Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 08.11.2003 року у виконкомі Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району, за актовим записом №32. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні та вихованні. Вказує, що у провадженні Виноградівського районного суду на розгляді перебуває цивільна справа за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідач в добровільному порядку аліменти на утримання дітей не сплачує. Вказує, що розмір заробітку відповідача стабільно високий, оскільки останній працює за кордоном, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні позиач [PERSON] підтримала обставини та вимоги позову. Представник відповідача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо обставин позову, а позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що відповідач - [PERSON] та позивач [PERSON] проживають спільною сім'єю, а її довіритель належним чином утримує сім'ю. Вказує, що позивачем не надано доказів про її особистий дохід, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, що унеможливлює побачити її реальний фінансовий стан. Вважає, що доцільним буде стягнення з її довірителя на користь спільних з позивачкою дітей аліментів у розмірі по 1500,00 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Суд, заслухавши доводи позивачки та представника відповідача дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до наступного висновку. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд звертає увагу, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», (відомості Верховної Ради 2017, № 25, ст.291), а саме: ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Так, для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 грн, з 1 липня - 1699 грн, з 1 грудня - 1779 грн; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн, з 1 липня - 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн; В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.11.2003 року (а.с.11). Наразі в провадженні Виноградівського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON], до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.10). В даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). На даний час діти проживають з відповідачкою та знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою № 02-14/1584 від 14.11.2018 року виданою Підвиноградівською сільською радою (а.с.9). Твердження позивачки про те, що рівень заробітку відповідача стабільно високий, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки такі ґрунтуються на припущенні позивачки та не підтвердженні документальними доказами, а тому такі припущення не можуть бути прийняті до уваги судом. Судом також приймаються до уваги доводи представника відповідача про те, що позивачем не надано доказів про її особистий дохід, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, що унеможливлює побачити її реальний фінансовий стан. Суд враховує, ту обставину, що обов'язок по утриманню дітей лягає на плечі обох батьків, які відповідно до ст.180 СК зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача як аліменти на дітей сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: approved