Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду посилаючись на те, що є власником квартири [ADDRESS], на підставі рішення апеляційного суду Херсонської області від 24.09.2013р. Право власності на вищевказану квартиру зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.01.2014р. В березні 2014 р. [PERSON] стало відомо, що в її квартирі, на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 30.04.2013р. зареєстровано відповідача [PERSON], якого судом визнано користувачем квартири [ADDRESS]. Вважає, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 30.04.2013р. невірно встановлено обставини по справі, а саме, що відповідач [PERSON] проживав разом з тіткою позивача [PERSON] з 2003 р. однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, в квартирі [ADDRESS]. Докази які досліджувалися судом неправдиві та не відповідають дійсності, внаслідок чого, за відповідачем [PERSON] неправомірно було визнано право на користування вищевказаним жилим приміщенням. При оформленні спадщини позивач отримала нові докази, які встановлюють інші обставини, ніж ті які були встановлені судом. Оскільки судом за відповідачем [PERSON] визнано право на користування приміщенням, позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] позбавленим права користування житлом, зобов'язати виконком Херсонської міської ради розірвати договір найму квартири [ADDRESS] та Комсомольський РВ ДМС в м. Херсоні зняти його з реєстрації з вищевказаної адреси, так як відповідач [PERSON] не проживав в квартирі [ADDRESS], однією сім'єю з [PERSON], а посилання попереднього суду на ст. ст. 64, 65 ЖК України є не обґрунтованими. В судове засіданні позивач не з'явився, про слухання справи повідомлявся. Представник позивача - адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги та пояснив, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 30.04.2013р. визнано за відповідачем [PERSON] право на користування житловим приміщенням. Оскільки пояснення свідків, довідка про поховання [PERSON], акти з ЖЕКу є неправдивими та не відповідають дійсності, так як є інші докази, які не досліджувалися судом та які встановлюють інші обставини, ніж ті, що були становленні судом, просить суд, з посиланням на ст. 391 ЦК України, визнати відповідача [PERSON] позбавленим права користування вищевказаною квартирою. Представник виконкому Херсонської міської ради в судове засіданні не з'явився, надав письмову заяву в якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності. Щодо вирішення спору покладався на розсуд суду. Представник Комсомольського РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області надав письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 30.04.2013р. за [PERSON] визнано право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Зобов'язано виконавчий комітет Херсонської міської ради укласти з [PERSON] договір найму на квартиру [ADDRESS], а також зобов'язано Комсомольський РВ ДМС в м. Херсоні зареєструвати [PERSON] за вищевказаною адресою. Власником квартири [ADDRESS], на сьогоднішній день, є [PERSON], на підставі рішення апеляційного суду Херсонської області від 24.09.2013р. Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано 10.01.2014р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом. Згідно довідки з ПП «Жилсервіс» від 04.03.2014р. у квартирі [ADDRESS] зареєстровано [PERSON] Судом не заперечується право позивача [PERSON], як власника квартири, на усунення перешкод у здійсненні ним свого права користування та розпорядження своїм майном, оскільки таке право передбачено ст. 391 ЦК України. Однак, позов не підлягає задоволенню, оскільки позивач та його представник обрали невірний спосіб захисту прав позивача, а саме фактичне оспорювання законності прийнятого судом рішення 30.04.2013р., шляхом надання особистих пояснень представника позивача та доказів, які, на думку сторони позивача, спростують висновки суду щодо наявності підстав для встановлення права відповідача [PERSON] на користування квартирою [ADDRESS] та є підставою для позбавлення відповідача [PERSON] права на користування спірним житлом, за вищевказаними обставинами, шляхом застосування ст. 391 ЦК України. Таким чином, позивач та його представник невірно визначилися з характером правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем, після набуття позивачем [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], не правильно визначилися з правовими підставами для застосування ст. 391 ЦК України та обґрунтуванням позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновків про необґрунтованість позовних вимог.

Outcome: dismissed