Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментного утримання на повнолітню дитину на час навчання. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі. Від даного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] згідно виконавчого листа № 2-н/431/30/17 сплачував аліменти своєчасно до повноліття дитини. На даний час дитина є повнолітньою, однак з 14.09.2020 року була зарахована на навчання за денною формою до Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля. Також для покращення умов навчання [PERSON] був наданий гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] . Проживання у гуртожитку є щомісячним платним у розмірі 500 грн. З часу досягнення повноліття дитиною [PERSON] , відповідач [PERSON] ніякої матеріальної допомоги не надавав і не надає по теперішній час. Відповідач [PERSON] працює на посаді механізатора у Агрофірмі Калмичанка та має змогу сплачувати щомісячно аліменти до закінчення донькою навчання. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти на час навчання своєї доньки [PERSON] в 1/6 розміру доходів щомісяця, починаючи з 20.11.2020 року та до досягнення донькою 23 річного віку. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Суд, з`ясував позицію сторін, дослідив письмові докази, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог за слідуючих підстав: Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка (син) продовжують навчання й у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також сама дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визнає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, вказаних у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ст. 188 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: -стан здоров`я та матеріальне становище дитини; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значенні. Відповідно до ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. П. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: - досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; - продовження ними навчання; - потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 2). Згідно довідки з Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля № 4 від 15.10.2020 року (а.с. 5) свідчить про те, що [PERSON] дійсно навчається у Східноукраїнському національному університеті ім. В.Даля на 1 курсі освітнього ступеня бакалавра за денною формою навчання, напрям підготовки або спеціальність 182 «Технології легкої промисловості», термін навчання 3 р. 10 міс. до 30.06.2024 р. Таким чином, приймаючи до уваги, що донька відповідача потребує матеріальної допомоги, а відповідач може її надавати, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на час навчання їхньої доньки у розмірі 1/6 частки усіх видів відповідача заробітку (доходу), щомісячно, оскільки середньомісячний заробіток відповідача варіюється, то стягнення аліментів в твердій грошовій валюті недоцільно. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved