Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що статтею 121 Земельного кодексу України передбачено право громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара . Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки ізземель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно розглядати заяви (клопотання), а також приймати рішення відповідно до чинного законодавства ( ст. ст. 15,19 Закону України « Про звернення громадян»). 08.07.2013 року вона звернулася до Шендерівської сільської ради Тиврівського району з клопотанням про надання дозволу на відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства площею 0,68 га. у власність, на території Шендерівської сільської ради в межах населеного пункту с. Шендерів Тиврівського району Вінницької області ( кадастрове зонування 524587300:02:001). Бажане місце розташування земельної ділянки було зображено на графічних матеріалах, які було додано до клопотання . 15.08.2013 року на її адресу надійшов лист від 13.08.2013 року за підписом голови Шендерівської сільської ради до якого додано рішення 25 сесії 6 скликання Шендерівської сільської ради від 24.07.2013 року за № 154 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON]». Вказаним рішенням позивачу відмовлено у дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Шендерівської сільської ради з тих підстав, що вказана земельна ділянка перебуває в користуванні громадян. Листом від 03.07.2013 року (вих. № 02-7-12) голова Шендерівської сільської ради повідомила, що спірну земельну ділянку використовують громадяни без правовстановлюючих документів: земельною ділянкою площею 0,48 га по [ADDRESS] (для ведення селянського господарства) користується [PERSON]; земельною ділянкою площею 0,19 га по [ADDRESS] (для ведення селянського господарства) користується [PERSON]. 24.07.2013 року рішенням 25 сесії 6 скликання Шендерівської сільської ради № 153 частину земельної ділянки площею 0,19 га щодо якої [PERSON] подала клопотання на підставі заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою було розподілено громадянину [PERSON]. Заява [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою зареєстрованою в Шендерівській сільській раді не була. В подальшому, 25.12.2013 року рішенням 28 сесії 6 скликання Шендерівська сільська рада затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності громадянина [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2274 га по [ADDRESS] На підставі рішення Шендерівської сільської ради від 25.12.2013 року, [PERSON] отримав в Реєстраційній службі Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 15953398 від 10.01.2014 року (видане на земельну ділянку кадастровий номер 0524587300:02:001:0111). Позивач вважає, що при вирішенні Шендерівською сільською радою питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою були порушені її права на отримання земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації. Відповідно п. п. 1 п. «а» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження щодо надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Вважає, що використання земельної ділянки [PERSON] без законних на те підстав (без правовстановлюючих документів) не породжує в останньої будь - яких прав (володіння, користування, розпорядження) на користування такими землями, а відтак, Шендерівська сільська рада вправі розпоряджатися такими землями у відповідності до закону. Тобто, фактичне використання земель фізичною особою без законних на те підстав, не є перешкодою органу місцевого самоврядування в прийнятті рішення про надання дозволу позивачу на відведення земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення Шендерівської сільської ради № 153 від 24.07.2013 року слід визнати недійсним, оскільки вказане рішення було прийнято на підставі заяви [PERSON], яка не відповідає вимогам закону (до заяви не було долучено графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, що є обов'язковим, згідно ст. 118 ЗК України). Крім цього, зазначене рішення було прийнято не в порядку черговості розгляду заяв (клопотань) громадян з одного і того ж питання, що зумовило порушення прав [PERSON] Вважає, що оскільки рішення 28 сесії 6 скликання Шендерівської сільської ради, яким затверджено технічну документацію із землеустрою та складання документів, що посвідчують право власності громадянина [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] є похідним від рішення № 153, вважає, що його також слід визнати недійсним. Звертає увагу і на те, що рішенням №153 [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою площею 0,19 га, а рішенням 28 сесії 6 скликання Шендерівською сільською радою затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку площею 0,2274 га, що також вказує на неправомірність оскаржуваного рішення. На підставі рішення Шендерівської сільської ради від 25.12.2013 року [PERSON] отримав в Реєстраційній службі Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 10.01.2014 року № 15953398 (земельну ділянку кадастровий номер 0524587300:02:001:0111). Оскільки свідоцтво видано на підставі рішення від 25.12.2013 року, вважає, що його також слід визнати недійсним. Статтею 26 Закону передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав . Так як [PERSON] зареєстрував право власності на спірне нерухоме майно в реєстрі, вважає, що вказане рішення підлягає скасуванню з підстав наведених вище, а до державного реєстру слід внести запис про скасування реєстрації прав. Вважає, що Шендерівську сільську раду Тиврівського району Вінницької області слід зобов'язати надати [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,68 га в межах села Шендерів Тиврівського району Вінницької області (кадастрове зонування 524587300:02:001) для ведення особистого селянського господарства. Просить визнати недійсним рішення 25 сесії 6 скликання Шендерівської сільської ради від 24.07.2013 року № 153 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON]». Визнати недійсним рішення 25 сесії 6 скликання Шендерівської сільської ради від 24.07.2013 року №154 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON]». Визнати недійсним рішення 28 сесії 6 скликання Шендерівської сільської ради від 25.12.2013 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безкоштовну передачу земельної ділянки у власність». Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку кадастровий номер 0524587300:02:001:0111) від 10.01.2014 року № 15953398, що видане на ім 'я [PERSON]. Скасувати рішення Реєстраційної служби Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 0524587300:02:001:0111 . Зобов'язати Реєстраційну службу Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області внести до Державного реєстру запис про скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку за кадастровим номером 0524587300:02:001:0111. Зобов'язати Шендерівську сільську раду Тиврівського району Вінницької області надати [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,68 га в межах села Шендерів Тиврівського району Вінницької області (кадастрове зонування 524587300:02:001) для ведення особистого селянського господарства. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити з підстав, наведених в заяві . Представник відповідача Шендерівської с/ради - Соболь Л.Є. позов не визнала, пояснила, що [PERSON] звернулася до Шендерівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка, на яку претендувала [PERSON], знаходиться в користуванні жителів села. В зв»язку з цим депутати відмовили [PERSON] в наданні їй ділянки. [PERSON]І не була присутня на сесії, хоча запрошувалась. На території Шендерівської сільської ради є вільні земельні ділянки, які можуть бути надані для ведення особистого селянського господарства, але позивачка претендує саме на зайняту. Частина земельної ділянки знаходиться в користуванні [PERSON]. а частина - у користуванні [PERSON], які сплачують за користування земельний податок.. Рішенням 25 сесії 6 скликання сільської ради від 24.07.2013 року Шендерівської сільської ради надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність [PERSON] розміром 0,19 га по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства; - 0,48 га по [ADDRESS] перебуває у користуванні спадкоємиці [PERSON] з 1999 року, земельною ділянкою стала користуватися після смерті баби - [PERSON]. Сільська рада може надавати громадянам лише вільні земельні ділянки, що перебувають у власності територіальних громад. Просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову . Представник відповідача - реєстраційної служби Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області Магдалюк О.Г. позов не визнав, пояснив, що реєстрація права власності на земельну ділянку [PERSON] проводилась відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При цьому будь - яких порушень вимог закону допущено не було. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог . Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнав, пояснив, що на підставі заяви [PERSON] від 10.07.2013 року йому рішенням Шендерівської с/ради від 24.07.2013 р. надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходилася в його користуванні, у приватну власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу на території Шендерівської сільської ради в межах населеного пункту с. Шендерів по [ADDRESS] площею 0,19 га.. Рішенням Шендерівської с/ради від 25.12.2013 р. йому - [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,2274 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS]. Дані рішення є таким, що відповідають чинному законодавству. На підставі рішення Шендерівської сільської ради від 25.12.2013 року, [PERSON] отримав в Реєстраційній службі Тиврівського районного управління юстиції свідоцтво про право власності на земельну ділянку. В тому, що заява [PERSON] не була зареєстрована в сільській раді належним чином , його вини немає. Просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] позов не визнала і пояснила, що земельна ділянка, на яку претендує позивачка, належала її бабі - [PERSON]. Після смерті баби вона прийняла спадщину та з 1999 року стала користуватися даною земельною ділянкою. Земельний податок вона щорічно сплачує, хоча не оформила ще своїх спадкових прав. Причиною того, що позивачка претендує саме на її земельну ділянку є наявність в тому місці гранітного кар»єру, який мають намір розробляти, хоча проти цього заперечує більшість жителів села. Просить відмовити в позові. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Позивачка, будучи повідомленою листом від 03.07.2013 року за підписом сільського голови Шендерівської сільської ради, про те, що земельна ділянка, на яку вона претендує, використовується громадянами без правовстановлюючих документів, 08.07.2013 року звернулася до Шендерівської сільської ради Тиврівського району з клопотанням про надання дозволу на відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства площею 0,68 га. у власність, розташованої на території Шендерівської сільської ради в межах населеного пункту с. Шендерів Тиврівського району Вінницької області ( кадастрове зонування 524587300:02:001). Бажане місце розташування земельної ділянки було зображено на графічних матеріалах, які було додано до клопотання [PERSON] Рішенням Шендерівської сільської ради 25 сесії 6 скликання від 24.07.2013 року за № 154 [PERSON] відмовлено у дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Шендерівської сільської ради, так як вказана земельна ділянка перебуває в користуванні інших громадян. Земельні ділянки площею 0, 19 га та 0,48 га використовувалися фізичними особами ( [PERSON] та [PERSON]) для ведення селянського господарства до прийняття рішення без правовстановлюючих документів . Рішенням Шендерівської сільської ради 25 сесії 6 скликання від 24.07.2013 року за № 153 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу на території Шендерівської сільської ради в межах населеного пункту с. Шендерів по [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,19 га, якою він користувався, і на яку претендує [PERSON], на підставі його заяви від 10.07.2013 року. 25.12.2013 року рішенням 28 сесії 6 скликання Шендерівська сільська рада затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності громадянина [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2274 га по [ADDRESS] На підставі рішення Шендерівської сільської ради від 25.12.2013 року, [PERSON] отримав в Реєстраційній службі Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 15953398 від 10.01.2014 року на земельну ділянку кадастровий номер 0524587300:02:001:0111. Земельна ділянка, площею 0,48 га по [ADDRESS], на яку претендує [PERSON], перебуває у користуванні [PERSON] з 1999 року. Земельну ділянку [PERSON] успадкувала після смерті баби. Тобто, [PERSON] та [PERSON] тривалий час користуються земельними ділянками, на які претендує позивач, сплачуючи земельний податок, як і більшість жителів села, крім того, [PERSON] отримала земельну ділянку в порядку спадкування.. Звідси, пояснення представника позивача - [PERSON], що [PERSON] та [PERSON] користуються земельними ділянками без будь - яких підстав не відповідає дійсності. Як вбачається з позовної заяви, на час звернення позивачки з клопотанням до сільської ради про відведення їй земельної ділянки у приватну власність їй було відомо, що земельна ділянка, на яку вона претендує, знаходиться в користуванні інших громадян. В судовому засіданні представник позивачки не зміг пояснити, чому при наявності вільних земельних ділянок позивачка претендує саме на земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні інших громадян. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Відповідно до ст. ст. 26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільської ради належить надання вільних земельних ділянок під забудову та інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад. Та обставина, що рішенням №153 [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою площею 0,19 га, а рішенням 28 сесії 6 скликання Шендерівською сільською радою затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку площею 0,2274 га, не вказує на неправомірність оскаржуваного рішення. Заява позивачки, що прийняття оскаржуваного рішення не в порядку черговості розгляду заяв громадян з одного і того ж питання зумовило порушення її прав є надуманою, так як обидві заяви були внесені на розгляд однієї сесії - 24.07.2013 р. Підставою відмови [PERSON] в задоволенні її клопотання стало «перебування ділянки в користуванні громадян». Така підстава існувала і на час звернення позивачки до сільської ради з клопотанням, а не виникла після надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якою він користувався, у приватну власність. У п. 7 Постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» Пленум Верховного Суду України висловив позицію про те, що при розгляді справ за позовами до органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції, суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство. Дослідивши в сукупності докази зібрані по справі, суд вважає, що підстави для задоволення позову та визнання оскаржуваних рішень недійсними і зобов»язання відповідачів вчинити певні дії відсутні. За зверненням представника позивачки - [PERSON] проводилась перевірка оскаржуваних рішень прокуратурою району. Підстав для їх скасування не знайдено.

Outcome: dismissed