overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 17.11.1990 р. у Відділі РАЦС Святошинського району м. Києва, актовий запис №1881, посилаючись на те, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 17.11.1990 р., і від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сімейне життя не склалось по причині різності поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства, відсутня взаємна допомога та підтримка, через що виникали непорозуміння. З вересня 2013 р. не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не мають єдиного бюджету, хоч і проживають в одному жилому помешканні. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач позов не визнав, мотивуючи тим, що не всі можливості використані для збереження сім'ї. Після закінчення строку, наданого сторонам на примирення в один місяць позивач в судовому засіданні наполягає на задоволенні позову, [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує, вважаючи, що шлюб зберегти неможливо. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.11.1990 р., від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Між сторонами склалися відчужені взаємовідносини, вони з вересня 2013 р. не підтримують сімейно-шлюбних і подружніх відносин, не мають єдиного бюджету, не ведуть спільне господарство, позивач наполягає на розлученні та небажанні примирення і проживання єдиною сім'єю з відповідачем, при цьому позивач пояснила, що втратила почуття любові та поваги до відповідача. Наданий сторонам по справі строк на примирення в один місяць не приніс позитивних результатів у їх взаємовідносини щодо збереження сім'ї. При таких обставинах подальше перебування сторін в шлюбі, їх сумісне подружнє життя і збереження сім'ї стали неможливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 17 серпня 2013 року, від шлюбу дітей не має. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що подружні відносини з відповідачем припинено через непорозуміння між ними, зловживання відповідачем спиртним, відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, проживають окремо, за обставин, що склалися подальше збереження шлюбу вважає неможливим, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 17 серпня 2013 року. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як визначено ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи відносини, які склались між сторонами, відсутність примирення між подружжям, фактичне припинення подружніх відносин, та те що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб між сторонами розірвати. Судові витрати по справі залишити за сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 17 травня 1975 року Куйбишевським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області (актовий запис №28), посилаючись на те, що життя з відповідачем не склалося через зловживання останнім спиртними напоями. Намагання зберегти шлюб виявилися безрезультатними. Подальше спільне життя з ним суперечить її інтересам. Шлюбні відносини припинені. Тому вона просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач в судові засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судові засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про згоду на розірвання шлюбу та розгляд справи за його участю. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 17.05.1975 року Куйбишевським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, сторони уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №28. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 26.04.2005 сторони є батьками [PERSON], який народився [INFO] Враховуючи позицію сторін, судом встановлено, що сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач вважає неможливим продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки наміру продовжувати спільне життя у шлюбі сторони не мають. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 17 травня 1975 року Шевченківським ЗАЦС Куйбишевського району Запорізької області (актовий запис №5), посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання ним спиртними напоями, вчинення ним сварок. Подальше спільне життя з ним є неможливим, суперечить її інтересам. Шлюбні відносини припинені. Тому просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповадач в судовому засіданні висловив згоду на розірвання шлюбу, підтвердив, що подальше спільне життя у шлюбі неможливе. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ЖС №275185, виданого 17 травня 1975 року Шевченківським с/ЗАЦС Куйбишевського району Запорізької області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №5. (а.с.3). Після укладання шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Виходячи з позиції сторін, судом встановлено те, що сім'я розпалася, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки між сторонами виникають сварки, що негативно впливає на стан їх здоровя, їх емоційний та психологічний стан, що має істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 18.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Куп'янського міського управління юстиції , актовий запис № 57. Від шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї. Також між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Позивачка вказує, що питання відносно поділу майна та місця проживання дитини між ними немає. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, спору про місце проживання дітей немає, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Також позивачка просила винести рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу згодний, рішення просив винести в попередньому судовому засіданні. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 18.06.2002 року відділом реєстрації актів громадського стану № 1 Куп'янського міського управління юстиції, актовий запис № 57 (а.с.6). Від шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). У суда не викликає сумніву, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримують, не бажають поновити стосунки та зберегти сім'ю. Як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права і свободи інших осіб. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 18.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Куп'янського міського управління юстиції , актовий запис № 57. Від шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї. Також між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Позивачка вказує, що питання відносно поділу майна та місця проживання дитини між ними немає. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, спору про місце проживання дітей немає, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Також позивачка просила винести рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу згодний, рішення просив винести в попередньому судовому засіданні. Встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 18.06.2002 року відділом реєстрації актів громадського стану № 1 Куп'янського міського управління юстиції, актовий запис № 57 (а.с.6). Від шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). У суда не викликає сумніву, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримують, не бажають поновити стосунки та зберегти сім'ю. Як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права і свободи інших осіб. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 18.09.2004 р. Святошиньким міським відділом РАЦС м. Києва, актовий запис №1009, посилаючись на те, що з відповідачем, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, і від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], сімейне життя не склалось по причині того, що відсутнє взаємопорозуміння між ними, є суттєві розбіжності у поглядах на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, фінансова неспроможність відповідача не дозволяє йому матеріально підтримувати її та дитину. З 2012 р. сімейно-шлюбні відносини припинені, спільне господарство та бюджет стали окремими, проживають окремо один від одного по різним адресам. Сім'я існує формально і зберегти її неможливо. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач проти задоволення позову не заперечує, пояснивши, що зберегти сім'ю неможливо по причині взаємного небажання. Суд, вислухавши думку сторін щодо позову, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з винесенням рішення в судовому засіданні, без з'ясування обставин справи і дослідження доказів відповідно до ст.174 ЦПК України, оскільки відповідач позов визнав повністю і не бажає з'ясування обставин справи та перевірку їх доказами, і йому роз'яснені положення такого розгляду. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2004 р., від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Між сторонами склалися відчужені взаємовідносини, вони з 2012 р. не підтримують сімейно-шлюбних і подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, не мають єдиного бюджету, проживають окремо один від одного по різним адресам, позивач наполягає на розлученні та небажанні примирення і проживання єдиною сім*єю з відповідачем, пояснивши, що відсутні почуття любові та поваги до відповідача через об'єктивні та суб'єктивні обставини. Відповідач позов визнав і не наполягає на збереженні сім'ї з тих же підстав до позивача. При таких обставинах подальше перебування сторін в шлюбі, їх сумісне подружнє життя і збереження сім*ї стали неможливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 18.09.2009 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м.Києві, актовий запис 1240, посилаючись на те, що з відповідачем, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, і від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], сімейне життя не склалось по причині того, що мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки. Відповідач не розуміє сутності проблем, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позов підтримали. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечує, пояснивши, що зберегти сім'ю неможливо по причині взаємного небажання. Оскільки відповідач позов визнав в повному обсязі, то суд відповідно до ст.174 ЦПК України вважає за можливе не з'ясовувати обставини справи та перевіряти їх доказами, положення такого розгляду справи відповідачу роз'яснені й він з ними згодний. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2009 р., під час якого [INFO] народився син [PERSON]. Між сторонами склалися відчужені взаємовідносини, вони перестали підтримувати сімейно-шлюбні і подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають єдиного домашнього бюджету, позивач наполягає на розлученні та не бажає примирення і проживання єдиною сім*єю з відповідачем з мотивів втрати почуттів любові до відповідача. Відповідач не наполягає на збереженні сім'ї з тих же підстав. При таких обставинах подальше перебування сторін в шлюбі, їх сумісне подружнє життя і збереження сім*ї стали неможливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 18.11.1989 року Відділом ЗАГС Ріпкинського райвиконкому Чернігівської області, актовий запис № 93, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено. \~ \~ \~ \~До суду сторони надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позивач свої вимоги підтримала, а відповідач позов визнав. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинено, наміру їх відновити у сторін немає. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що позивач у своїй заяві від 26.02.2021 року просила віднести судові витрати на її рахунок, судовий збір з відповідача стягненню не підлягає. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 18.11.2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ріпкинського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 70, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено. До суду сторони надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позивач свої вимоги підтримала, а відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З матеріалів справи вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинено, наміру їх відновити у сторін немає. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 % судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 18.12.1999 р., посилаючись на те, що з відповідачем, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, і від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], сімейне життя не склалось по причині того, що мають різні погляди на відношення чоловіка до жінки, на сімейне життя взагалі на та виховання дитини, від постійних емоційних переживань погіршилося її самопочуття, вона перебуває в стані постійного стресу, у неї порушився сон і працездатність. З травня 2015 р. сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, сім'я існує формально і зберегти її неможливо. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечує, пояснивши, що зберегти сім'ю неможливо по причині взаємного небажання. Оскільки відповідач позов визнав в повному обсязі, то суд відповідно до ст.174 ЦПК України вважає за можливе не з'ясовувати обставини справи та перевіряти їх доказами, положення такого розгляду справи відповідачу роз'яснені й він з ними згодний. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.12.1999 р., під час якого [INFO] народилася донька [PERSON]. Між сторонами склалися відчужені взаємовідносини, вони останні чотири місяця не підтримують сімейно-шлюбних і подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розлученні та не бажає примирення і проживання єдиною сім*єю з відповідачем з мотивів втрати почуттів любові до відповідача. Відповідач не наполягає на збереженні сім'ї з тих же підстав. При таких обставинах подальше перебування сторін в шлюбі, їх сумісне подружнє життя і збереження сім*ї стали неможливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved