Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, посилаючись на те, що Гребінківською державною нотаріальною конторою Полтавської області їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину на її імя, після смерті чоловіка, [PERSON], на підставі того, що між [PERSON] та його матірю [PERSON] не підтверджується факт родинних відносин. Просила встановити факт, що померлий 04. 06. 2005 року [PERSON] був сином померлої 01. 11. 2001 року [PERSON]. Встановити факт прийняття [PERSON] померлим 04. 06. 2005 року спадщини після померлої 01. 11. 2001 року [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. В судове засідання заявник та його представник не зявились, згідно заяви просили розглядати справу за їхньої відсутності, заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити. Представники заінтересованих осіб Гребінківської державної нотаріальної контори Полтавської області, Гребінківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Полтавської області у судове засідання не зявилися, надавши до суду заяви, в якій повідомили, що проти задоволення заяви не заперечують, просять справу розглянути без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 листопада 2001 року в селі Тополеве, Гребінківського району Полтавської області померла [PERSON]. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КЕ № 193133, виданим Тополівської сільської ради Гребінківського району, Полтавської області 02 листопада 2001 року, актовий запис про смерть № 11 (а.с.11). Померла [PERSON] на час своєї смерті мала право на земельну частку (пай) у ВАТ «Гребінківське» Тополівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області розміром 4,99 в умовних кадастрових гектарах. Ці обставини підтверджуються Сертифікатом на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] (а.с.09). Померла [PERSON] була матір`ю чоловіка позивача [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її єдиний син [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та користування спадковим майно згідно ст. ст. 549 ЦК УРСР України в редакції 1963 року, але за свого життя не отримав на своє імя свідоцтва про право на спадщину та не зареєстрував свого права власності на спадкове майно. 04 червня 2005 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 014889, виданим Тополівської сільської ради Гребінківського району, Полтавської області 08 червня 2005 року, актовий запис № 6 (а.с.10). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 205 від 21. 04. 2017 року Тополівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області (а.с.08). Той факт, що померлий 04. 06. 2005 року [PERSON] був сином померлої 01. 11. 2001 року [PERSON] підтверджується відповідними записами місця проживання останніх по домоволодінню [PERSON]; заявою позивача до Тополівської сільської ради про огляд будинку та його списання померлої [PERSON]; актом обстеження № 01 від 25. 02. 2014 року та рішенням від 14. 03. 2014 року Тополівської сільської ради; свідоцтвом про одруження серії ІІ-АБ № 206956; тотожністю записів прізвища «Сметана» в свідоцтві про смерть та інших особистих документах [PERSON], свідоцтві про смерть мого чоловіка [PERSON], свідоцтві про одруження [PERSON]О (а.с.12-19). Заявник звернувся до Гребінківської державної нотаріальної контори Полтавської області для отримання свідоцтва про спадщину на своє імя, але їй було відмовлено у на підставі того, що між [PERSON] та померлою [PERSON] не просліджується факт родинних відносин, а саме в [PERSON] на руках та в органах ДРАЦС не зберігся актовий запис про народження [PERSON] Ці обставини підтверджуються повідомленням № 06-13/286 від 24. 03. 2016 року Державного архіву відділу ДРАЦС Полтавської області (а.с.11). Згідно з п. 7 постанови № 5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 ч. 1 статті 256 Цивільно процесуального кодексу України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами … Відповідно до ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство. Відповідно дост. 524 ЦК УРСРв редакції 1963 року, який діяв в момент виникнення правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У відповідності зі ст. 548 ЦК УРСР України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного, відповідно до ст. 524, ст. 548, ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст. 16 ЦК,

Outcome: approved