Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області про визнання права власності на будівлю перукарні, розташовану на земельній ділянці розміром 0,0056 га по [ADDRESS]. В позовній заяві позивач вказала, що їй на праві приватної власності належить будівля перукарні, яку вона звела та відбудувала з дозволу селищної ради за вказаною адресою на земельній ділянці площею 0,0056 га. Такий дозвіл був наданий їй відповідним рішенням Новопокровської селищної ради від 15.11.2012 року. Після отримання 15.11.2012 року в Новопокровській селищній раді дозволу, вона за вищевказаною адресою у 2013 році побудувала будівлю перукарні. В порядку виконання вказаного рішення вона замовила та отримала паспорт прив'язки розміщення будівлі перукарні за схемою благоустрою селища у секторі містобудування і архітектури Чугуївської райдержадміністрації. 06.11.2015 року рішенням сесії Новопокровської селищної ради будівлі перукарні була присвоєна адреса: [ADDRESS]. За її замовленням Чугуївське МБТІ зробило технічне обстеження та виготовило технічний паспорт будівлі, з відповідним заведенням інвентарної справи об'єкту нерухомого майна. Просить суд визнати за нею право власності на будівлю перукарні, розташовану по [ADDRESS], що необхідно їй для оформлення документації на земельну ділянку на якій розташована перукарня. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надала суду письмову заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі та проханням розглянути справу за її відсутності (а.с. 26). Відповідач, надав письмову заяву про визнання позову та проханням розглянути справу без участі його представника (а.с. 27). Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. Рішенням XXI сесії VI скликання Новопокровської селищної ради Чугуївського району від 15.11.2012 року «Про погодження ФОП [PERSON] місця розташування будівлі перукарні для провадження підприємницької діяльності в [ADDRESS]», [PERSON] було погоджено місце для розташування будівлі перукарні по [ADDRESS] та зобов'язано розробити в установленому діючим законодавством паспорт прив'язки приміщення будівлі перукарні (а.с. 24). Протягом 2013 року [PERSON] побудувала будівлю перукарні і по наступний час здійснює в ньому підприємницьку діяльність. Відповідно до ст.325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна. Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконності набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено в ході судового розгляду справи, 15.11.2012 року рішенням сесії Новопокровської селищної ради [PERSON] було надано дозвіл на будівництво будівлі перукарні для здійснення підприємницької діяльності за розташуванням в [ADDRESS]. Вважаючи себе повноправним власником вищезазначеної будівлі перукарні, позивач, після отримання дозволу, замовила та отримала паспорт прив'язки, згідно якого будівля перукарні розташована на земельній ділянці площею 0,0056 га і відповідає діючим Державним будівельним нормам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» та ДБН Би2.4-1-94 «планування і забудова сільських поселень». За технічним паспортом КП «Чугуївське МБТІ» станом на 02.12.2015 рік за адресою: [ADDRESS] - є будівля перукарні, що належить [PERSON] В 2015 році [PERSON] звернулася до Новопокровської селищної ради щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку під існуючою будівлею перукарні в [ADDRESS], і рішенням І сесії VIІ скликання Новопокровської селищної ради Чугуївського району від 06.11.2015 року такий дозвіл їй був наданий (а.с. 23). Рішенням сесії Новопокровської селищної ради від 06.11.2015 року вищезазначеному об'єкту нерухомого майна була присвоєна адреса: [ADDRESS] (а.с. 25). Відповідно ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Зважаючи на те, що селищна рада не заперечує проти виділення забудовнику земельної ділянки із фонду селища під уже здійснене нею будівництво та визнання за [PERSON] права власності на збудоване нерухоме майно, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved