Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з уточненою позовною заявою до Мелітопольської міської ради Запорізької області про встановлення факту проживання однією сімєю та про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що вона, [PERSON] з травня 2010 року по 24 серпня 2016 року проживала однією сім'єю разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу в квартирі №56 у будинку №27 по б-ру 30 років Перемоги у м. Мелітополі. Хоча їх шлюбні стосунки не були зареєстровані, вони вважали та називали себе чоловіком та дружиною. Весь вказаний термін часу [PERSON]Л та вона спільно вирішували усі питання сімейного життєзабезпечення, у них був спільний бюджет та спільний холодильник, вони спільно оплачували комунальні платежі, спільно проводили поточний ремонт житлового приміщення, спільно купували побутову техніку, меблі, вони спільно приймали участь у загальних зборах членів кооперативу. 24 серпня 2016 року її чоловік [PERSON] помер. Спадщину вона прийняла фактичним шляхом оскільки станом на момент смерті її чоловіка [PERSON] вона мешкала однією сім'єю разом з ним. Після смерті [PERSON] вона є єдиним спадкоємцем четвертої черги, інших спадкоємців немає. Вона своєчасно не подала заяву про прийняття спадщини до Мелітопольської міської державної нотаріальної контори оскільки втрачала власний паспорт, який був знайдений лише у жовтні 2017 року. Тому на прийомі у державного нотаріусу Мелітопольської міської державної нотаріальної контори їй пояснили про неможливість оформлення заяви про відкриття спадщини без оригіналу паспорта. На підставі викладеного, вона просить суд встановити факт, що вона, [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з травня 2010 року по 24 серпня 2016 року та визначити їй додатковий строк у розмірі трьох місяців для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 24 серпня 2016 року. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача - Мелітопольської міської ради Запорізької області [PERSON] - в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є донькою позивача [PERSON] Її мати довгий час мешкала разом із [PERSON] Вона часто була у них в гостях та залишала їм свою доньку на виховання. Вони мешкали як чоловік та дружина. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що знайомий з [PERSON] та [PERSON] з 2010 року. Він робив їм електричну проводку по вул. Свердлова 43, де вони разом мешкали. Вони спільно сплачували йому гроші за роботу. Він знав їх як сімейну пару. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він колишній чоловік доньки [PERSON] Він знайомий з [PERSON], оскільки він мешкав разом із [PERSON] як подружжя на протязі 7 років. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.2 ст. 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] з травня 2010 року по 24 серпня 2016 року проживала однією сім'єю разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу в квартирі №56 у будинку №27 по б-ру 30 років Перемоги у м. Мелітополі, що підтверджується довідкою від 14.09.2017р. ОК «Салют-27» (а.с.5). 24 серпня 2016 року [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть І-ЖС №364413 від 13.09.2016р., актовий запис №1468 від 13.09.2016р. (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS] (Свердлова) у м. Мелітополі, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.09.2006 року, згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.07.2017 року. Пунктом 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. передбачено, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання із спадкодавцем, доказом постійного проживання з ним можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правлінні житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядуванні про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Згідно ст. 1268 ЦПК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно довідки №2690/01-16 від 09.11.2017р. Мелітопольської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 24.08.2016 року не заводилася. Згідно ст. 1264 ЦПК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON], будучи єдиним спадкоємцем четвертої черги, фактично прийняла спадщину після померлого [PERSON], оскільки на момент смерті мешкала з ним однією сім'єю. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини стали обставини, пов'язані із втратою позивачем власного паспорта громадянина України СВ 106553 виданий Якимівським РВ УМВС 26.10.1999р., який був знайдений лише у жовтні 2017 року. Згідно вимог ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, проживала разом із спадкодавцем на день його смерті, встановлення факту проживання однією сімєю необхідно заявнику для оформлення спадщини, з заявою про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не зверталася, враховуючи те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, з урахуванням пояснень свідків, обставини через які позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем та визнає причину пропуску подання заяви на прийняття спадщини поважною, та, згідно вимог ст. 1272 ЦК України, вважає можливим визначити позивачу додатковий строк у 3 місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved