Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ТРАСТ» про захист прав фінансових послуг. Із позову вбачається, що за кредитним договором № R091.0056433 від 03.12.2015 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «ТРАСТ», позивач отримала кредит у сумі 11360,29 грн. з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 9,49 % річних та щомісячною комісією за супроводження кредиту 3,39 %. Строк користування кредитом складає 36 місяців. Позивач вважає, що зазначений кредитний договір є недійсним, оскільки зміст правочину є незаконним так як при його укладенні не було дотримано форми згідно чинного законодавства, що полягає в наступному. Так, позивач 03.12.2015 року дійсно отримала кредит від ПАТ «ТРАСТ» в розмірі 11360,29 грн., що підтверджується копією заяви на видачу готівки, але при цьому з представником банку виник спір щодо погашення нею заборгованості, точніше суми сплати, оскільки позивачем було виявлено, що за даним договором нібито вона отримала кошти у розмірі 15450,00 грн., що не відповідає дійсності. У звязку з чим, позивач вважає, що банк не виконав умови договору щодо всієї суми передачі обумовлених у договорі коштів, а надав їй лише частину коштів, що на 4000,00 грн. є меншою аніж оговорено в договорі. Крім того, банк включив в договір незаконні умови, які прямо порушують законодавство про захист прав споживачів та створюють несприятливі умови для неї, оскільки не було надано всієї необхідної інформації про умови кредитування. Також, відповідно до п. 2.6 заяви про надання кредиту на споживчі цілі від 03.12.2015 року, які є складовою кредитного договору, передбачена щомісячна комісія в супроводження кредиту в розмірі 3,39 % від початкової суми кредиту, що є на думку позивача платою за дії, які банк здійснює на власну користь, а тому ця умова договору є такою, що суперечить чинному законодавству. До того ж, встановлення комісії за супроводження кредиту в розмірі 3,39 % від початкової суми кредиту, що дорівнює 523,76 грн. щомісячно, а за весь період дії кредитного договору - 18855,36 грн. при розмірі основного боргу в сумі 15450,00 грн., суперечить критеріям справедливості, добросовісності, пропорційності, розумності задекларованим у ст. 3 ЦК України, Рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-26/2011 від 10.11.2011 року, наслідком чого є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. У звязку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені. Представник відповідача [PERSON] надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, з тих підстав, які викладені в письмовому запереченні, що міститься в матеріалах справи (а.с. 29-54), просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, а саме що зазначений укладений договір є змішаним та містить елементи Договору про відкриття поточного рахунку фізичної особи з використанням платіжної картки та кредитного договору, що зазначено в Заяві про надання кредиту на споживчі цілі від 03.12.2015 року, а також в п. 1.4.Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі. Крім того, [PERSON] попередньо отримала під розписку Памятку про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «ТРАСТ» від 01.12.2015 року та Додаток до Памятки клієнта при отримуванні кредиту (попередній розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту), п. 5.7 Памятки [PERSON] ознайомлена з тим, що «щомісячна комісія встановлюється в розмірі 3,39 % від початкової суми кредиту», зокрема визначена щомісячна комісія зазначається в п. 1.7 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Судом встановлено, що за кредитним договором № R091.0056433 від 03.12.2015 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «ТРАСТ», позивач по справі отримала кредит у розмірі 15450,00 грн. з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 9,49 % річних та щомісячної комісії за супроводження кредиту 3,39 %. Строк користування кредитом складає 36 місяців. Відповідач свої зобовязання за договором виконав, надавши позивачу кредит відповідно до Заяви про надання кредиту на споживчі цілі (а.с. 5, 45). Так, безпосередньо перед укладенням зазначеного договору, [PERSON] була ознайомлена з умовами та правилами кредиту шляхом попереднього отримання Памятки про основні параметри споживчого кредитування ПАТ «ТРАСТ» від 01.12.2015 року та Додатку до Памятки клієнта при отриманні кредиту (а.с. 40-41), отже позивач була ознайомлена з умовами споживчого кредитування на власні потреби, які містяться в матеріалах справи (а.с. 42-44). В результаті чого, погодившись з запропонованими умовами кредитування, 03.12.2015 року уклала з банком договір № . R091.0056433, на умовах, що були попередньо їй повідомлені та отримала кредит у розмірі 15450,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № Loan-67269 від 03.12.2015 року (а.с. 49), у звязку з чим кредит є виданим з моменту перерахування грошових коштів на рахунок позивача, а саме з 03.12.2015 року. Згідно з заявою про надання кредиту на споживчі цілі від 03.12.2015 року та п. 1.4. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі укладений між [PERSON] та ПАТ «ТРАСТ» договір № R091.0056433 від 03.12.2015 року є змішаним та містить елементи Договору про відкриття поточного рахунку фізичної особи з використанням платіжної картки та кредитного договору (а.с. 42, 45). Оскільки, позивач була ознайомлена з умовами надання кредиту та визнала факт отримання кредитних коштів, то включення до сукупної вартості кредиту платежу на користь третіх осіб (страхової компанії) в сумі 4089,71 грн. є правомірною. Крім того, відповідно до п. 5.3.4 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, [PERSON] отримала на свій рахунок кредитні кошти у розмірі 15450,00 грн., з яких 4089,71 грн. здійснила оплату послуг страхової компанії, що підтверджується Платіжним дорученням № 1 від 03.12.2016 року за особистим підписом [PERSON] про оплату страхового платежу (а.с. 51), а решту коштів - 11360,29 грн., зняла готівкою. Отже, враховуючи викладене, позивач [PERSON] попередньо була повідомлена про умови надання кредиту та ознайомлена з наявністю добровільного страхування від нещасного випадку, у звязку з чим,

Outcome: partial