Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» (далі ТОВ «Комфі Трейд»), в якому просила зобовязати відповідача здійснити заміну придбаного нею холодильника марки «Веко» серії CS334022, заводський № [NUMBER], на аналогічний холодильник належної якості, судові витрати покласти на відповідача. На обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що 23 січня 2014 року придбала у відповідача холодильник марки «Веко» серії CS334022, заводський № [NUMBER], гарантійний строк 5 років (визначений програмою розширеного сервісу). Вартість холодильника складає 3\~604 грн 29 коп. У жовтні 2016 року холодильник зламався, у результаті чого позивач зверталася до сервісного центру. Відповідно до акта оцінки технічного стану від 26 жовтня 2016 року № 50521, складеного спеціалістом Приватного підприємства «Коліс-сервіс», за результати огляду холодильника не морозить морозильна камера, витік із не запіненої частини, здуття платіка. Виріб за гарантією не обслуговується, ремонт по ПРС не можливий. Оскільки на холодильник була установлена гарантія, строк її не завершився, відповідальність за виявлені недоліки повинен нести відповідач, однак такий відмовляється провести заміну указаного холодильника, тому позивач просила позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до судового засідання не зявилися, попередньо подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач ТОВ «Комфі Трейд» свого представника у судове засідання не направило, однак завчасно подало заперечення на позов, в якому просило відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченнях, а також просило провести розгляд справи за їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до ч.\~2 ст.\~197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Виконуючи вимоги, передбачені ст. ст. 10, 212-214 ЦПК України, суд виходить з такого. Судом установлено, що відповідно до касового чеку № 11220 від 23 січня 2014 року [PERSON] придбала у ТОВ «Комфі Трейд» холодильник марки «Веко» серії CS334022, заводський №\~[NUMBER], а також сплатила страховий платіж, що разом становить 3\~604 грн 29 коп. (Страховий сертифікат дійсний з 23 січня 2014 року по 23 січня 2018 року). Згідно з актом оцінки технічного стану ПП «Коліс-Сервіс» від 26 жовтня 2016 року № 50512 за результати огляду холодильника встановлено, що у такому не морозить морозильна камера, наявний витік із не запіненої частини, здуття платіка. Виріб за гарантією не обслуговується, ремонт по ПРС не можливий. 14 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до ТОВ «Комфі Трейд» із заявою про заміну указаного холодильника. Листом від 09 грудня 2016 року № 4805 п-03/07 ТОВ «Комфі Трейд» відмовило [PERSON] у заміні указаного холодильника, розяснивши право на повернення коштів за придбаний холодильник. Відповідно до пп. 2, 3 п. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк або відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, у порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обовязкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника). Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» доведення факту наявності або відсутності недоліків у товарі можливо за допомогою експертизи, проведення якої за свій рахунок повинен організувати саме продавець, а не споживач продукції. За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України при вирішенні спорів про захист прав споживачів слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобовязання, у тому числі і за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові). На споживача покладається обовязок лише довести наявність дефекту продукції. Тягар доказування причин виникнення недоліку товару, покладений на продавця. Однак до матеріалів справи не долучено відповідачем будь-які пояснення, а також докази, якими він обґрунтовував відсутність указаних в акті недоліків товарів, при цьому питання про призначення відповідної експертизи також не порушував перед судом, а отже продавець не спростував доводів позивача щодо наявних недоліків товару. Враховуючи викладене, дослідивши всі обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку про наявність дефекту товару, який має усунути саме продавець і саме у спосіб, який визначений покупцем. Доводи заперечення відповідача про те, що між сторонами діє публічний договір про надання послуг розширеного сервісу, яким визначено лише право на отримання вартості холодильника, судом не приймаються, оскільки із долучених до справи службовим документом, в якому викладено умови комплексного договору добровільного страхування майна та відповідальності № 222.230141500403054279 від 23 січня 2014 року не вбачається, що страхувальник своїм підписом підтвердив факт ознайомлення із Правилами на сайті HTTP://SERVICE.COM та відповідно погодився з ними. Так, згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, за відсутності підпису покупця у розділі, як підпис від імені страхувальника із ознайомленням із Правилами, на які посилається відповідач у запереченнях, положення ст. 634 ЦК України до спірних правовідносин застосуванню не підлягають. Разом з цим, відповідачем у встановленому порядку не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Привила розумів позивач при придбанні товару та розширеного гарантійного сертифікату, а також те, що Правила містять зазначені у запереченнях обмеження на заміну товару такої самої якості. Таким чином Правила, на які посилається відповідач у запереченнях, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 23 січня 2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 гривень.

Outcome: approved