Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], інд.код [NUMBER], працюючого в ТОВ «Дніпро», Генічеського району, Херсонської області, с. Азовське, вул.. Дніпровська, 7, на її утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позовної заяви до суду і до закінчення навчання тобто до 30 червня 2021 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її мати, [PERSON], передувала у шлюбі з її батьком, [PERSON], з 22 серпня 1998 року і 01.04.2000 року від цього шлюбу народилася вона - [PERSON]. Але відповідно до рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 07.10.2011 року, яке набрало законної сили 18.10.2011 року шлюб між батьками розірвано. На даний час вона є повнолітньою, однак продовжує навчання у Мелітопольському державному педагогічному університеті імені [PERSON], на першому курсі денної форми навчання, на умовах контракту на філологічному факультеті, за спеціальністю «Середня освіта (українська мова і література)». Зарахована відповідно до наказу про зарахування від 18.08.2017 року. Вона навчається на денній формі, тому не має змогу влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вона щороку сплачує за навчання 28000 гривень згідно з договором про надання освітніх послуг №671/-48-16\~120 17. Батько, [PERSON], працює в ТОВ «Дніпро», різноробочим та одержує заробітну плату 3700 гривень у звязку з чим має змогу утримувати її. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подавши заяву про розгляд даної справи без її участі. Також у заяві вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи та докази надані позивачем, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обовязок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Як вбачається з пояснень позивача та підтверджено матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про народження, серії І-КГ №080667, [PERSON], [INFO] є дочкою відповідача [PERSON]. Згідно довідки від 05.12.2017 року №12ф/3235 [PERSON] є студенткою першого курсу Мелітопольського державного педагогічного університету імені [PERSON] та навчається на денній формі. У звязку з навчанням вона, як дочка відповідача [PERSON] потребує додаткових витрат, які складаються з витрат на оплату послуг за навчання, проживання, витрат на проїзд до місця навчання, витрат на навчання. У звязку з чим суд вважає доведеним факт потребування додаткових коштів, у звязку з навчанням. Підставою звернення з цим позовом до суду є обставини неможливості позивачкою самостійно оплачувати навчання, яке коштує 28800 гривень, що підтверджується Договором про надання освітніх послуг №671/4816/2017 від 22.08.2017 року, оскільки вона навчається на денній формі навчання, і не має можливості працевлаштуватися. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги відсутність у відповідача стягнень за виконавчими листами, а також те, що він офіційно працевлаштований в ТОВ «Дніпро» (Генічеський район, Херсонська область, с. Азовське, вул.. Дніпровська, 7) та працює різноробочим, за що отримує заробітню платню, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню та з відповідача підлягає стягненню аліменти, в розмірі, що відповідатиме інтересам дитини та позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом.

Outcome: partial