Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що після смерті матері [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) [PERSON] її опікуном призначили бабусю [PERSON]. 21 грудня 2013 року остання померла, а після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями №19 по вул. Зарічній в с. Сімер Перечинського району Закарпатської області. Така заповіт не залишила. За правом представлення вона є спадкоємцем майна померлої, будь-які інші спадкоємці відсутні. Оскільки фактом спільного проживання з бабусею вона прийняла спадщину, однак нотаріусом в її оформленні їй було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на спадковий будинок, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] не зявилися, однак остання подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без їх участі та підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 26 травня 1977 року померла матір [PERSON] [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №287931, виданим Перечинським райвідділом запису актів громадянського стану Закарпатської області 27 травня 1977 року (а. с. 8, 20, 27, 28). Рішенням виконкому Перечинської селищної Ради депутатів трудящих №53 від 12 липня 1977 року опікуном позивача призначено її бабусю [PERSON] (а. с. 8, 9, 19, 27). Також встановлено, що 21 грудня 2013 року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 163816, виданим виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 23 грудня 2013 року (а. с. 10). Згідно виписки з погосподарської книги та довідки виконкому Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області [PERSON], яка померла 21 грудня 2013 року, була головою дворогосподарства № 19 по вул. Зарічній в с. Сімер Перечинського району Закарпатської області, де на момент смерті останньої була зареєстрованою [PERSON] (а. с. 17, 18). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 48101355 від 16 червня 2017 року спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON], яка померла 21 грудня 2013 року, відсутня (а. с. 37, 38). Разом з цим, відповідно до повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 63/01-16 від 19 травня 2017 року позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем [PERSON], оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на житловий будинок № 19 по вул. Зарічній в с. Сімер Перечинського району Закарпатської області (а. с. 16). Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Отже, враховуючи те, що [PERSON] як спадкоємець за правом представлення одноосібно прийняла спадщину за своєю бабусею [PERSON], протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї (а. с. 8, 10, 17, 19, 20, 27, 28, 37, 38), однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved