Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про втрату ними права користування житловим приміщення, посилаючись на наступні обставини. Позивачка є власницею житлового будинку [ADDRESS], відповідно до витягу про державну реєстрацію прав №35100328 від 08.08.2012 року, на підставі договору дарування від 02.08.2012 року. За вказаною адресою зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які у даному житловому будинку з дати його придбання позивачкою - 02.08.2012 року та по теперішній час фактично не проживають, мають інше житло. Однак, на неодноразові звернення позивачки до відповідачів знятися з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], останні не реагують, чим порушують права власника щодо користування та розпорядження належним їй майном. Оскільки відповідачі у житловому будинку позивачки фактично не проживають, не являються членами її сім'ї, тому, на думку позивачки, вважаються такими, що втратили право користування вищевказаним житлом відповідно до ст.71 ЖК УРСР. У судове засідання позивачка не з'явилася, однак надіслала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяви з проханням заслухати справу у їх відсутність, не заперечуючи проти вимог позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії витягу про державну реєстрацію прав №35100328 від 08.08.2012 року, на підставі договору дарування від 02.08.2012 року, позивачка являється власницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Із копії домової книги за адресою [ADDRESS] (а.с.5-6) вбачається, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - зареєстровані за вказаною адресою 26.02.1999 року, а [PERSON], [INFO] з 02.03.2006 року. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. В силу ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка дійсно є власницею будинку, розташованого по [ADDRESS], тому вона, відповідно до закону, має право вільно ним володіти, користуватися та розпоряджатися. Відповідачі [PERSON], [PERSON] з 1999 року зареєстровані у вищевказаному будинку, а відповідач [PERSON] - з 2006 року, але фактично там не проживають на протязі тривалого часу, а саме з дати його придбання позивачкою - 02.08.2012 року, тобто більше шести місяців. Крім того, своїми діями, які виражаються в небажанні знятися з реєстрації в даному будинку, перешкоджають останній користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає можливим захистити права власника - позивачки по справі, та визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку по [ADDRESS], внаслідок відсутності їх понад шість місяців за місцем реєстрації.

Outcome: approved