Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 5000,00 гривень щомісяця на її утримання під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вона перебуває на 23 тижні вагітності. Між нею та чоловіком фактично припиненні шлюбні відносини, а відповідач своїх обов`язків щодо її утримання не виконує, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі 8 червня 2019 року виконавчим комітетом Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб, актовий запис №01 (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.06.2019 року, а.с. 6). З даних довідки від 04.06.2020 №78 (а.с. 7) вбачається, що позивач перебуває на обліку по вагітності з 20.02.2020 по теперішній час. Ваг 23 тиж. Відповідно до частин першої та другої статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. \~Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу (частина 1 статті 76 Сімейного кодексу України). У відповідності до частин першої та четвертої статті 84 Сімейного кодексу України дружина має\~право на\~утримання від\~чоловіка під\~час вагітності. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з частиною шостою статті 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. \~Таким чином, сімейним законодавством передбачено право вагітної дружини (матері) на утримання чоловіком (батьком) під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що вагітна дружина потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Разом з тим, відповідачем не надано доказів важкого матеріального становища, що виключає можливість сплати аліментів на користь позивача. В свою чергу, частиною п`ятою статті 84 Сімейного кодексу України \~аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. За таких обставин суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] підлягає частковому задоволенню, з урахуванням працездатного віку відповідача та відсутності доказів щодо важкого його матеріального становища або інших обставин, визначивши такий розмір аліментів виходячи з принципу справедливості та розумності в розмірі по 1300,00 гривень щомісячно. Відповідно до частини першої\~ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти обов`язок зі сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved