Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: РА ЗМР по Комунарському району про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем по справі вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2000 року по жовтень 2004 року. За час спільного проживання в них народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON] після розірвання відносин, ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо утримання та виховання дітей, а саме не утримує їх матеріально, не приймає участі у вихованні синів, не цікавиться станом їх здоровя та розвитком дітей. Посилаючись на зазначене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи органу опіки та піклування РА ЗМР по Комунарському районі [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження останніх (а.с. 45, 46). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2004 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 18.11.2004 року (а.с. 47-48). Проте, відповідач систематично не сплачує аліменти протягом тривалого часу. Так, згідно з Довідкою-розрахунком державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 22.03.2016 року заборгованість по аліментам [PERSON] станом на 29.02.2016 року складає 42\~884 грн. 89 коп., станом на 12.20.2016 року 50\~343 грн. 53 коп. (а.с. 51). Відповідно до листа головного лікаря КЗ «ЦПМСД № 6» Департаменту охорони здоровя Запорізької міської ради [PERSON] від 26.03.2018 року за № 444/01-13, діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають за адресою: [ADDRESS], спостерігаються в дитячій амбулаторії № 9 КЗ «ЦПМСД № 6» з народження. [PERSON] знаходиться на обліку з діагнозом: сколіотична постава, головні болі напруги. Лікуванням та профілактикою захворювань займається мати [PERSON] [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом F70, 2009 року являється інвалідом дитинства. На прийом до лікаря з дитиною звертається бабуся [PERSON] У медичних працівників батько хлопчиків здоровям дітей не цікавиться (а.с. 144). Згідно із довідкою від 07.11.2016 року за підписом в.о. завідувача Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 150 «Маяк» ЗМР Запорізької області [PERSON], 02.09.2006 року у групу раннього віку поступила дитини [PERSON] [PERSON] час перебування дитини в дошкільному навчальному закладі опікувалася мати, здійснювала всі рахунки за харчування. Батько дитини жодного разу не зявлявся у дитячий заклад (а.с. 53). Згідно із довідкою від 10.04.2018 року за № 122, за підписами директора КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 2» ЗОР [PERSON] та класного керівника [PERSON], [PERSON] є учнем даного закладу з 01.09.2009 року, на даний час навчається у 9-Б класі. За період навчання у закладі, батько дитини [PERSON] до школи не зявлявся, навчанням, вихованням, успіхами та розвитком дитини не цікавився (а.с. 147). Відповідно до довідок від 09.11.2016 року за № 365/01-22, від 22.03.2018 року за № 132/01-22, за підписами директора Запорізького навчально-виховного комплексу № 70 ЗМР Запорізької області [PERSON] та класного керівника [PERSON], [PERSON] навчався у даному закладі з 01.09.2010 року по 24.02.2012 року. Батько неповнолітнього [PERSON] [PERSON] з часу навчання сина жодного разу не зявлявся в школі, батьківські збори не відвідував, шкільним життям [PERSON] не цікавився, не брав участі у вихованні дитини. Навчанням і вихованням сина на час перебування у навчальному закладі займалася виключно матір [PERSON] (а.с. 54, 145). Відповідно до довідок від 16.11.2016 року за № 01-30/487, від 20.03.2018 року за № 01-30/102, за підписами директора Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 80 ЗМР Запорізької області [PERSON] та класного керівника [PERSON], батько [PERSON] [PERSON] за час навчання сина в школі не зявлявся, навчанням та успіхами дитини не цікавився, батьківські збори не відвідував (а.с. 146). Відповідно до висновку органу опіки та піклування РА ЗМР по Комунарському району щодо розвязання спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за № 0378/01-37/02 від 18.05.2018 року, встановлено, що [PERSON] з 2004 року мешкає окремо, з синами зовсім не спілкується. Діти постійно проживають з матірю, знаходяться на її утриманні, всі обовязки щодо виховання дітей виконує [PERSON] Батька діти не бачили, не спілкувалися з ним понад 10 років. Неповнолітній [PERSON] повідомив, що батька не знає, протягом його свідомого життя батько з ним не спілкувався, не телефонував, не цікавився його шкільними та спортивними успіхами. [PERSON] має заборгованість по аліментам на утримання дітей станом на 30.04.2018 року в розмірі 94\~504 грн. 12 коп. Посилаючись на рішення комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [PERSON] (а.с. ). Частини 1, 2 ст.\~11, ст.\~12, ст.\~14 Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлюють, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися зі своїми батьками поза їх бажанням, за винятком випадків, коли таке рішення суд приймає в її інтересах. Виключною мірою відповідальності за невиконання батьківського обовязку є позбавлення батьківських прав. Це допускається лише на підставі та в порядку, визначеному законом. Підстави для позбавлення батьківських прав визначені у ст. 164 СК України, зокрема, мати і батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування РА ЗМР по Комунарському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], суд вважає, що відповідач [PERSON] не виявляє до неповнолітніх дітей ніякої уваги та турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання, утримання дітей, матеріально дітей не підтримує, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved