Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що бажає укласти шлюб з [PERSON], проте звернувшись до органів РАЦС з питання подачі заяви на реєстрацію шлюбу, отримала відмову у зв'язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, встановленого ч. 1 ст. 22 Сімеейного кодексу України, а саме на момент звернення їй не виповнилося 18 років. Оскільки вони проживають з [PERSON] разом і на даний час заявниця перебуває на обліку у пологовому будинку на шостому місяці вагітності, вважає, що ця обставина є поважною для надання їм права на шлюб і буде відповідати їх інтересам та інтересам їх майбутньої сім'ї. Заявниця надала до суду письмову заяву, відповідно до якої просить заяву розглянути у її відсутності, вимоги заяви задовольнити. Заінтересовані особи - [PERSON] та мати заявниці також надали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутності, заяву задовольнити та надати право на шлюб Суд, дослідивши в сукупності представлені докази, дійшов висновку про обґрунтованість заяви і необхідність її задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до статті 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася 27 листопада 1997 року, що підтверджується копією паспорта серії КМ 900134, виданого 05 червня 2014 року Білгород-Дністровським МВ ГУ МВС України в Одеській області. Таким чином, на даний час заявниця не досягла шлюбного віку, передбаченого статтею 22 СК України. Відповдно до довідки, виданої Білгород-Дністровською міською лікарнею №156 від 07.05.2015 року [PERSON] знаходиться на 14-15 тижні вагітності. Відповідно до роз'яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст.23 СК) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч.3 ст.234 ЦПК). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст.23 СК, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Задовольняючи заяву про надання права на шлюб, суд враховує спільне бажання заявниці та особи, з якою має бути укладений шлюб - [PERSON] укласти шлюб, їх спільний намір створити сім'ю, а також вагітність, яка встановлена у заявниці лікарською установою станом на 07.05.2015 року, у зв'язку з чим вважає, що таке право буде відповідати їх інтересам та інтересам їх майбутньої сім'ї. Мати заявниці підтримує намір своєї доньки укласти шлюб і також просить надати їй таке право, що сприяє відповідності надання такого права інтересам її неповнолітньої доньки. Отже, за обставинами справи встановлені правові підстави для задоволення заяви про надання заявниці [PERSON], [INFO] права на шлюб з [PERSON] На підставі ст.ст. 3, 23 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved