Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Вона письмово звернулася до Хортицького районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з заявою про державну реєстрацію смерті її матері, але їй було відмовлено, тому проситьвстановити факт смерті [PERSON] у судовому порядку. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, про розгляд заяви без її участі, заяву просить задовольнити. Представник зацікавленої особи - Хортицького районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності , проти задоволення заяви не заперечує. Тому суд вважає за можливе прийняти рішення по справі у відсутності сторін, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п.5 ч.1 ст. 293, п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в т.ч., встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Ст.317 ЦПК України встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1). Такі справи розглядаються судом невідкладно з моменту надходження відповідної заяви (ч.2). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч.4). З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] [PERSON] (російською мовою), копія якого знаходиться в матеріалах справи на арк.спр. № 5, народилася [INFO] , у «графі мати» записано [PERSON] (російською мовою) . Після реєстрацію шлюбу заявницею було змінено прізвище зі [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу, копія якого знаходиться в матеріалах справи на арк.№6. Вказані документи , підтверджують факт родинних відносин між заявницею [PERSON] та померлою [PERSON] . Згідно довідки УСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району № 2583 від 14.09.2017 року заявниця [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , як внутрішньо переміщена особа (а.с.№10). Як вбачається зі « Врачебного свидетельства о смерти» (російською мовою) №201 від 13.08.2019 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи на арк.№7, згідно якої [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , місто смерті м. Донецьк , що також підтверджується довідкою про причини смерті, копія якого знаходиться в матеріалах справи на арк. спр. №8. Заявниця надала свідоцтво про смерть [PERSON] , копія якого знаходиться в матеріалах справи на арк. №9, яке видано в органах РАЦС на непідконтрольній Україні території, а саме органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків. 06.09.2019 року заявницею отримана відмова Хортицького районного у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області у проведенні реєстрації смерті [PERSON] , оскільки заявницею на підтвердження факту її смерті пред`явлено документ, виданий на території, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказані документи не є офіційними документами, відповідно до вимог ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на підставі яких можливо провести державну реєстрацію смерті. Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до статті 4 вказаного закону на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч.1-3 ст.9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 ст.17 зазначеного Закону України передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. П.5 р. ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров я України від 8 серпня 2006 року № 545, а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою. Відповідно до Правил у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у своєму висновку Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туречинни», зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, що [PERSON] померла [INFO] в м. Донецьк, яке знаходиться на тимчасово окупованій території Україні. Цей факт підтверджується, лікарським свідоцтвом про смерть. Доказів, які б спростовували факт смерті [PERSON] суду не надано. Суд при постановленні рішення не приймає до уваги копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.08.2019 року, як допустимий доказ на підтвердження факту смерті особи, оскільки воно видано установою, яка розташована на тимчасово окупованій території, і в силу вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не створює ніяких правових наслідків. З викладеного вище, вбачається, що заявницею надано достатньо доказів того, що [PERSON] [INFO] , яка народилась в д. Ялигіно Луковниківського району Калінінської області, дійсно померла [INFO] на тимчасово окупованій території України, а тому, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт смерті [PERSON] в судовому порядку. Крім того, у зв`язку з тим , що заявника на підставі ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подачу заяви вказаної категорії, тому суд вважає , що судові витрати пов`язані з розглядом справи необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved