Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що 13 червня 2015 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належний йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 3 вересня 2009 року житловий будинок № 49 по вул. Лесі Українки в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок у зв'язку з тим, що право власності на нього за [PERSON] не зареєстровано. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 49 по вул. Лесі Українки в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті чоловіка. У судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. У судове засідання представник Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу в загальному порядку у відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами, оскільки позбавлений можливості зясувати думку позивача чи її представника щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2009 року на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 16 січня 2009 року, в цілому житловий будинок № 49 по вул. Лесі Українки в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області, на підставі ст. 1299 ЦК України право власності на це майно підлягало державній реєстрації, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 7). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 13 червня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], отримала у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що підтверджується копією спадкової справи № 334/2015 до майна померлого [PERSON] (а.с. 21-24). У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] не провів державну реєстрацію права власності за собою на житловий будинок № 49 по вул. Лесі Українки в с. Держанівка Носівського району Чернігівської області, у звязку з чим [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 500/02-31 від 5 квітня 2017 року (а.с. 13). З матеріалів справи вбачається, що на спадковий житловий будинок виготовлена технічна документація (а.с. 9-11). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved