Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позов мотивований тим, що мировою угодою від 25 листопада 2009 року, затвердженою ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 25 грудня 2009 року визначено, що [PERSON] виплачує [PERSON] та [PERSON] кошти в сумі 50 000 грн., що становить плату за ? частину будинку по [ADDRESS], який залишився в спадок після смерті [PERSON] Кошти мають бути передані в двох частинах, саме 25 000 грн. до 1 березня 2010 року, а інша частина мала бути передана до 1 червня 2010 року. [PERSON] зазначає, що [INFO] помер її чоловік, а також позивач в вищевказаній справі - [PERSON] Після його смерті [PERSON] звернулася до нотаріальної контори та прийняла спадщину. Після укладення мирової угоди [PERSON] постійно обіцяла виплатити кошти і просила зачекати, але своєї обіцянки не виконала до цього часу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав. Згідно його пояснень підстав для задоволення позову немає, оскільки мирова угода від 25 листопада 2009 року визнана ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 25 листопада 2009 року і відповідно до п. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає виконанню державною виконавчою службою. Також представник відповідача стверджував, що зобов`язання за мировою угодою від 25 листопада 2009 року не були виконані жодною зі сторін, на підтвердження цьому представник відповідача надав суду мирову угоду від 12 грудня 2011 року та ухвалу Староміського районного суду від 12 грудня 2011 року, якою було визнано мирову угоду від 12 грудня 2011 року, згідно якої: [PERSON] прийняла у спадок 3/8 частки складських та офісних приміщень по вул. Нансена, 1а у м. Вінниці, чим порушила умови мирової угоди від 25 листопада 2009 року. Крім того представником відповідача було надано суду листи, в яких [PERSON] звертається до [PERSON] з проханням відмовитися від позову про визнання права власності на спадкове майно та поділ його в натурі, щоб двосторонньо виконати ухвалу Ленінського районного суду м. Вінниці від 25 листопада 2009 року про визнання мирової угоди від 25 листопада 2009 року. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. 25 листопада 2009 року між сторонами в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третіх осіб [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно була укладена мирова угода, яка була визнана ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 25 листопада 2009 року. Згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 25 листопада 2009 року [PERSON] виплачує [PERSON] та [PERSON] кошти в сумі 50 000 грн., що становить плату за ? частину будинку по [ADDRESS], який залишився в спадок після смерті [PERSON] Кошти мають бути передані в двох частинах, саме 25 000 грн. до 1 березня 2010 року, а інша частина мала бути передана до 1 червня 2010 року. [PERSON] та [PERSON] відмовляються від усіх своїх прав на всю спадщину: частину будинку [ADDRESS] з відповідною часткою господарських будівель та споруд, житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0600 га, яка розташована в [ADDRESS], приватне підприємство, що зареєстроване на ім'я покійного [PERSON], складські та офісні приміщення за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] відмовляються від усіх позовних вимог по перерахованій вище спадщині та зобов'язуються відмовитись від усіх позовних вимог, що виникнуть в подальшому. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0600 га, яка розташована в [ADDRESS] залишається у власності [PERSON] 12 грудня 2011 року Староміським районним судом м. Вінниці була постановлена ухвала про визнання мирової угоди в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення часток у праві спільної часткової власності, визнання права власності на спадкове майно та поділ його в натурі, за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно та розподіл в натурі спадкового майна. Згідно з вказаною ухвалою сторони визнають, що до спадкової маси у спадщині, яка відкрилась після смерті [PERSON], входить наступне майно: 1.1. будівля складу літера В, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; 1.2. будівля складу літера Б, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; 1.3. ? частка огорожі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 2. Сторони визнають, що розмір часток спадкоємців у спадковому майні, а саме у будівлях складів літера В, літера Б та ? частці огорожі, які розташовані за адресою: [ADDRESS], на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON] та [PERSON] становить: 2.1. [PERSON] - 3/8; 2.2. [PERSON] - 5/16; 2.3. [PERSON] - 5/16. 