Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай), що належала його матері - [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , якій належало право на земельну частку (пай) розміром 5,56 в умовних кадастрових гектарах, із земель КСГП «Хлібороб» на території Попівської сільської ради. Позивачка фактично вступила в управління спадковим майном, інших спадкоємців після смерті матері немає. При цьому сертифікат на право на земельну частку (пай), який посвідчував відповідне право, був втрачений, про що зроблено оголошення в засобах масової інформації. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, при цьому подала клопотання про розгляд справи без її участі, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Попівської сільської ради у судове засідання не з`явився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи без представника сільської ради, зазначив, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, [INFO] в с.Попівка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області померла [PERSON] (а.с.4). Ще за життя [PERSON] на її ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0155812, що підтверджується довідкою відділу у Новгород-Сіверському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області (а.с.7). Даним сертифікатом було посвідчено право [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 5,56 в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель КСГП «Хлібороб», розташованих на території Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Згідно копії довідки виконкому Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №140 від 14.02.2019 року, [PERSON] , [INFO] , після смерті матері [INFO] - [PERSON] , фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме обслуговувала та утримувала житловий будинок, який знаходиться в с.Попівка, сплачувала комунальні платежі, обробляла присадибну земельну ділянку (а.с.27). Позивачка [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 07.08.2018 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.02.1972 року, після реєстрації якого позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10). Частиною 2 ст. 548 Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР) (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначалося, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, згідно з ч.1 ст. 529 ЦК УРСР [PERSON] будучи спадкоємицею першої черги спадкоємців за законом, на підставі п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР належним чином прийняла спадщину своєї матері [PERSON] , до складу якої увійшло й право на земельну часту (пай), при цьому інші спадкоємці відсутні (а.с.26). Як з`ясовано, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0155812 від 10.12.1996 року, виданий на ім`я [PERSON] було втрачено у зв`язку з чим розміщено повідомлення про його недійсність в засобах масової інформації, що підтверджується повідомленням у газеті «Сіверський край» за 30.05.2019 року (а.с.8). Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи той факт, що позивачка набула в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром 5,56 в умовних кадастрових гектарах із земель КСГП «Хлібороб», яка знаходится на території Попівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало [PERSON] , однак дане право не визнається у зв`язку з відсутністю документа, яким воно посвідчувалося, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачкою прав на земельну частку (пай), що належала [PERSON] , відповідно позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved