Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] та її дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] із зняттям їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником спірної квартири. Відповідач [PERSON] є дочкою позивача. Відповідач після реєстрації у спірній квартирі фактично не проживала в ній. З 09 листопада 2002 р. відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу відповідач добровільно переїхала жити до свого чоловіка за адресою: [ADDRESS]. 06 вересня 2003 року у відповідача народився син [PERSON], а [INFO] народилася дочка [PERSON], які фактично постійно мешкають зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS], але були зареєстровані у належній позивачу квартирі разом з їх матір'ю [PERSON] Відповідач [PERSON] без поважних причин не мешкає у спірній квартирі з 2002 року, а її діти [PERSON] і [PERSON] ніколи в ній не мешкали з дня свого народження. Але, незважаючи на це, на них нараховуються комунальні послуги, які відповідач відмовляється сплачувати. У зв'язку з цим виникла значна сума заборгованості. Позивач пенсіонер, отримує пенсію 1100 грн., а квартплата складає 700 грн. на місяць. Формальна реєстрація у квартирі відповідача і дітей перешкоджає позивачу оформити субсидію, розпорядитися квартирою на свій розсуд. Таким чином порушуються її права і законні інтереси. Позивач неодноразово зверталася до дочки і її чоловіка з проханням погасити заборгованість і сплачувати комунальні послуги, нараховані на відповідача і дітей, але вони відмовляються, посилаючись на те, що вони у квартирі не мешкають, тому платити їм нема за що. Згідно ч. 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Будь якої домовленості між позивачем і відповідачем ніколи не було і немає. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування у повному обсязі. Відповідач проти задоволення позову заперечувала, разом з цим доводи наведені позивачем в обґрунтування позову не спростовувала. Пояснила, що не може спільно проживати з позивачем так як у них різні погляди на життя, покидати житло її ніхто не змушував. Представник третьої особи - органу опіки та піклування проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що у разі задоволення позовних вимог будуть порушені інтереси дітей. Представник третьої особи Орджонікідзевського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи третя особа повідомлялася належним чином, надала заяву з прохання проводити розгляд справи за відсутності представника, у прийняті рішення покладалася на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 02.06.2004 року Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстраційний № 7-04-248489 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.06.2009 р. державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори належить квартира [ADDRESS]. В квартирі крім позивача, з липня 2009 року зареєстровані відповідач та її діти [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Відповідач з дітьми не проживає у спірній квартирі з дня реєстрації. Відповідач з дітьми фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Факт не проживання відповідача з дітьми у спірній квартирі, понад один рік без поважних причин підтвердили в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власники житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин по справі суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved