Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Ізмаїльського міськрайонного\~відділу державної\~виконавчої служби\~\~Головного територіального\~управління юстиції\~в Одеській\~області (далі: ДВС), про звільнення майна з-під арешту стосовно усього рухомого майна, накладеного постановою ДВС від 20 березня 2014 року. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що відносно нього на виконанні в ДВС було виконавче провадження № 6014591 про стягнення з нього аліментів. В межах виконавчого провадження постановою від 20 березня 2014 року було накладено арешт на все майно боржника позивача [PERSON] Але згідно до листа ДВС на теперішній час в провадженні ДВС немає виконавчих листів відносно позивача. Тому позивач просить скасувати арешт з його майна. В судове засідання позивач надав заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. \~ \~ \~ \~Представник відповідача ДВС в судове засідання надав заяву, у якій позов визнав. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним. Відповідно до ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З матеріалів справи вбачається, що відносно позивача [PERSON] на виконанні в ДВС було виконавче провадження № 6014591 про стягнення з позивача аліментів (а.с.6,7). В межах виконавчого провадження постановою від 20 березня 2014 року було накладено арешт на все майно боржника позивача [PERSON] (а.с.4,5). Але згідно до листа ДВС на теперішній час в провадженні ДВС немає виконавчих листів відносно позивача (а.с.8). Відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається. Відповідно до ст.59 Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. З огляду на вищенаведене жодних підстав для арешту у звязку з відсутністю виконавчого провадження відносно [PERSON] на даний час немає. Таким чином, суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову базується на законних підставах, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову сторонам розяснено в судовому засіданні. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved