Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до\~суду з\~позовом до [PERSON] , Старобільської міської ради Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову посилається на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У зазначеному житловому приміщенні з 21.04.2011 року зареєстроване місце проживання сина позивача відповідача по справі [PERSON] , [INFO] . Відповідач у 2014 році за власною волею змінив своє фактичне місце проживання та виїхав у США, але не знявся з зареєстрованого місця проживання. Відповідач не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг на утримання житлового приміщення, що належить позивачу, та ніяким чином не відшкодовує частини їх вартості. Особистого майна відповідач у житловому приміщені не зберігає. Реєстрація місця проживання відповідача [PERSON] у будинку, що належить позивачу, перешкоджає її праву власності, а саме унеможливлює у повній мірі користуватися цим житловим приміщенням через втрату права на отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі чого позивачка змушена звернутися до суду. В судове\~засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує (а.с. 22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с. 19, 24). Відповідач по справі представник Старобільської міської ради Луганської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника міськради, та про згоду із задоволенням позову (а.с. 21). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно з копією договору дарування житлового будинку від 05.02.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 428, та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.01.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2579797, власником житлового будинку [ADDRESS] , є позивачка по справі [PERSON] (а.с. 6-7). З копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 13.03.2019 року, відповідач [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] , не проживає з травня 2014 року (а.с. 12). Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає\~за адресою\~реєстрації більше\~року та\~втратив право\~користування житлом,\~і своєю\~реєстрацією перешкоджає\~здійсненню власнику\~ позивачу [PERSON] її право власності на будинок, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved