Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 17 серпня 2016 року за договором позики передала позичальнику [PERSON] гроші в сумі 14 000,00 грн. Вказані кошти, які обліковувались на її депозитному рахунку, за попередньою усною домовленістю, позивачка внесла до каси КС «Імперіал ЛТД» в рахунок погашення боргу відповідача [PERSON] На підтвердження вкладу грошових коштів позивачем було надано копію довідки про внесення в касу КС «Імперіал ЛТД» 14 000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 2856 від 12.02.2013 року (в сумі 11300,00 грн.) та № 3377 від 30.04.2013 року (в сумі 2700,00 грн.) укладеними між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] Відповідач зобов'язувався повернути позивачці кошти до 31.10.2016 року. Однак, в зазначений термін і до теперішнього часу відповідач свого зобов'язання не виконав. Позивачка не одноразово зверталась до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів, але ці вимоги виявились безрезультатними. У зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 14 000 грн., 527,40 грн. відсотки за користування коштами та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та про часткове визнання позову у розмірі 14 000 гривень. Суд, вислухавши представника позивача, свідка, дослідивши докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за слідуючих підстав. Судом встановлено, що 17 серпня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивачка внесла до каси КС «Імперіал ЛТД» гроші в сумі 14 000,00 грн. до каси КС «Імперіал ЛТД» в рахунок погашення боргу відповідача [PERSON] На підтвердження вкладу грошових коштів позивачем було надано копію довідки про внесення в касу КС «Імперіал ЛТД» 14 000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 2856 від 12.02.2013 року (в сумі 11300,00 грн.) та № 3377 від 30.04.2013 року (в сумі 2700,00 грн.) (а.с. 6). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник ігнорує вимоги позивача щодо повернення боргу, та ухиляється від виконання своїх договірних обов'язків. Ці обставини дають підстави вважати, що відповідач відмовляється сплачувати борг. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений законом або договором. За ст. 1047 ч. 2 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того ж самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму, відповідно до ст. 625 ЦК України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив внесення в касу КС «Імперіал ЛТД» позивачкою 14 000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами укладеними між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] Позивачка просить стягнути з відповідача відсотки за користування коштами: за період 17.08.16-15.09.16 (облікова ставка НБУ 15,5) - 178,36 грн.; за період 16.09.16-27.10.16 (облікова ставка НБУ 15,0) - 241,64 грн.; за період 28.10.16-17.11.16 (облікова ставка НБУ 14,0) - 107,40 грн., а всього 527,40 грн., з розрахунку: сума х відсоткову ставку НБУ/100 (%)/365 х кількість діб. Оскільки за договором позики укладеним між позивачем та відповідачем, грошові кошти надавались без домовленості щодо сплати щомісячних процентів, то стягнення з відповідача процентів за користування грошовими коштами є безпідставною. У зв'язку із вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів підлягають частковому задоволенню у розмірі 14 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати понесені позивачем у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial