Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи, що 01 липня 1997 року у виконкомі Саївської сільської ради народних депутатів П`ятихатського району Дніпропетровської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалося, в сім'ї постійно виникали конфлікти, причиною яких було відсутність порозуміння та непристойна поведінка чоловіка. Проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Просить розірвати шлюб, так як подальше спільне проживання та збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] двічі підряд в судові засідання 28.01.2015 року та 09.02.2015 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.19/, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01 липня 1997 року у виконкомі Саївської сільської ради народних депутатів П`ятихатського району Дніпропетровської області позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.4/. Від шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.5/. Подружнє життя між сторонам не склалося, з 1999 року проживають окремо, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сімейним кодексом України передбачено обов`язок суду з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя ( ч. 1 ст. 112 СК України ). Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ( ч. 2 ст. 112 СК України ). Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подружнє життя між сторонами не склалося, протягом останніх років сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого суд вважає подальше спільне проживання подружжя та збереження сім'ї неможливим, так як це протирічить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню . На підставі ст.ст. 24, 56, 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved