Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду із\~позовною заявою,\~в якій\~просить стягнути\~з [PERSON] \~на її\~користь заборгованість\~за прострочення\~виконання грошового\~зобов`язання\~за період\~з 22\~листопада 2018\~року по\~01\~січня 2021\~рік \~інфляційні втрати\~в розмірі\~5848\~грн.58\~коп. та 3% річних в сумі 3661 грн.00 коп., а всього 9509 грн.58 коп. Позивач в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив, але зазначив, що сума для нього є завеликою. Судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного суду від 22 листопада 1918 року, було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 70 000 грн. моральної шкоди . Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки Кам`янка-Бузького районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області за № 9429 від 02.07.2019 року, у вищевказаному відділі перебуває на виконанні виконавче провадження № 58012088 про стягнення за виконавчим листом від 20.09.2018 року, виданим Червоноградським міським судом Львівської області у справі № 459/184/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 70 000 грн. моральної шкоди . Відповідно інформації начальника Кам`янка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гринюх Н.В. від 16.02.2021 р., залишок боргу станом на 01.01.2021 р. становить 57778,53 грн. Також крім основного боргу в розмірі 57778,83 грн., позивачка просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні витрати на загальну суму в розмірі 9509,58 грн. Дослідивши надані докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частини першої\~статті 18 ЦПК України\~судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. \~Предметом позову у цій справі є стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідно до\~статті 625 ЦК України\~у зв`язку з неналежним виконанням судового рішення про стягнення грошових коштів. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу. Згідно частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України), а тому її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18 (686/21962/15-ц) щодо необхідності відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульованіЗаконом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). За змістом\~ст.625 ЦК України\~нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Матеріали справи свідчать і сторони визнали в судовому засіданні, що відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням суду. Грошове зобов`язання відповідача на даний час не виконано. З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до частини 2\~статті 625 ЦК України. Інфляція - це знецінення грошей, зниження їхньої купівельної спроможності, дисбаланс попиту і пропозиції. Законом України «Про індексацію грошових доходів населення»\~визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених\~Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України. Згідно зі\~статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. При цьому іншого порядку компенсації грошей (грошових коштів) у зв`язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством України не передбачено. Зволікання відповідача з виконанням судового рішення, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з неї судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1946цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), у постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 459/3560/15-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 753/23612/15-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 461/479/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 761/43507/16-ц. Права та інтереси стягувача у випадку невиконання боржником рішення суду про стягнення коштів забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання будь-якого грошового зобов`язання. Саме таку правову позицію щодо застосування положень\~статті 625 ЦК України\~висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18, який відповідно до ч.4\~ст.263\~ЦПК України правильно врахував суд першої інстанції. Підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2\~ст. 625 ЦК, суд виходить з наступного: сума боргу з урахуванням індексу інфляції розраховується на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». Суд перевірив розрахунки, надані стороною позивача як щодо розміру 3% річних на суму боргу, так і щодо розміру інфляційних втрат у зв`язку з невиконання грошового зобов`язання за період з 22.11.2018 року по 01.01.2021 року. 3% річних від суми боргу 57778,53 грн. та інфляційні втрати за цей період складає 9509,58 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved