Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, уточнивши вимоги якої просить встановити належність [PERSON] , [INFO] , заповіту, складеного [PERSON] , яка померла [INFO] , посвідченого 28 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Колодій Ольгою Ярославівною, зареєстрованого в реєстрі за №539, на користь [PERSON] , [INFO] . Заяву мотивує тим, що 22.06.2020 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дяків В.О. заведена спадкова справа №10/2020 після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та зареєстрована в спадковому реєстрі за №66002500. До матеріалів спадкової справи [PERSON] було подано заповіт [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Колодій О.Я. 28.10.2015, зареєстрований в реєстрі за №539. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] нотаріусом було відмовлено у зв`язку з допущенням в заповіті помилки в даті народження заявника. Так, у заповіті зазначено, що [PERSON] заповідає належну їй на праві особистої приватної власності квартиру [PERSON] , [INFO] , в той час як правильною датою народження останньої є [INFO] . Оскільки розбіжності у даті народження заявника, вказані у заповіті та паспорті громадянина України заявника позбавляє її можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини, тому звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою від 10.08.2020 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, призначити справу до розгляду в судове засідання на 09.09.2020. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали та просили заяву задовольнити. Додатково зазначила, що [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON] , доглядала її під час хвороби, піклувалася про неї останні роки життя та здійснювала її поховання. Заінтересована особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дяків Владислава Олександрівна в судове засідання не з`явилася, разом з тим скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення заявника, її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] у віці 76 років померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Як вбачається з копії заповіту (а.с.5), посвідченого 28 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Колодій О.Я., зареєстрованого в реєстрі за №539, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті заповіла належну їй на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, як вбачається з копію паспорта громадянина України заявника (а.с.7-9), а також свідоцтв про народження та одруження (а.с.16, 17) [PERSON] народилася [INFO] . Відповідно до п.5 ч.2 ст.293, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.12 Постанови N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Встановлення факту належності заявнику заповіту необхідне для реалізації своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , отже такий має юридичне значення. В судовому засіданні допитана свідок [PERSON] пояснила, що її чоловік та чоловік покійної [PERSON] понад тридцять років працювали разом. Покійна за життя постійно говорила, що після її смерті все її майно має успадкувати заявник [PERSON] у зв`язку з чим вона склала на її користь заповіт. Заявник є двоюрідною сестрою [PERSON] , доглядала її, піклувалася про неї та займалася її похованням. В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його двоюрідною тіткою. Заявник постійно доглядала та дбала про [PERSON] аж до її смерті, тому складений в її користь заповіт був очікуваним. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є дочкою заявника. [INFO] померла її тітка - двоюрідна сестра мами [PERSON] , яка ще за життя склала заповіт на користь [PERSON] , оскільки остання піклувалася про неї та доглядала її. Беручи до уваги вищенаведене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що заявник не може оформити свої спадкові права на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з розбіжностями у даті народження заявника, вказаній у заповіті та свідоцтві про народження і паспорті громадянина України, суд приходить до висновку, що незважаючи на такі розбіжності факт належності [PERSON] , [INFO] , заповіту, складеного [PERSON] , яка померла [INFO] , посвідченого 28 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Колодій О.Я., зареєстрованого в реєстрі за №539, на користь [PERSON] , [INFO] , слід вважати встановленим, тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved