Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] на утримання яких відповідач не надає належної та необхідної матеріальної допомоги, хоча має в тому зобов`язання. У зв`язку з наведеним позивач просила присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000грн. на кожну дитину щомісячно. У судовому засіданні позивач позов підтримала посилаючись на викладені в ньому обставини, просила його задовольнити і присудити щомісячні аліментні зобов`язання із відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце розгляду справи; із відзивом на позов не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечила позивач. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі; від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час неповнолітні, проживають та перебувають на утриманні позивача, оскільки відповідач більше одного року проживає окремо. У судовому засіданні під час розгляду цивільної справи про стягнення аліментів із пояснень позивача установлено, що [PERSON] неналежно виконував обов`язок по утриманню дітей, а також в малій мірі брав участь в їх вихованні. У зв`язку з цим суд надає віри позиції позивача в тому, що фактично на утримання дітей саме нею використовувались та затрачалися кошти: на харчування, одяг, при необхідності на лікування та інші потреби, але про це документально підтвердити складно, оскільки вона фактично не збирала про це доказів. За законодавством України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття у спосіб, визначений за домовленістю між ними. Судом установлено, що між сторонами в даній цивільній справі не досягнуто згоди. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, аналізуючи зібрані докази із наведеними нормами закону, пояснення позивача, ураховуючи інтереси дітей, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, суд дійшов до висновку в необхідності присудити стягувати аліменти в розмірі по 2000грн. із відповідача щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення ними повноліття з часу пред`явлення такого позову, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При присудженні такої суми і задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу пояснень позивача, представлених документів і присуджує до стягнення щомісячні кошти (аліменти) з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дітей, роз`яснивши, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів.

Outcome: approved