Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що від шлюбу з відповідачем має з ним спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Батько дитини проживає окремо, матеріальну допомогу на її утримання не надає. Тому позивач просить суд встановити аліменти в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно. Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 23.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов'язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. В силу ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи із зазначеного положення у разі відсутності домовленості між батьками щодо способу утримання спір з приводу стягнення аліментів вирішується судом. Як вбачається із матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім»ї №02-24/6161 від 21.11.2018, та в добровільному порядку батьки не можуть дійти згоди щодо утримання неповнолітньої доньки. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік, стан здоров'я, матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, те, що спільний сина сторін проживає та перебуває на утриманні позивача. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років - 1626 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 гривень. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, а також матеріального становища дитини та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати свою неповнолітню доньку та сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач відзиву на позов не надав, отже має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно (що на даний час в незначному розмірі перевищує половину суми прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до вимог ч.2 ст. 182 СК України, починаючи з 23 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України,

Outcome: approved