Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом та просила визнати за нею право власності на одну цілу частки житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, як за спадкоємицею за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що [INFO] в смт Черняхів померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Вона є спадкоємицею за законом, спадщину прийняла у встановленому законом порядку про що заведено спадкову справу. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] , не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи містять не ідентичні дані щодо найменування об`єкта нерухомого майна (квартира, житловий будинок), а тому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказала, що набуття права власності на зазначений будинок за життя [PERSON] відбулось у відповідності до діючого на той час законодавства в наступному порядку, а саме: Рішенням виконкому Черняхівської селищної ради народних депутатів Житомирської області № 10 від 26.02.1991 р. надано дозвіл на купівлю державної 3-х кімнатної квартири [ADDRESS] гр. [PERSON] в особисту власність; 26.04.1991 р. між виконкомом Черняхівської селищної ради народних депутатів в особі Горкуши В.В. та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 69/100 часток квартири [ADDRESS] , посвідчений Евертом В.І. , державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області 26 квітня 1991 року за реєстровим № 6-90; 07 травня 1991 року зареєстровано право власності на 69/100 часток «житлового будинку» Житомирським виробничим управлінням технічної інвентаризації в реєстрово-кадастровій книзі № 11, стор. 106, реєстровий № 1864 за [PERSON] ; 10.05.1993 р. виконкомом Черняхівської селищної ради народних депутатів розглянуто заяву [PERSON] та встановлено, що остання проживає в 3-х кімнатній квартирі двоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , та встановлено, що квартира № 2 розміщена у мансарді будинку. Комісіями представників органів влади, санепідемстанції, райархітектури надані висновки про недоцільність використання мансарди під квартиру в зв`язку з тим, що перекриття між квартирами дерев`яне. Сім`я [PERSON] , яка проживає у мансарді, будує індивідуальний будинок, відселити яку немає можливості у зв`язку з відсутністю вільного житлового фонду (аналогічну відповідь надано і Районною державною адміністрацією 12.05.1993 р. № 8/61-х); 20.11.1997 виконкомом Черняхівської селищної ради Житомирської області прийнято рішення № 112 про виселення сім`ї [PERSON] із квартири [ADDRESS] , яка знаходиться у мансарді будинку з дерев`яним перекриттям без звукоізоляції, що не відповідає будівельним та санітарним нормам (виділено сім`ї [PERSON] окремий будинок), та прийнято рішення, вважати житловий будинок [ADDRESS] одноквартирним; 30.03.2001 виконкомом Черняхівської селищної ради Житомирської області прийнято рішення № 80 про внесення змін в рішення виконкому Черняхівської селищної ради Житомирської області № 112 від 20.11.1997 р. та викладено п. 4 в такій редакції: вважати житловий будинок [ADDRESS] одноквартирним, власником якого являється [PERSON] . Отже, рішенням виконкому Черняхівської селищної ради Житомирської області № 80 від 30.03.2001 р. визнано житловий будинок [ADDRESS] одноквартирним, власником якого визнано [PERSON] . [PERSON] на підставі зазначеного рішення залишалось лише зареєструвати право власності на цілу частку зазначено житлового будинку у відповідності з діючим на той час законодавством в органі, що здійснював реєстрацію прав власності на нерухоме майно, в бюро технічної інвентаризації, відповідно до чинної на той час Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.1998 р. в редакції від 18.01.2001 р. Однак, покійна [PERSON] цього не зробила в зв`язку з тим, що не була обізнана в тонкощах такої реєстрації і вважала, що набула прав власності отримавши зазначене вище рішення. Крім того, маючи на руках зазначене рішення на будинок, покійна оформила право власності на цілу частку земельної ділянки [ADDRESS] за кадастровим номером 1825655100:03:003:0366, на яку 12.08.2014 р. отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане державним реєстратором Реєстраційної служби Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області за індексним номером 25466310, що підтверджує той факт, що ціла частка будинку [ADDRESS] належить [PERSON] , оскільки в Україні діє загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості з земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. На даний час право власності на зазначену земельну ділянку під житловим будинком [ADDRESS] належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] № 1093 від 05.10.2020 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 226796911 від 05.10.2020. Позивач в судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява з Черняхівської селищної ради в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. За тких обставин, суд дійшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при підготовчому розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в смт Черняхів померла мати позивача [PERSON] (а.с.10,11,12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшов, зокрема житловий будинок [ADDRESS] . Позивач є спадкоємицею за законом, спадщину прийняла у встановленому законом порядку про що заведено спадкову справу. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , або осіб, які мали б право на обов`язкову частку у майні спадкодавця, не має. Факт належності спадкового майна спадкодавцю [PERSON] та те, що даний житловий будинок не є самовільною забудовою підтверджується належними та допустимими доказами, наданими позивачем (а.с.13-28), та не спросовується відповідачем. Однак, внаслідок того, що правовстановлюючі документи на житловий будинок містять не ідентичні дані щодо найменування об`єкта нерухомого майна (квартира, житловий будинок), оформити право на спадщину на спірний житловий будинок в позасудовому порядку позивач не має можливості (а.с. 29). За встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що [PERSON] за життя та на час відкриття спадщини, володіла на праві власності житловим будиноком [ADDRESS] . Враховуючи викладене, суд вважає, що житловий будинок увійшов до складу спадщини після смерті [PERSON] в силу ст. 1218 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В зв`язку з цим, житловий будинок [ADDRESS] , належить позивачу, як спадкоємцю за законом після смерті [PERSON] з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв`язку з цим, та оскільки правовстановлюючі документи містять не ідентичні дані щодо найменування об`єкта нерухомого майна (квартира, житловий будинок), відсутні дані про реєстрацію права власності на цілу частку будинку, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або осіб, які мали право на обов`язкову частку в майні спадкодавця, немає, нотаріус відмовив спадкоємцю у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, а тому слід визнати за позивачем право власності на одну цілу частки житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, як за спадкоємицею за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved