Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] . Починаючи з червня 1998 року вона (позивач) проживала з [PERSON] та здійснювала за нею догляд до самої смерті. Вона (позивач) проводила поховання [PERSON] , організовувала поминальні обряди, облаштувала місце поховання та доглядає за ним. Після смерті [PERSON] вона (позивач) користувалася деякими речами померлої, забрала її документи, доглядає за будинком та господарством, тобто вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном. Крім неї (позивача) спадщину після смерті [PERSON] прийняв також її чоловік [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 0293873 право на земельну частку (пай) розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені Кірова. Вона (позивач) позбавлена можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293873 втрачений. Крім цього, у свідоцтві про смерть ім`я її (позивача) матері зазначено « [PERSON] », в сертифікаті - « [PERSON] », а в свідоцтві про її (позивача) народження « [PERSON] ». [PERSON] просила: - встановити факт, що вона є рідною дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] ; - встановити факт, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293873, який виданий на ім`я [PERSON] ; - визнати за нею 1/2 частину на право на земельну частку (пай) розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені Кірова у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позов, не заперечує проти його задоволення, просив справу розглядати без участі їх представника. Суд проводить розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. У судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання, суть яких зводиться до того, що він добре знає [PERSON] , яка доводиться йому звідною сестрою. Матір`ю [PERSON] була [PERSON] . [PERSON] протягом останнього року життя матері проживала разом із нею, здійснювала догляд, а після смерті останньої доглядає за житловим будинком та земельною ділянкою. У зв`язку із неявкою 20 серпня 2021 року в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вислухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 19 серпня 1997 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Носівської районної державної адміністрації № 155 від 1 липня 1996 року було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293873, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 353, відповідно до якого останній належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП імені Кірова, розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується копією відповідного сертифіката (а.с. 14). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 37; 54). Таким чином, спадкоємство після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] . Носівською районною державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] була заведена спадкова справа № 351/2002, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 57-58). З копії спадкової справи № 351/2002 до майна померлої [PERSON] (а.с. 58) вбачається, що 9 серпня 2002 року на ім`я [PERSON] , як спадкоємця першої черги за законом, було видано свідоцтво про право на спадщину на грошовий вклад з відсотками та компенсаційними виплатами. У судовому засіданні встановлено, що у зв`язку із різним написанням імені [PERSON] у свідоцтві про її смерть, свідоцтві про народження позивача, а також сертифікаті про право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293873, позивач не може документально підтвердити родинні відносини із [PERSON] та те, що сертифікат належить останній. Позивач також не має доказів того, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10-13). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Абзацом 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. У судовому засіданні встановлено, що позивач є дочкою [PERSON] , на день смерті останньої фактично проживала із нею, а після смерті проводила її поховання та поминальні обряди, утримує будинок та розпоряджається предметами домашнього вжитку, що підтверджується матеріалами справи та показаннями свідка. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Докази по справі в їх сукупності суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують факти, про встановлення яких просить позивач. Встановлення цих фактів має для позивача юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє право, як спадкоємця першої черги за законом, на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] . Позивач позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначені факти. Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] прийняли позивач та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом, в рівних частинах успадкували належне їй право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у зв`язку із тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293873 втрачений, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15; 17). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved