Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO], вказавши, що з 2008 року вона та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах - проживали разом, вели спільне господарство, проте не зареєстрували шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану. Під час спільного проживання у них народилася донька [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Однак з 2011 року у зв'язку з тим, що їх спільне життя з [PERSON] стало неможливим, спільне приживання було припинено та їх донька стала проживати з нею та знаходитися на її утриманні. За весь час припинення фактичних шлюбних відносин від відповідача жодних коштів чи іншої допомоги на утримання доньки вона не отримала, проте на нього теж поширюється обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З 2011 року відповідач взагалі не здійснює ні усного, ні письмового спілкування з дитиною, не проявляє щонайменшої батьківської турботи, при цьому свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків, батько не проводить дозвілля з дитиною, не замається лікуванням доньки не сприяє її розвитку. В січні 2004 року вона звернулася до служби у справах дітей Хмельницької міської ради з проханням надати ї висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи в судовому засіданні вказав, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Представник прокуратури міста Хмельницького в судовому засіданні вказав, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Заслухавши думку учасників процесу, свідчення свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] з 2011 року взагалі не здійснює ні усного, ні письмового спілкування з дитиною, не проявляє батьківської турботи при цьому свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не проводить дозвілля з дитиною, не займається лікуванням доньки, не сприяє її розвитку, не здійснює оздоровлення. За час навчання доньки у школі батько жодного разу не був на батьківських зборах, з класним керівником та іншими працівниками школи не спілкувався, не цікавився шкільним життям та навчальними досягненнями доньки. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради надав до суду висновок №01-34-1501/14 від 10.07.2014 року у якому зазначає, що позбавлення батьківських прав [PERSON], стосовно дочки [PERSON] [INFO] відповідає інтересам дитини, є доцільним. У вказаному висновку зазначено, що [PERSON] у своїй заяві від 08.07.2014 року, написаній у присутності головного спеціаліста служби у справах дітей не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], а тому в силу ст.164 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно дитини.

Outcome: approved