Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по аліментам. Посилається на те, що вона з відповідачем перебували у шлюбі, який розірвали 23 грудня 2004 року, про що зроблено актовий запис № 247. За час спільного проживання у шлюбі у них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її повному утримання та вихованні. Рішенням Хустського районного суду від 05 листопада 2013 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 500 гривень щомісячно. На підставі цього рішення вона отримала виконавчий лист, який подала на виконання до Хустського районного відділу ДВС. Всупереч того, що рішення суду є обовязковим для виконання, відповідач не сплачує визначені судом аліменти. Відділ ДВС не вживає жодних заходів щодо належного виконання рішення суду і у звязку з цим станом на 01.01.2017 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 10800 гривень. Відповідач працює по найму, виїжджає на заробітки за кордон, але коштів на утримання дитини не надає. Не бере участі у виховання сина. Позивачка вважає, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, а тому просить суд винести рішення, яким стягнути з нього на її користь заборгованість по аліментах в розмірі 10800 гривень та неустойку (пеню) за несплату аліментів у розмірі 45792 гривень. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. До суду надійшла заява від позивачки про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суд не повідомив. В порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 23 грудня 2004 року згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ФМ№000832 від 12.07.2005 року. Від спільного проживання у шлюбі у сторін народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ№173659 від 20.04.2004 року. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року визначено розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] для утримання неповнолітнього сина [PERSON]В, [INFO] у твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 05.11.2013 року до досягнення дитиною повнолітнього віку. З розрахунку заборгованості по аліментам, наданого Хустським районним відділом ДВС головного територіального управління юстиції у Закарпатській області вбачається, що заборгованість [PERSON] з виплати аліментів за період з січня 2016 року по грудень 2016 року станом на 01.01.2017 року становить 10800,00 гривень. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості за аліментами суд виходить з наступного. Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч. 4 ст. 195 СК України. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ч. 3 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. В свою чергу ст. 187 СК України визначає порядок відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника, тобто за його заявою, а не на підставі рішення суду. Таким чином ч. 3 ст. 194 СК України визначає порядок стягнення заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. З огляду на зазначене, враховуючи відсутність спору з приводу розміру заборгованості за аліментами, а також те, що заборгованість за аліментами може бути стягнута за рішенням суду тільки у випадку, якщо аліменти відраховуються на підставі заяви платника аліментів, а не за виконавчим листом, як є у цьому випадку, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення заборгованості за аліментами, а відтак в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Вирішуючи питання про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд виходить з наступного. Як вбачається з розрахунку заборгованості, виданого Хустським РВ ДВС від 20.01.2017 року за № 52 заборгованість [PERSON] з виплати аліментів в період з січня 2016 року по грудень 2016 року станом на 01.01.2017 року становить 10800,00 гривень. Згідно зі статтею 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Розмір пені позивачкою визначений неправильно. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обовязку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобовязань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Викладений вище розрахунок неустойки (пені) є правовою позицією Верховного Суду України, висловленої у постановах від 01.07.2015 року по справі № 6-94цс15 та від 16.03.2016 року по справі № 6-300цс16. Отже, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, загальна сума розміру неустойки (пені) по заборгованості за аліментами у [PERSON] буде становити 2430,00 гривень, тобто заборгованість за аліментами за місяць (500 гривень) множиться на 1% пені і на кількість днів кожного місяця в періоді з січня 2016 року по квітень 2017 року (до дня ухвалення судом рішення), після чого визначений розмір пені за кожен місяць додається і виводиться загальний розмір пені. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, і те, що в ході судового розгляду не встановлено відсутності вини відповідача при виникненні заборгованості за аліментами, суд вважає позов в цій частині обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Судові витрати по справі підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved