Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №4 по вул. Богдана Хмельницького,47 села Кашперівка Тетіївського району Київської області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі зареєстровані в її квартирі, але більше шести років в ній фактично не проживають, чим порушують право власності. Добровільно відповідачі не бажають знятися з реєстрації, чим здійснюють перешкоди у користуванні та розпорядженні майном позивача. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира №4, яка розташована за адресою: Київська область, Тетіївський район, село Кашперівка, вул.Б.Хмельницького (колишня Леніна), 47, є власністю позивача, що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 31.12.1991 року. (а.с.6). Із акту обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON], складеного депутатами сільської ради с.Кашперівка встановлено, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані в квартирі №4 за адресою: Київська область, Тетіївський район, село Кашперівка, вул.Б.Хмельницького (колишня Леніна), 47, але більше шести років за вказаною адресою не проживають, місце їхнього фактичного проживання не відоме. (а.с.7). Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки, відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають в квартирі позивача більше одного року без поважних причин, домовленості між ними та власником квартири не встановлено, тому, відповідачі втратили право користування квартирою №4 по вул. Богдана Хмельницького,47 села Кашперівка Тетіївського району Київської області.

Outcome: approved