Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту, після уточнення позовних вимог просить скасувати арешт з усього нерухомого майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та їх обтяжень запис від 09.07.2012 р. за №12714922 року за №2450723 про арешт усього нерухомого майна що належить [PERSON]. Мотивує вимоги тим, що вона 13.05.2016 р. звернулася до Першої одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини квартири під №29 у будинку під №101/2 що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, яка залишилась після смерті її чоловіка [PERSON], де їй стало відомо про наявність арешту на нерухоме майно на підставі Постанови про арешт майна боржника, серія та номер №30212507, №В-14/436, виданий 09.07.2012 року видавник: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиція (на даний час Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області), державний виконавець Бакалова І.В. Нею була направлена заява до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси від 23.05.2016 р. з проханням скасувати зазначений арешт, якій був накладений згідно Постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 30212507, В-14/436 від 09.07.2012 р. У відповідності до листа з Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 23.05.16 р. за №10457 повідомлено, що відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством. ВП№3021250 знищено. Підстави для розгляду її заяви по суті та зняття арешту з майна відсутні. В зв'язку з тим, що зазначений арешт порушує майнові права позивачки, остання звернулась до суду з зазначеним позовом. Сторони в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи наявними доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власницею 2/3 частини квартири під №29 у будинку під №101/2 що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серія та номер: НАС266492, №5-419 від 13.05.2016 р. Інша частина розділена в рівних долях по 1/6 частині між донькою позивачки [PERSON] та її сином [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] після оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом був наданий позивачці Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43841904 від 13.05.2016р. та Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна від 18.05.2016 р., з якого позивачці стало відомо про наявність арешту на нерухоме майно на підставі Постанови про арешт майна боржника, серія та номер№30212507, №В-14/436 , виданий 09.07.2012 року, видавник: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиція (на даний час Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області). У відповідності до інформаційної довідки з державного реєстру обтяжень від 18.05.2016 р., накладено арешт на все нерухоме майно яке належить Позивачці на праві власності, арешт накладено на підставі Постанови про арешт майна боржника, серія та номер №30212507, №В-14/436, виданий 09.07.2012 року видавник: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиція. На заяву про зняття арешту, позивач отримала відповідь з Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 23.05.16 р. за №10457, що матеріали виконавчого провадження ВП№3021250 знищено, у зв'язку із закінченням терміну їх зберігання, встановити підстави накладення арешту на майно та надати будь-яку іншу інформацію щодо арешту не виявляється можливим. Запропоновано звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач не може реалізувати свої права щодо арештованого майна, у зв'язку з тим, що був накладений арешт. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами та доповненнями від 02.06.2016 року у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Детальний аналіз норм діючого законодавства, дає змогу зробити висновок, що після закінчення виконавчого провадження, державний виконавець повинен зняти, арешти та інші обмеження, які накладаються на майно впродовж виконання виконавчих дій. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ст. 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а водночас і в недоторканості самого майна власника. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 19 Конституції України закріплює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позивач не може реалізувати свої права та інтереси щодо арештованого майна, яке належить йому на праві власності, у зв'язку з тим, що був накладений арешт. У зв'язку з вказаними обставинами, суд вважає можливим зняти арешт з майна Позивача, так як власник майна відповідно до ст. 319, 321 Цивільного кодексу України в праві розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved