Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилається на те, що 02 грудня 2011 року померла [PERSON]. Після смерті остання залишила ряд заповітів, останнім з яких від 27.10.2011 року заповіла позивачу все своє рухоме та нерухоме майно. Після смерті [PERSON], залишилася спадкове майно, до складу якого, крім іншого входить земельна ділянка загальною площею 3,27 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Бериславською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа до майна померлої. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 02.12.2011 року, на частки розміром 5/6 від земельної ділянки загальною площею 3,27 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, до суду остання надала заяву, згідно якої просила справу розглядати без її та її довірительки участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутність. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що [PERSON] померла 02 грудня 2011 року. Згідно заповіту від 27.10.2011 року померла [PERSON] заповіла все своє рухоме та нерухоме майно [PERSON] (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина. Згідно копії державного акту серії ХС №024362 на право власності на земельну ділянку виданого Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 17.07.2003 року, титульним власником якого є [PERSON], останній належить земельна ділянка загальною площею 3,27 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с.10). Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З відповіді нотаріуса вбачається, що Бериславською державною нотаріальною конторою за заявою позивача про прийняття спадщини за заповітом, була заведена спадкова справа №05/2012 до майна померлої 02.12.2011 року [PERSON]. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 3,27 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новорайської сільської ради, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У звязку з втратою померлою оригіналу правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку, що підтверджується оголошенням у газеті, отримувати дублікат є неможливим що підтверджується відповідними листами Держземагентства, позивач позбавлена можливості позасудовим порядком оформити своє спадкове право, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрала спосіб захисту порушеного права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права на спадщину та права власності підлягає задоволенню. На основі ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1234, 1268, 392 ЦК України,

Outcome: approved