Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа: Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання договору купівлі-продажу дійсним. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 10 вересня 1997 року за біржовим договором купівлі-продажу № 47, укладеним неа Дніпродзержинському філіалі Придніпровської товарної біржі, позивач придбав у [PERSON] та [PERSON] квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] за 7990,00грн. Квартира однокімнатна на четвертому поверсі десятиповерхового будинку, загальною площею 35,0кв.м., коридор 4,9кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., кухня 7,8кв.м., санвузол 1,0 кв.м., кімната 16,8 кв.м., лоджія 1,9 кв.м. Сторони домовилися про всі умови договору, що відображено у підписанні ними договору купівлі-продажу № 47 від 10 вересня 1997 року. При цьому були виконані усі умови угоди, відповідачі отримали гроші і передали усі документи [PERSON] та ключі від квартири. Після отримання грошей і передачі всіх документів позивачу, відповідачі виїхали з міста у невідомому напрямку і завірить угоду нотаріально на теперішній2 час не є можливим. У звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Так як у даному випадку усі умови договору виконані, крім нотаріального посвідчення, яке не можливе у звязку з відсутністю відповідачів. Просить суд визнати договір купівлі продажу № 47 від 10 вересня 1997 року укладений між [PERSON], [PERSON] і [PERSON] дійсним. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в який просить суд розглядати справу за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень позивачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідачі, [PERSON], [PERSON], в судове засідання на виклик не з'явилися, про день слухання справи повідомлені згідно з вимогами ст.74-76, 77 ЦПК України, за останнім місцем їх реєстрації, відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України, про що свідчить повернене за закінченням терміну зберігання рекомендоване поштове відправлення. Згідно ст. 77 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Заяв від відповідача про зміну його місця проживання або місцезнаходження не надходило, тому суд вважає відповідача повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідачі причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надійшло, суд вважає причини неявки відповідачів неповажними. Представник третьої особи, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції, в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в який просить суд розглядати справу за його відсутності; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень представником третьої особи відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України - суд зважаючи на наявність законних підстав приходити до висновку про можливість ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наданих сторонами доказів, без вислуховування особистих пояснень відповідача по справі. Судом досліджені докази по справі: - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.45 ЦК України 1963 року, недодержання форми угоди, яку вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч.1 ст. 128 ЦК України 1963 року право власності (право оперативного керування) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене законом чи договором. Згідно ч. 2 ст. 219 ЦК України, суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню перешкоджала обставина, яка не залежить від її волі. Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд має право визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» від 28 квітня 1978 року з подальшими змінами, з підстав недотримання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які згідно чинному законодавству підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, зокрема при придбанні на біржових торгах, міни або дарування житлового будинку (квартири) або його (її) частини; Якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.220 ЦК України на вимогу сторони, яка виконала угоду, її правонаступників має право визнати угоду дійсною. Згідно зі ст. 57 ЦПК України, докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлені наступні обставини та визначені до них правовідносини. 10 вересня 1997 року за біржовим договором купівлі-продажу № 47, укладеним неа Дніпродзержинському філіалі Придніпровської товарної біржі, позивач придбав у [PERSON] та [PERSON] квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] за 7990,00грн. Квартира однокімнатна на четвертому поверсі десятиповерхового будинку, загальною площею 35,0кв.м., коридор 4,9кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., кухня 7,8кв.м., санвузол 1,0 кв.м., кімната 16,8 кв.м., лоджія 1,9 кв.м. Сторони домовилися про всі умови договору, що відображено у підписанні ними договору купівлі-продажу № 47 від 10 вересня 1997 року. При цьому були виконані усі умови угоди, відповідачі отримали гроші і передали усі документи [PERSON] та ключі від квартири. Після отримання грошей і передачі всіх документів позивачу, відповідачі виїхали з міста у невідомому напрямку і завірить угоду нотаріально на теперішній2 час не є можливим. У звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Так як у даному випадку усі умови договору виконані, крім нотаріального посвідчення, яке не можливе у звязку з відсутністю відповідачів.З цієї причини позивач не може розпорядитися на свій розсуд належною їй квартирою без визнання договору дійсним. Під час укладення договору купівлі продажу квартири сторони виконали всі умови договору. На момент укладення договору позивачу не було відомо, що даний договір підлягає нотаріальному посвідченню. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача з таких мотивів. Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно вивчених судом матеріалів справи, зясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання договору купівлі-продажу дійсним, в звязку з тим, що як встановлено у судовому засіданні, на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна 10 вересня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] на Дніпродзержинському філіалі Придніпровської товарної біржі, позивач не знав і не міг знати про обовязковість нотаріального посвідчення договору, оскільки після його оформлення на товарній біржі та реєстрації права власності, а також враховуючи той факт, що текст договору купівлі-продажу не містив вимоги щодо обовязкового нотаріального посвідчення угоди, вважав правомірним набуття ним права власності на квартиру. Сторонами виконані усі вимоги ст.655 ЦК України, волевиявлення учасників було вільне, відповідало внутрішній волі сторін; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зараз позивач не має можливості скористатися правом власності на нерухоме майно оскільки договір купівлі-продажу не було нотаріально посвідчено, у зв'язку з чим він змушений звертатись до суду за захистом свого порушеного права, як власника нерухомого майна. Є необхідність визнання договору купівлі-продажу дійсним. Є підстави для задоволення позову. Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються: - копією паспорту, ідентифікаційного номеру [PERSON] свідоцтва про одруження /а.с.4-5/, згідно якого підтверджується особа позивача та місце реєстрації; - копією технічного паспорту /а.с.6-7/, згідно якої підтверджуються технічні характеристики квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]; - копією договору та реєстраційного посвідчення /а.с.8-9/, згідно якого підтверджується факт укладання договору купівлі-продажу між сторонами по справі на зазначених в ньому умовах; На підставі ст. 45, ч.2 ст.47, 128 ЦК України 1963р., ст. 219, ч.2 ст.220, 638,655 ЦК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» від 28 квітня 1978 року,

Outcome: approved