування. У [PERSON] коштів не було, але була земельна ділянка (пай), що знаходилася в оренді у [PERSON] . Тому вирішили узяти орендну плату за неї наперед у сумі 5 тис. грн.. Разом з колишнім чоловіком свідок написала розписку про отримання коштів. На розписці поставила вона свій підпис і [PERSON] , так як була власником цього паю. Вказані події відбувалися у липні 2014 року, точно не пам`ятає, але орієнтується по даті на рентгенівських знімках травм дитини. Вони разом з колишнім чоловіком самі приносили розписку бабусі, оскільки та не могла самостійно пересуватися. Де на сьогоднішній день знаходиться колишній чоловік - вона не знає, втратила з ним зв`язок. У 2014 році мала прізвище [PERSON] . Розписка була написана на звичайному аркуші паперу. Зміст такий, що вона бере кошти у сумі 5 тисяч грн., а власник паю - [PERSON] - не заперечує, за рахунок майбутньої орендної плати. Колишній чоловік написав те саме. Під час написання розписки кожен заходив окремо. При ній [PERSON] касовий ордер не підписувала. Зазначила, що крім 5 тисяч гривень більше коштів не брала. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 та 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 23 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм дає підстави для висновку про те, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди. Судом встановлено, що сторони спірного договору погодили оренду плату, а саме: орендна плата у грошовій формі 3,00 % від грошової оцінки землі. Однак, з наявних матеріалів цивільної справи (відсутності будь-яких даних від відповідача) у порушення умов вказаного договору орендарем орендна плата не сплачувалась з 2018 року, що свідчить про систематичну несплату орендної плати, визначеної договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору про що й свідчить усталена судова практика Верховного Суду і застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Указана позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 27 січня 2020 року в рамках справи №469/908/15-ц, провадження №61-34891св18 (ЄДРСРУ №87211408). Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №527/570/17-ц та від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18. Вирішуючи питання щодо наявності факту систематичної несплати орендної плати, суд враховував наступне. Спростовуючи несплату орендної плати, представник відповідача надав суду видатковий касовий ордер від 30.04.2014 року на суму 1000 грн. призначення: оплата за земпай за 2014 рік та видатковий касовий ордер від 12.08.2015 року на суму 3790,88 грн призначення: земпай за 2015 рік; видатковий касовий ордер від 24.12.2016 року на суму 4301 грн призначення: оплата за оренду землі за 2016 рік; видатковий касовий ордер від 24.12.2016 року на суму 4301 грн. призначення: оплата за оренду, землі за 2016 рік; видатковий касовий ордер від 04.06.2015 року на суму 25000 грн. призначення платежу: оплата за оренду землі за 2015-2025 рік; платіжне доручення №463 від 27.10.2019 р. на суму 1885,80 грн. про сплату земельного податку за [PERSON] . Суд зазначає, що видатковий касовий ордер від 30.04.2014 року, видатковий касовий ордер від 12.08.2015 року та видатковий касовий ордер від 24.12.2016 року не спростовують факт несплати орендної плати відповідачем з 2018 року, оскільки містять інформацію щодо проведення такої оплати за 2014 - 2016 роки. Також факт отримання позивачкою орендної плати не може підтверджувати і платіжне доручення №463 від 27.10.2019 р., оскільки зміст цієї інформації повністю залежить від волевиявлення платника податку - податкового та регулюють відносини відповідача з податковим органом. Щодо видаткового касового ордеру від 04.06.2015 року на суму 25000 грн. із призначенням платежу: оплата за оренду землі за 2015-2025 рік, суд зазначає наступне. Як встановлено під час судового розгляду в оренді у відповідача у 2015-2020 роках перебувало дві земельні ділянки позивачки, приблизно однакової площі, 5,3581 га і 5,3762 га, розмір орендної плати 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно п. 2.3 Договору № ЯВ-125 від 20.03.2015 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки, площею 5,3581га, кадастровий номер 6524184000:02:034:0023, становить 148662,15грн. Відповідно видаткових касових ордерів відповідач сплачував позивачці орендну плату за рік за один пай у розмір 4300грн., тобто за десять років орендна плата могла складати 43000грн., а за дві приблизно однакові земельні ділянки біля 86000грн. З тексту видаткового касового ордеру від 04.06.2015 року вбачається, що [PERSON] отримала «оплату за оренду землі», не конкретної земельної ділянки, а взагалі оренду землі - 25000грн. і вказана сума, може свідчити лише про часткове виконання обов`язку із сплати орендної плати за дві земельні ділянки на строк до 3 років. Такий висновок частково підтверджується і відсутністю будь-яких виплат орендної плати за землю [PERSON] і її спадкоємниці [PERSON] відповідачем за 2017-2021 роки. З урахуванням викладеного, на думку суду, вказаний касовий ордер від 04.06.2015 року на суму 25000 грн. не може підтверджувати належне виконання відповідачем договірного обов`язку із сплати орендної плати по договору № ЯВ-125 від 20.03.2015 року за 2018-2020 роки. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, враховуючи, що позивач стверджував про наявність систематичної несплати орендної плати за землю за період 2018-2020 років, представник відповідача не спростував таку несплату належними доказами, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання договору оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати є обґрунтованою, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved