Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - відділ ДВС Добропільського МРУЮ про стягнення неустойки ( пені) у зв'язку з несплатою аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що згідно рішення Добропільського міськрайонного суду від 05 жовтня 2011 року відповідач повинен виплачувати на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини доходів щомісячно, починаючи з 30 серпня 2011 року і до досягнення повноліття старшою донькою [PERSON], але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 03 листопада 2011 року державний виконавець відділу ДВС Добропільського МРУЮ виніс постанову ВП №29661014 про відкриття виконавчого провадження, копія якої була скерована відповідачу. Відповідач в 2012 році сплачував аліменти не в повному обсязі, а з червня 2012 року звільнився з роботи, фактично сплачувати аліменти перестав, перераховуючи їх не кожний місяць та лише по 200 грн., у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка згідно довідки відділу ДВС станом на 08.09.2014 року складає 20297,56 грн. [PERSON] по теперішній час не працює, заборгованість не погашає, що змушує її скористатися своїм законним правом на звернення до суду з вимогами про стягнення неустойки ( пені) у зв'язку з несплатою аліментів. Вона не працює і їй дуже важко утримувати двох малолітніх дітей. В судовому засіданні позивачка уточнила свої вимоги, які підтримала у повному обсязі, надала письмові розрахунки неустойки ( пені) за період з 01.08.2013 року по 11.08.2014 рік та просила стягнути з відповідача на свою користь суму пені в розмірі 23060 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно згідно рішення суду повинен був сплачувати щомісячно аліменти на утримання двох своїх дітей на користь позивачки в розмірі 1/3 частини всіх своїх доходів. Від сплати аліментів не відмовляється. Не повну та несвоєчасну сплату аліментів пояснює тим, що не має роботи, має випадкові заробітки, не працює з вересня 2012 року. З серпня 2013 року проживав в м. Донецьк, де також не працював, став мешкати у цивільному шлюбі з громадянкою, у якої є свої двоє дітей. Не може знайти роботу, тому що у 2009 році отримав травму, лікується до теперішнього часу, йому допомагають його батьки. У травні 2014 року був змушений виїхати з м. Донецьк за місцем реєстрації в с. Новофедорівка Добропільського району. З розрахунком суми боргу по аліментам повністю згоден, як працевлаштується, буде її погашати. Вважає, що вини його у неповної та несвоєчасної сплаті аліментів не має. Представники 3-ї особи, діючи на підставі довіреностей, надали для дослідження виконавче провадження відносно сплати аліментів [PERSON] на користь позивачки, уточнену довідку про заборгованість, просили суд ухвалити рішення на свій розсуд. Вислухавши пояснення та доводи сторін, представників 3-ї особи, вивчивши матеріали виконавчого провадження та цивільної справи, суд прийшов до наступних висновків. Встановлено, що згідно рішення Добропільського міськрайонного суду від 05 жовтня 2011 року відповідач повинен виплачувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини доходів щомісячно, починаючи з 30 серпня 2011 року і до досягнення повноліття старшою донькою [PERSON], але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 03 листопада 2011 року державним виконавцем відділу ДВС Добропільського МРУЮ, згідно виконавчого листа №2-1762 від 05.10.2011 року, була винесена постанова ВП №29661014 про відкриття виконавчого провадження, яка направлена сторонам. Як вбачається з уточненої довідки відділу ДВС Добропільського МРУЮ заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь позивачки станом на 01.11.2014 рік складає 21852,88 грн. Правовідносини по даній справі регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст.129, ч.3 ст.138, ч.3 ст.139 СК України. Відповідно до ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. Згідно зі ст. 196 ч. 1 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Як роз'яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. В інших випадках, як вказано в п. 22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак аліменти на утримання двох дітей у визначеному судом розмірі [PERSON] не сплачував, що підтверджується даними про наявність у нього заборгованості. За змістом наведених норм права, оскільки аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. В межах вказаного періоду (з 01 серпня 2013 року по 11 серпня 2014 року) розмір пені нараховується наступним чином: 2013 рік: За серпень 2013 року нараховані аліменти у розмірі 1012,66 грн., заборгованість у розмірі 812,66 грн. станом на 01.09.2013 р. відповідачем не сплачена, тобто прострочка до 11.08.2014 року складає 365 дні, сума пені становить 3285 грн. - 1% (9 грн.) х 365 дн. За вересень 2013 р. нараховані аліменти у розмірі 1012,66 грн, заборгованість у розмірі 812,66 грн. станом на 01.10.2013 р. відповідачем не сплачена, тобто прострочка до 11.08.2014 року складає 335 дні, сума пені становить 3015 грн. - 1%(9грн.) х 335 дн. За жовтень 2013 р. нараховані аліменти у розмірі 1012,66 грн., заборгованість у розмірі 812,66 грн. станом на 01.11.2013 р. відповідачем не сплачена, тобто прострочка до 11.08.2014 року складає 304 дні, сума пені становить 2736 грн. - 1% (9грн.) х 304 дн. За листопад 2013 р. нараховані аліменти у розмірі 1012,66 грн., заборгованість у розмірі 1012,66 грн. станом на 01.12.2013 р. відповідачем не сплачена, тобто прострочка до 11.08.2014 року складає 274 дні, сума пені становить 3014 грн. - 1%(11грн.) х274 дн. За грудень 2013 р. нараховані аліменти у розмірі 1012,66 грн., заборгованість у розмірі 812,66 грн. станом на 01.01.2014 р. відповідачем не сплачена, тобто прострочка до 11.08.2014 року складає 243 дні, сума пені становить 2187 грн. - 1% (9грн.) х 243 дн. 2014 рік: За січень 2014 року нараховані аліменти у розмірі 1012,66 грн., заборгованість у розмірі 1012,66 грн. станом на 01.02.2014 р. відповідачем не сплачена, тобто прострочка до 11.08.2014 року складає 212 днів, сума пені становить 2332 грн. ( 1% (11 грн.) х 212 дн. За лютий 2014 року нараховані аліменти у розмірі 1012,66 грн., заборгованість у розмірі 612,66 грн. станом на 01.03.2014 року відповідачем не сплачена, тобто прострочка до 11.08.2014 року складає 184 дні, сума пені становить 1288 грн. - 1% (7 грн.) х 184 дн. За березень 2014 року нараховані аліменти у розмірі 1012,66 грн., заборгованість у розмірі 1012,66 грн. станом на 01.04.2014 року відповідачем не сплачена, тобто про строчка до 11.08.2014 року складає 153 дні, сума пені становить 1683 грн. - 1% (11 грн.) х 153 дн. За квітень 2014 року нараховані аліменти у розмірі 1012,66 грн., заборгованість у розмірі 1012,66 грн. станом на 01.05.2014 року відповідачем не сплачена, тобто про строчка до 11.08.2014 р. складає 123 дні, сума пені становить 1353 грн. - 1%(11 грн.) х 123 дн. За травень 2014 року нараховані аліменти у розмірі 1012,66 грн., заборгованість у розмірі 812,66 грн. станом на 01.06.2014 року відповідачем не сплачена, тобто прострочка до 11.08.2014 р. складає 92 дні, сума пені становить 828 грн. - 1%(9 грн.) х92 дн. За червень 2014 року нараховані аліменти у розмірі 1012,66 грн., заборгованість у розмірі 1012,66 грн. станом на 01.07.2014 року відповідачем не сплачена , тобто про строчка до 11.08.2014 року складає 62 дні, сума пені становить 682 грн. - 1% (11грн.) х 62 дн. За липень 2014 року нараховані аліменти у розмірі 1012,66 грн. , заборгованість у розмірі 612,66 грн. станом на 01.08.2014 р. відповідачем не сплачена, тобто прострочка до 11.08.2014 р. складає 31 день, сума пені становить 217 грн. -1%(7грн.) х31 дн. За серпень 2014 року нараховані аліменти у розмірі 1012,66 грн., заборгованість у розмірі 1012,66 грн. станом 11.08.2014 р. відповідачем не сплачена , тобто прострочка до 11.08.2014 р. складає 10 днів, сума пені становить 110 грн. - 1%(11 грн.) х 10 дн. Таким чином сума пені за вказаний час складає 22730 грн. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначеною нормою передбачено, що розмір заборгованості по аліментам визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячі з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношені. Якщо боржник у цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Судом встановлено, що відповідачу було відомо про відкриття провадження за виконавчим листом про стягнення з нього аліментів. Відповідач періодично сплачував аліменти, самостійно визначаючи їх розмір, сплачував аліменти не регулярно, без зазначення періоду, за який вносилася платня. Відповідач є працездатною людиною, а його ствердження з приводу не можливості за станом здоров'я працевлаштуватися майже 2 роки суд оцінює критично. Так, відповідач в судовому засіданні вказав, що у 2009 році отримав травму та до теперішнього часу відчуває її негативні наслідки, але суду не надав достовірних доказів того, що саме з цієї причини він не може знайти собі роботу, обмежившись лише медичними документами майже п'ятирічної давнини. Спочатку судового розгляду відповідач стверджував, що звільнився з попередньої роботи за власним бажанням, потім вказував, що його звільнили за скороченням штатів. Крім того, відповідач не зміг пояснити, чому непрацюючи два роки та бажаючий сплачувати аліменти, до центру зайнятості звернувся та взятий на облік лише після звернення позивачки із зазначеним позовом про стягнення неустойки, а саме 25 вересня 2014 року, що підтверджується відповідною довідкою. У судовому засіданні відповідач та його представник не довели факт того, що заборгованість утворилася з незалежних від відповідача причин ( у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що доводи щодо не визнання позовних вимог зі сторони відповідача є надуманими та недоречними, а заборгованість зі сплати аліментів утворилася з вини саме відповідача, тому одержувач аліментів [PERSON] має право на стягнення неустойки, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Приводів застосування положень ч. 2 ст. 196 СК України щодо зменшення неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд об'єктивно не знаходить. Згідно ст..88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір відповідно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст.20,187,194,195,196 СК України,

Outcome: partial