3. Сторони погодились на поділ спадкового майна, на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON], наступним чином: 3.1. право власності на 3/8 часток у будівлях складів літера В, літера Б та в ? частці огорожі, які розташовані за адресою: [ADDRESS], на яку мала право [PERSON] як спадкоємець [PERSON] та [PERSON], визнається за [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. 3.2. [PERSON] та [PERSON] зобов'язуються сплатити [PERSON] грошову компенсацію за 3/8 часток у будівлях складів літера В, літера Б та в ? частці огорожі, які розташовані за адресою: [ADDRESS], на які вона мала право як спадкоємець [PERSON] та [PERSON]. 3.3. загальний розмір грошової компенсації, зазначеної у п. 3.2. цього договору становить 45626,1 гривень, з яких 35626,1 гривень [PERSON] отримала на підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 11 грудня 2007 року, а решта 10000 гривень [PERSON] та [PERSON] вносять на депозитний рахунок суду до підписання даної мирової угоди. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги наявністю укладеної між нею та відповідачем мирової угоди від 25 листопада 2009 року та відмовою відповідача виконувати свої зобов'язання за цією мировою угодою, вважаючи, що грошове зобов'язання у відповідача виникло внаслідок укладення нею мирової угоди від 25 листопада 2009 року. Проте, таке обґрунтування позову не дає підстав для його задоволення, виходячи з наступного. Статтею 175 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Згідно із ст. 208 ЦПК України видами судових рішень є : ухвали, рішення, постанови. Відповідно до ст. 124 Конституції України судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до п. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» ухвали суду про визнання мирової угоди підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою. З наведених вище норм права вбачається, що у разі закінчення справи мировою угодою, суд має перевірити чи умови цієї мирової угоди не суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб і лише після цього може постановити ухвалу про визнання мирової угоди чи відмову у її визнанні. Таким чином, лише на підставі самої мирової угоди, без постановлення ухвали про її визнання судом, цивільні права та обов'язки у сторін по справі не виникають. Отже, обов'язок сплати коштів в сумі 50000 гривень виник у [PERSON] не внаслідок підписаної нею мирової угоди, а внаслідок постановлення судом ухвали про визнання мирової угоди, тобто цивільно-правове зобов'язання у [PERSON] виникло внаслідок ухвалення судового рішення, яке у разі відмови у добровільному його виконанні може бути виконане у примусовому порядку шляхом звернення виконавчого листа до виконання. Своїм правом щодо примусового виконання ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці позивач не скористалась, що не може бути підставою для дублювання ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 25 листопада 2009 року ухваленням рішення про задоволення її позову. Крім того, суд звертає увагу на те, що мирова угода укладається між сторонами по цивільній справі з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок. Як вбачається зі змісту мирової угоди від 25.11.2009 року та ухвали про її визнання від 25.11.2009 року певні зобов'язання взяті і [PERSON], а саме згідно з п.п. 2, 3 [PERSON] відмовляється від усіх своїх прав на всю спадщину, зокрема на складські та офісні приміщення за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] Проте, як вбачається зі змісту ухвали Староміського районного суду м. Вінниці від 12 грудня 2011 року [PERSON] таке своє зобов'язання не виконала і отримала грошову компенсацію за спадкове майно, яке відкрилось після смерті [PERSON], а саме за частку у будівлі складу літера В, літера Б, ? частку огорожі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Сума грошової компенсації становила 45626,1 грн. Із наведеного вище суд приходить до висновку про те, що взаємні поступки, які були досягнуті сторонами в мировій угоді від 25.11.2009 року та визнані ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.11.2009 року жодною із сторін не виконані. Хоча, як вбачається з листів, які [PERSON] надсилала на адресу [PERSON], [PERSON] вживала заходи щодо виконання зазначеної вище ухвали та спонукала до її виконання [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed