Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів у розмірі 10342,69 грн., також просить стягнути з відповідача сплачені судові витрати. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, заперечень на позов не надала, від отримання судової повістки відмовилася не з'явившись до органів пошти за її отриманням. Представник третьої особи Кредитна спілка «Хортиця» в судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, надав до суду пояснення по суті позову, просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ст. 77 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою не знаходиться. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду копії документів, 13.07.2009 року відповідач [PERSON] та Кредитна спілка «Хортиця» уклали Договір кредиту №42-09. Відповідно до п.1.1. Договору кредиту №42-09 кредитор зобов'язується в строк до 13.07.2009 року видати позичальнику кредит у розмірі 3200 грн. строком на 18 місяців, а позичальник зобов'язується прийняти суму, відповідно до умов договору, сплачувати проценти за користування кредитом та погасити кредит, у строки передбачені договором. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Договором кредиту №42-09 щодо повернення кредиту, 13.07.2009 року між Кредитною спілкою «Хортиця» та позивачем [PERSON] було укладено Договір поруки №б/н відповідно до п.1.1. якого поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитною спілкою по зобов'язанням члена КС [PERSON] за повернення грошового кредиту, отриманого в касі КС згідно Договору кредиту №42-09 від 13.07.2009 року. Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ст. 543 ЦК України, встановлено правові засади солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У зв'язку з неналежним виконання [PERSON] своїх зобов'язань за Договором кредиту №42-09, утворилась заборгованість перед КС «Хортиця». Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2012 року, позовні вимоги Кредитної спілки «Хортиця» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] суму боргу за кредитним договором у розмірі 3550,81 грн., 51 грн. судового збору, 120 грн. за інформаційно-технічне забезпечення слухання справи. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2014 року, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Кредитної спілки «Хортиця» проценти за договором кредиту за період з 14.04.2012 року по 12.06.2014 року у розмірі 5459,88 грн. та судовий збір у розмірі 243,6 грн. Згідно Довідки Кредитної спілка «Хортиця» вих.5/10/16 від 05.10.2016 року від [PERSON] на виконання рішень Жовтневого районного суду м. Запоріжжя №2/0808/217/2012 року та 2/331/1380/2014 року надійшли грошові кошти на рахунок КС «Хортиця» за період з 05.07.2013 року по 20.09.2016 року у сумі 9425,49 грн. Статтею 544 ЦК України встановлено право боржника, який виконав солідарний обов'язок, на зворотну вимогу. Відповідно ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. За таких обставин, суд вважає, що перехід прав кредитора від КС «Хортиця» до позивача [PERSON] у відношенні до боржника [PERSON] в сумі 9425,49 гривень відбувся на підставі виконання зобов'язання поручителя за рішеннями Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2012 року та від 03.10.2014 року. За змістом ч. 1 ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. Статтею 556 ЦК України передбачено правовий механізм перекладення на боржника матеріальних витрат поручителя, понесених ним у зв'язку з виконанням договору поруки. [PERSON] надала суду у підтвердження сплачених сум довідку Кредитної спілка «Хортиця» від 05.10.2016 року про отримання від [PERSON] на виконання рішень суду грошових коштів на рахунок КС «Хортиця» за період з 05.07.2013 року по 20.09.2016 року у сумі 9425,49 грн., та довідку від 12.09.2013 року з місця роботи, про стягнення суми боргу за кредитним договором із заробітної плати на загальну суму 670,72 грн., а разом на суму 10096,21 грн. Суд вважає законними позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачену [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 9010,69 грн., яка встановлена рішеннями суду. Позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів, які складаються з 414,6 грн.(судовий збір та інформаційно-технічне забезпечення слухання справи), та залишок заявленої суми у розмірі 917,4 грн., не підлягають задоволенню оскільки вони не відносяться до матеріальних витрат поручителя, понесених ним у зв'язку з виконанням договору поруки, та у своїй більшій частині документально не підтверджені. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів наданих сторонами у справі, суд дійшов до висновку про доведеність заявлених позивачем позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial