Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 29 травня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області з [PERSON], актовий запис №123. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29 травня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них є діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає, що сімейне життя не склалося у звязку із різними поглядами на життя, постійними сварками між ними через різні погляди на виховання дітей. Шлюбні відносини припинені з червня 2016 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.28). Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати (а.с.27). В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 29 травня 2015 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Хитько) зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, про що в Книзі реєстрації актів укладення шлюбу зроблено запис за №123 (а.с. 5). Від шлюбу є діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], 01 вересня 2015 року, які проживають разом із позивачем (а.с. 6,7). Оскільки відповідач [PERSON] не заявив, яким він бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, суд вважає за необхідне залишити прізвище «Клочков». Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати тому необхідно стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 640 гривень судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved