Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Ямпільської міської ради Вінницької області про встановлення факту, який має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якій просила: встановити факт, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років [PERSON] , який помер [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області та визнати за нею право власності на житловий будинок та надвірні будівлі по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області помер [PERSON] . Після його смерті вона прийняла спадщину належним чином, так як постійно проживала однією сім`єю з спадкодавцем на час відкриття спадини на протязі останніх п`яти років по день смерті останнього. Крім того, вона звернулася до нотаріуса та подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] . За час проживання з спадкодавцем вони були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Вона здійснювала його поховання, надавала йому допомогу, так як він у зв`язку із віком та хворобливим станом потребував стороннього догляду. Нотаріусом їй було роз`яснено необхідність встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем. На даний час, вона вирішила офіційно зареєструвати право власності на спадкове майно, однак коли звернулася до нотаріуса їй роз`яснили, що необхідно звернутися до суду у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок і вказане питання необхідно вирішити у судовому порядку. Тому вона змушена звернутися до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№4917 від 29.07.2021, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області у підготовче засідання не з`явився, надав суду письмову заяву за вхід.№4773 від 22.07.2021, за підписом міського голови, в якій просив справу розглянути у відсутність представника. Проти позову не заперечують. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: заява представника відповідача про визнання позову та розгляд справи у відсутність представника міської ради від 22.07.2021 вхід.№4773; заява позивача про розгляд справи у її відсутність від 29.07.2021 вхід.№4917. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 29.07.2021 на 10 годину 00 хвилин (а.с.16-18); витребування доказів від 12.07.2021 (а.с.20-22) та від 14.07.2021 (а.с.28-30; про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.5-6) судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Слобода-Бушанська Ямпільського району Вінницької області, зареєстрована у селі Буша Могилів-Подільського району Вінницької області. Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.12.2020 (а.с.8) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області. Із копії довідки начальника КП «Ямпільське РБТІ» №433 від 18.06.2021 (а.с.9) судом встановлено, що право власності на житловий будинок, який розташований у [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано, вказаний будинок рахується за [PERSON] , 1943 року народження (копія довідки старости Бушанського старостинського округу Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області №03-06.2/279 від 06.07.2021 (а.с.10). Із копії Технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами (а.с.11-13) судом встановлено, що позивач [PERSON] є замовником технічної документації на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований у [ADDRESS] . Із копії Депутатського акту від 30.06.2020 (а.с.14) судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований у [ADDRESS] належить [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області. Разом з ним в період часу з лютого 2014 року по день його смерті, постійно, однією сім`єю у вказаному будинку проживала [PERSON] , [INFO] . Вони були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Із копії Спадкової справи №105/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.34-44) судом встановлено, що спадкова справа заведена за заявою [PERSON] , [INFO] . Дослідивши докази, що є у справі, суд вважає встановленим, що дійсно [PERSON] , [INFO] , постійно проживала разом із спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області, на час відкриття спадщини. Встановлення цього факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки вона бажає успадкувати майно [PERSON] у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст.81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, враховуючи вищевикладене, сумнівів у тому, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала разом із спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області, на час відкриття спадщини, у суду не виникає, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Разом з тим, суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , у порядку спадкування за законом. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст.1268 ЦК України після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області, спадщину прийняла позивач [PERSON] , так як остання постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї. 18.06.2021 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у селі Дорошівка Ямпільського району Вінницької області, у зв`язку із чим, було заведено Спадкову справу №105/2021. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1264 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна померлого [PERSON] . Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлого не претендує на спадщину після його смерті, окрім позивача, ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача в частині визнання за нею права власності на житловий будинок та надвірні будівлі по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , оскільки таке право спадкоємця підтверджене наявними в матеріалах справи доказами, і тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved