Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати договір довічного утримання, від 27 жовтня 2006 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Черкаської районної нотаріальної контори Вороною О.О., зареєстрований в реєстрі за № 1-3253, визнати недійсним право власності на квартиру номер [ADDRESS] за відповідачами. В обґрунтування позовних вимог послалася на наступне. 27.10.2006 року позивач уклала з відповідачами договір довічного утримання та догляду, відповідно до якого відповідачі зобов'язалась довічно утримувати позивачку, надаючи їй необхідне харчування, одяг і забезпечувати за нею належний догляд та необхідну допомогу, вартістю в розмірі 100 грн. щомісяця. Здійснювати за свій рахунок ремонт квартири та приймати участь у погашенні затрат пов'язаних технічним обслуговуванням будинку, а позивач в свою чергу передала у власність відповідачам квартиру [ADDRESS]. Відповідачі взяті на себе зобов'язання за спірним договором не виконують, тому позивач змушена захищати свої права в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги збільшила та просила суд розірвати договір довічного утримання, визнати недійсним право власності на спірну квартиру за відповідачами, визнати за нею право власності на спірну квартиру та скасувати арешт накладений на квартиру, зареєстрований нотаріусом при реєстрації договору довічного утримання, збільшені позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, та пояснила, що позивач по справі є її матір'ю в 2006 році вони підписали договір довічного утримання. З 2010 року вона припинила допомагати позивачу в зв'язку з тим, що в неї почалися проблеми в родині, вона розлучилася із своїм чоловіком, на даний час в них ідуть судові процеси. Тому вона не має ніякої можливості виконувати взяті на себе зобов'язання за договором довічного утримання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, та пояснила, що позивач по справі є її матір'ю в 2006 році вони підписали договір довічного утримання. Обов'язки взяти на себе договором вона ніколи не виконувала і не виконує на даний час, в зв'язку з тим, що її чоловік [PERSON] заперечує проти надання такої допомоги та забороняє їй це робити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, та пояснив, що позивач по справі є матір'ю його дружини [PERSON] остання в 2006 роціуклала договір довічного утримання. Він був проти надання будь-якої допомоги [PERSON] і на даний час забороняє своїй дружині надавати будь-яку допомогу [PERSON]. Представники третьої особи [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову та пояснив, що на даний час відбувається поділ спільного майна подружжя між його довірителем [PERSON] та відповідачем по справ [PERSON] тому на його думку даним позовм [PERSON] намагається вилучити спірну квартиру із спільного майна подружжя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору довічного утримання та догляду, укладеного 27 жовтня 2006 року, між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Черкаської районної нотаріальної контори Вороною О.О., зареєстрований в реєстрі за № 1-3253, [PERSON] передала [PERSON] та [PERSON] у власність квартиру квартиру [ADDRESS]. Натомість відповідачі зобов'язались довічно утримувати [PERSON], надаючи їй необхідне харчування, одяг і забезпечувати за нею належний догляд та необхідну допомогу, вартістю в розмірі 100 грн. щомісяця. Здійснювати за свій рахунок ремонт квартири та приймати участь у погашенні затрат пов'язаних технічним обслуговуванням будинку. Право власності на спірну квартиру за відповідачами зареєстровано 28.11.2006 року. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до п. 15 Договору у разі невиконання умов договору, договір може бути розірваний згідно у судовому порядку. Згідно ст.. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання за договором довічного утримання та догляду в повному обсязі, внаслідок чого вона бажає розірвати договір в односторонньому порядку та повернути в свою власність квартиру, передану на виконання умов договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що договір підлягає розірванню у зв'язку з неналежним виконанням однією стороною його умов, що позбавляє позивача того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконує своїх обов'язків по договору, що не заперечувалось самими відповідачами, не утримують позивача, не здійснюють за ним догляд на обумовлених договором умовах, договір від 27 жовтня 2006 року слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин, суд розриває договір довічного утримання та повертає у власність позивача квартиру. Крім того, позивачем заявлено вимогу про зняття арешту на спірну квартиру у зв'язку з розірванням договору довічного утримання та догляду. Відповідно до Договору на квартиру накладено заборону відчуження, а не арешт, який просить зняти позивач. Також, згідно ч. 3 ст. 653 ЦК України …Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Оскільки договір припинить свою дію з моменту набрання рішенням суду законної сили, то положення договору про накладення заборони також припинить свою дію, тому суд вважає, що в даній частині позов задоволенню не підлягає. Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про визнання права власності за нею права власності на спірну квартиру, оскільки дана вимога буде виконана відповідним органом в порядку виконання даного рішення суду.

Outcome: partial