Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 22.02.2016 року та просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову. Позов обґрунтований тим, що з 1999 року позивач перебуває з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Останнім часом відносини між сторонами погіршилися, відповідач проявляє ганебну поведінку щодо неї та сина, виганяє з будинку, перестав утримувати сім'ю близько 6 місяців, зловживає спиртними напоями, матеріально сина не підтримує. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач працює за наймом, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших дітей та утриманців не має. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотала про їх задоволення (а.с. 14). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому судових повісток (а.с. 13, 19, 30), будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надав. Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, копію актового запису про народження №7 від 24.07.2003 року з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 06.05.2016 р., в якому вказана підстава запису відомостей про батька - актовий запис про встановлення батьківства №01 від 24.07.2003 року (а.с. 5, 23-25). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області № 146 від 15.02.2016 року (а.с.7). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли, про що в судовому засіданні стверджувала позивач та не спростовано відповідачем. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах утримання неповнолітньої дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved