Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, стверджуючи, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з відповідними господарськими спорудами та будівлями у [ADDRESS]. У вказаному будинку у [ADDRESS], зареєстрований [PERSON] [INFO], який за ствердженнями позивача, тривалий час з 2010 року за вказаною адресою не проживає. Позивач стверджує, що [PERSON] був прописаний з її дозволу та її відома, оскільки являвся її сватом, але згодом на її неодноразові вимоги у зв'язку із тим, що після розірвання шлюбу її дочки з сином відповідача, знятися з реєстраційного обліку відповідачем були проігноровані. З огляду на наведене позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив суду не бажав знятися з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] у зав'язку із тим, що між його сином та дочкою позивача як між чоловіком та дружиною існує спір про поділ майна. Суд вислухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність позовних вимог чинному законодавству встановив наступне. Позивач [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.11.2011 року, виданого Куяльницькою сільською радою Котовського району Одеської області являється власницею житлового будинку № 23, розташованого у с. Куяльник Котовського району Одеської області. Відповідач [PERSON], зареєстрований за адресою [ADDRESS], але за місцем реєстрації за ствердженням позивача, що також підтверджується довідкою Куяльницької сільської ради Котовського району Одеської області від 18.11.2014 року не проживає з дати реєстрації - 16.09.2010 року. Перепон в користуванні жилим приміщенням за ствердженням позивача, відповідачу [PERSON] ніхто не чинив, кореспонденція на його ім'я не надходила, особисті речі відповідача в будинку відсутні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більш встановлених строків проводиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України вважається, що член сім'ї власника житлового приміщення втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. З урахуванням того, що відповідач на даний час не є членом сім'ї власника житлового будинку, суд вважає можливим до виниклих правовідносин, застосувати вимоги ст. 405 ЦК України, на підставі ч. 1 ст. 8 ЦК України (аналогія закону). Вищенаведене надає суду можливість зробити висновок про те, що відповідач самостійно позбавився права користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], добровільно здійснив дії, направлені на припинення права користування вказаною житловою площею. Правових підстав, які б надавали суду можливість вважати, що за відповідачем, як членом сім'ї наймача, зберігається право на користування жилим приміщенням та поважності причин його відсутності понад встановлені законом строки, судом при розгляді справи не встановлено. З огляду на вищенаведене та з урахуванням вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини, які виникли між сторонами, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні понад один рік без поважних причин. На підставі вищевикладеного та ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved