Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , мотивуючи тим, що відповідач, будучи батьком неповнолітніх ухиляється від виконання своїх обов`язків, життям дітей не цікавиться, з дітьми не бачиться, не приймає участі в їх вихованні, аліменти не сплачує. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, на винесення заочного рішення погодилась. Відповідач [PERSON] у судове засідання викликався належним чином, але не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради вирішення спору залишила на розсуд суду. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що підтверджується на ступними доказами: характеристикою дітей, згідно якої батько за весь час навчання дітьми не цікавився (а.с.11); довідками державного виконавця про наявність заборгованості із сплати аліментів (а.с.9,10) та іншими документами. Крім цього, факт ухилення батька від виховання дітей підтвердили у судовому засіданні допитані свідки: [PERSON] , та самі неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні пояснили, що з батьком тривалий час не бачились, ніякої допомоги від нього не отримають, батьком називають іншу людину - свого дядька. Ці докази підтверджують факт того, що відповідач нехтує своїми обов`язками стосовно дитини. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно до висновку органу опіки № 01/21-235 від 11 лютого 2019 року позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітніх синів, є не доцільним. Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, висновок не є достатньо обґрунтованим, бо суперечить інтересам дітей, допитаних в судовому засіданні, тому суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування. Відповідно до ст.164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно до постанови Балтського районного суду Одеської області від 06 грудня 2004 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки всіх його видів заробітку (а.с.16). Але позивачка посилаючись на те, що відповідач не має постійного заробітку, просить стягувати з нього аліменти у твердій сумі - по 2000грн. на кожну дитину щомісячно. Такі вимоги обґрунтовані та базуються на нормах ст.184 СК України, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим, таким, що відповідає нормам діючого законодавства та найвищим інтересам неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується нормами ст.141 ЦПК України, та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відносить до витрат судовий збір в сумі 768грн. 40коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved