Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Ізмаїльська міська рада Одеської області, про виділ в окремий об'єкт нерухомості належну їй 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] Одеської області, визнання та припинення права власності та визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками вказаного домоволодіння у відповідності до порядку, який склався. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що на підставі договору дарування їй належить 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] Одеської області, що складається з літ.«А» - житловий будинок: приміщення: №1 - веранда, площею 2,0 кв.м; №2 - кухня, площею 6,9 кв.м; №3 - житлова, площею 12,6 кв.м; №4 - житлова, площею 6,9 кв.м; №5 - санвузол, площею 2,6 кв.м, а всього загальною площею - 31,0 кв.м, у тому числі житловою - 19,5 кв.м. Окрім цього вона володіє та користується надвірною спорудою літ. «Г» - сарай. Вищезазначена частина нерухомого майна представляє собою окреме відособлене приміщення, яке має окремий вхід та вихід. Також вона має окремий облік енергозабезпечення та водопостачання. У зв'язку з тим, що в реєстрі прав власності на нерухоме майно належна їй частина будинку зареєстрована як 1/3 частини, вона позбавлена можливості вільно здійснювати правомочності власника, зокрема, при розпорядженні нею їй необхідно враховувати думки інших співвласників. Отже, належний їй на праві власності об'єкт нерухомості перебуває у спільній частковій власності, реально не поділений та не виділений. Земельна ділянка площею 386 кв.м, на якій розташовані належні їй частина житлового будинку з надвірними спорудами, не приватизована, однак між співвласниками склався певний порядок користування нею. Ухвалою суду від 21.04.2017 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучені [PERSON] та [PERSON] Позивач, відповідач [PERSON], а також представник третьої особи, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Позивач направила представника з належним чином посвідченими повноваженнями. Відповідач [PERSON] звернулася із заявою про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи причини неявки не повідомив. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив, остаточно просив: виділити в натурі в окремий об'єкт нерухомості 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] Одеської області, що належить [PERSON] та складається з частини житлового будинку літ. «А» у складі наступних приміщень та будівель: №1 - веранда, площею 2,0 кв.м; №2 - кухня, площею 6,9 кв.м; №3 - житлова, площею 12,6 кв.м; №4 - житлова, площею 6,9 кв.м; №5 - санвузол, площею 2,6 кв.м, а всього загальною площею - 31,0 кв.м, у тому числі житловою - 19,5 кв.м; літ. «Г» - сарай, площею забудови 12,2 кв.м; визнати за [PERSON] право власності на об'єкт нерухомості - житловий будинок [ADDRESS] Одеської області, який складається з частини житлового будинку літ. «А» у складі наступних приміщень та будівель: №1 - веранда, площею 2,0 кв.м; №2 - кухня, площею 6,9 кв.м; №3 - житлова, площею 12,6 кв.м; №4 - житлова, площею 6,9 кв.м; №5 - санвузол, площею 2,6 кв.м, а всього загальною площею - 31,0 кв.м, у тому числі житловою - 19,5 кв.м; літ. «Г» - сарай, площею забудови 12,2 кв.м. Також, просив припинити за [PERSON] право спільної часткової власності на об'єкт нерухомого майна - житловий будинок [ADDRESS] Одеської області, зареєструвавши в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як окремий об'єкт нерухомості - житловий будинок [ADDRESS] Одеської області, який складається з частини житлового будинку літ. «А» у складі наступних приміщень та забудов: №1 - веранда, площею 2,0 кв.м; №2 - кухня, площею 6,9 кв.м; №3 - житлова, площею 12,6 кв.м; №4 - житлова, площею 6,9 кв.м; №5 - санвузол, площею 2,6 кв.м, а всього загальною площею - 31,0 кв.м, у тому числі житловою - 19,5 кв.м; літ. «Г» - сарай, площею забудови 12,2 кв.м, надавши окремий реєстровий номер; а також визначити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] Одеської області згідно з порядком користування, складеним між співвласниками житлового будинку.Зокрема, просив виділити [PERSON] у конкретне користування земельну ділянку площею 137 кв.м, згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №027/2017, складеним 27.03.2017 року ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.» (графічне зображення, малюнок №3, зазначено червоним кольором): від точки 1, по прямій лінії на відстані 8,05 м (до точки 2); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,58 м (до точки 3); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,17 м (до точки 4); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 6,61м (до точки 5); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,53 м (до точки 6); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 0,90 м (до точки 7); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,80 м (до точки 8); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,30 м (до точки 9); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 6,64 м (до точки 10); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,94 м (до точки 11); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 3,28 м (до точки 12); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,60 м (до точки 13); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,10 м (до точки 14); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,43 м (до точки 15); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,80 м (до точки 16); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 7,08 м до первісної точки відліку (до точки 1). Вхід (в'їзд) на територію виділеної [PERSON] земельної ділянки організувати з боку вул. Нахімова, через існуючі металеві ворота та калитку. На задоволенні позову наполягав на підставі викладених у ньому доводів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов та обставини позову визнали в повному обсязі. Наслідки визнання позову їм роз'яснено відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов до наступного. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що власниками житлового будинку [ADDRESS] Одеської області зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], по 1/3 частині за кожним, що підтверджується довідкою КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за вих.№531 від 19.04.2017 року (а.с.54). За змістом технічного паспорту до складу квартири №1, яка належить [PERSON], входить частина одноповерхового житлового будинку літ. «А», який складається з наступних приміщень: №1 - веранда, площею 2,0 кв.м; №2 - кухня, площею 6,9 кв.м; №3 - житлова, площею 12,6 кв.м; №4 - житлова, площею 6,9 кв.м; №5 - санвузол, площею 2,6 кв.м, а всього загальною площею - 31,0 кв.м, у тому числі житловою - 19,5 кв.м. Також наявна господарська будівля: літ. «Г» - сарай, площею забудови 12,2 кв.м (а.с.5-7). [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 02.03.1991 року відділом ЗАГС Ізмаїльського виконкому (а.с.56). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 08.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.55). За інформацією державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області за вих.№493/01-16 від 21.04.2017 року 16.02.2009 року на підставі заяви про прийняття спадщини від імені [PERSON] була заведена спадкова справа №160 після померлої [INFO] року [PERSON] 16.02.2009 року надішли заяви про відмову від прийняття спадщини від [PERSON] та від [PERSON] на користь [PERSON] 23.02.2009 року надійшла заява про прийняття спадщини від [PERSON], 02.03.2009 року надійшла заява про прийняття спадщини від [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину на будь-яке спадкове майно на ім'я спадкоємців померлої [PERSON] не видавались. Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися (а.с.62-71). Вирішуючи позові вимоги в частині виділення у натурі 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами в окремий об'єкт нерухомості, визнання та припинення права власності, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частина 1 ст.319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частина 1 ст.356 ЦК України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. За змістом ч.ч.1-3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За позицією Верховного Суду України, викладеною в п.п.6, 7 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» за №7 від 04.10.1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України та п.10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 року №1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Стаття 152 ЖК УРСР визначає, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Аналогічну за змістом норму містить п.п.1.4.1 п.1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 року за №76 (далі - Правила за №76). Згідно з п.п.1.4.3 п.1.4 Правил за №76 до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Відповідно до п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 08.10.1992 року за №572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Разом з тим слід враховувати, що нормативними правовими актами визначено поняття перепланування об'єктів, які не належать до самочинного будівництва і відповідно не вимагають дозволу на його проведення. Так, п.3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 року за №127, не є самочинним будівництвом, зокрема улаштування чи закриття дверних (віконних) прорізів у внутрішніх не капітальних стінах, збільшення або зменшення житлової або допоміжної площі за рахунок демонтування або влаштування перегородок (без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), комор, утеплення і оздоблення стін. Отже, для переобладнання та перепланування належного на праві власності нерухомого майна, які не вважаються самочинним будівництвом, дозвіл органу місцевого самоврядування не потрібний. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи за №027/45-2017 від 27.03.2017 року є технічна можливість виділити 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] Одеської області, що належать [PERSON], в окремий об'єкт нерухомого майна, до складу якої входить: частина житлового будинку літ. «А» у складі наступних приміщень та забудов: №1 - веранда, площею 2,0 кв.м; №1-2 - кухня, площею 6,9 кв.м; №1-3 - житлова, площею 12,6 кв.м; №1-4 - житлова, площею 6,9 кв.м; №1-5 - санвузол, площею 2,6 кв.м, а всього загальною площею - 31,0 кв.м, у тому числі житловою - 19,5 кв.м; літ. «Г» - сарай, площею забудови 12,2 кв.м (а.с.36-44). Відтак, враховуючи, що згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи є технічна можливість виділити належну [PERSON] 1/3 частину житлового будинку, відповідачі не заявили про порушення тим самим своїх прав та, навпаки, не заперечували проти задоволення позову, враховуючи принципи справедливості, розумності та сумлінності, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги про виділ у натурі 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами в окремий об'єкт нерухомості, визнання та припинення права власності підлягають задоволенню. Вирішуючи позові вимоги в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. За змістом ч.ч.3, 5 ст.89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.п.19-21 постанови Пленуму «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за №7 від 16.04.2004 року, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Так, висновком вищезазначеної судової земельно-технічної експертизи для [PERSON] запропоновано один варіант порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS], згідно з Планом меж земельної ділянки, виконаного ФОП [PERSON] станом на лютий 2017 року (див. графічне відображення, малюнок №3, зазначено червоним кольором): від точки 1, по прямій лінії на відстані 8,05м (до точки 2); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,58м (до точки 3); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,17м (до точки 4); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 6,61м (до точки 5); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,53м (до точки 6); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 0,90м (до точки 7); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,80м (до точки 8); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,30м (до точки 9); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 6,64м (до точки 10); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,94м (до точки 11); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 3,28м (до точки 12); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,60м (до точки 13); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,10 м (до точки 14); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,43м (до точки 15); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,80м (до точки 16); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 7,08м до первісної точки відліку (до точки 1). Площа земельної ділянки, що пропонується виділити [PERSON] (з урахуванням площі забудови приміщень частини житлового будинку літ. «А» і надвірної будівлі), розташованої по [ADDRESS] Одеської області, становить - 137,0 кв.м. Вхід (в'їзд) на територію земельної ділянки, що пропонується виділити [PERSON], при запропонованому варіанті порядку користування земельною ділянкою, експерт пропонує організувати з боку вул. Нахімова, через існуючі металеві ворота та хвіртку (а.с.35-43). Враховуючи, що висновком експертизи запропонований лише один варіант користування земельною ділянкою, з яким відповідачі погодились, суд дійшов до висновку про те, що позивні вимоги в частині визначення порядку користування земельною ділянкою також підлягають задоволенню.

Outcome: approved