Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «БГ Банк», вказавши, що 27 03 2014 року між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ДФ-059368, вклад «Мобільний» без права поповнення зі сплатою процентів в кінці строку на суму 12 000,00 ЄВРО. Відповідно до п. 1.1. і п. 1.2. депозитного договору,в день укладення вкладник передав, а банк прийняв на зберігання грошові кошти в іноземній валюті на строк 14 днів з 27 березня 2014 року до 10 квітня 2014 року. Залучення грошових коштів у розмірі 12 000,00 ЄВРО за договором на вкладний (депозитний) рахунок вкладника відбулося шляхом перерахування з поточного рахунку вкладника № [NUMBER] у банку, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 1 від 27 березня 2014 року. Виходячи з умов депозитного договору, відповідач по закінченню строку 10 квітня 2014 року зобов'язувався повернути їй вклади з урахуванням процентів відповідно до п. 2.1. депозитного договору. Однак після неодноразових її звертань банком було частково погашено заборгованість перед вкладником, банківською випискою по руху коштів на особовому рахунку. Сформованою 25.11.2014 р. станом на 18.10.2014 р. сума заборгованості перед вкладником складає 12 561,31 ЄВРО. Згідно розрахунку позивача, станом на 16.01.2015 р. сума коштів, яка підлягала сплаті банком за депозитним договором на її користь становить 12 717,90 ЄВРО, що станом на 16.01.2015 р. еквівалентно 235 233,51 грв. Всього, станом на 16 січня 2015 року банк зобов'язаний сплатити на її користь грошові кошти в розмірі 12 811,85 ЄВРО, що еквівалентно 236 971,27 грв., з яких: · 12 561,31 ЄВРО, що еквівалентно 232 337,26 грв. - вклад за депозитним договором станом на 18.10.2014 р.; · 156,59 ЄВРО, що еквівалентно 2 896,26 грв. - проценти на суму вкладу; · 93,59 ЄВРО, що еквівалентно 1 737,76 грв. - 3% річних від простроченої суми вкладу та процентів. Тому позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 12 811,85 ЄВРО, що еквівалентно 236 971,27 грв. за договір банківського вкладу (депозиту) № ДФ-059368 від 21 лютого 2014 року. Позивач надала до суду заяву відповідно до якої просить задовольнити позов у повному обсязі, розглянути справу у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ПАТ «БГ Банк» в судове засідання не з'явився, про дату слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 27 березня 2014 року між [PERSON] (Вкладник) і Публічним акціонерним товариством «Банк Перший» (після перейменування - Публічне акціонерне товариство «БГ БАНК») в особі заступника начальника відділення № 25 ПАТ «Банк Перший» Колесник Тетяни Юріївни було укладено договір № ДФ-059368 (далі - Депозитний договір) банківського вкладу (депозиту), вклад «Мобільний» без права поповнення зі сплатою процентів в кінці строку (л.с. 18 - копія договору). Відповідно до п. 1.1. і п. 1.2. депозитного договору,в день укладення вкладник передав, а банк прийняв на зберігання грошові кошти в іноземній валюті в сумі 12 000,00 Євро на строк 14 днів з 27 березня 2014 року до 10 квітня 2014 року. Залучення грошових коштів у розмірі 12 000,00 ЄВРО за договором на вкладний (депозитний) рахунок вкладника відбулося шляхом перерахування з поточного рахунку вкладника № [NUMBER] у банку, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 1 від 27 березня 2014 року ( л.с. 19 ) . Відповідно до п. 2.1. депозитного договору банк виплачує вкладникові проценти на суму Вкладу в розмірі: згідно п. 2.1.1. за початковий строк вкладу в розмірі 5.00 процентів річних; згідно п. 2.1.2. за пролонгований строк вкладу в розмірі, що буде діяти в банку для даного виду Вкладу в день початку пролонгованого строку. Згідно з п. 1.4. депозитного договору по закінченню строку вкладу банк повертає вклад та нараховані проценти вкладникові у безготівковій формі на рахунок [NUMBER], відкритий у ПАТ «Банк Перший». Виходячи з умов депозитного договору, у зв'язку із закінченням строку вкладу банк мав 10 квітня 2014 року повернути позивачці вклади. Згідно виписки від 25.11.2014 року, розмір вкладів та нарахованих процентів за вкладом, вказаний у банківській виписці по особовим рахункам, вихідний залишок по депозитному договору складає 12 561,31 Євро (л.с. 20 - копія виписки). По закінченні строку вкладу, позивачка 17 червня 2014 року, 03 липня 2014 року та 09 липня 2014 року зверталася до банку у відділенні № 25 в м. Кривий Ріг з проханням пояснити причину затримки видачі суми вкладів та нарахованих процентів та видати вклади та проценти по депозитному договору, на що банком було надано письмове повідомлення від 16.07.2014 р., де вказано, що фінансове становище банку значно погіршилося, акціонерами та керівництвом банку вживаються необхідні заходи для виправлення ситуації, тому в найкоротші терміни банк свої зобов'язання щодо повернення вкладу та процентів виконає (л.с. 21-23 - копії заяв, л.с. 24 - копія повідомлення). Таким чином, станом на 16 січня 2015 року банк не видав позивачці її вклади та проценти готівкою через касу банку, як того вимагала позивачка. Сума заборгованості банку перед позивачем за депозитним договором ДФ-059368 від 27 березня 2014 року станом на 16.01.2015 р. складає 12 811,85 ЄВРО, що еквівалентно 236 971,27 грв., з яких: - 12 561,31 ЄВРО, що еквівалентно 232 337,26 грв. - вклад за депозитним договором станом на 18.10.2014 р.; - 156,59 ЄВРО, що еквівалентно 2 896,26 грв. - проценти на суму вкладу; - 93,59 ЄВРО, що еквівалентно 1 737,76 грв. - 3% річних від простроченої суми вкладу та процентів. Згідно із ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до абзаців 1 і 2 п. 8.1. ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Однак, банк не здійснив операцію щодо перерахування грошових коштів з рахунку, на якому знаходяться вклади і проценти позивачки. У ст. 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до змісту ст. ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). Перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку без надання вкладнику можливості використання цих коштів не дає підстави вважати, що кошти були повернуті вкладнику. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України (постанова від 25 грудня 2013 р. у справі № 6-140цс13) та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвала від 15 січня 2014 р. у справі № 6-43949св13 та ухвала від 19 лютого 2014 р. у справі № 6-2582св14). З огляду на утримання банком на поточному рахунку належних позивачці коштів, внаслідок чого вона не має можливості отримати їх готівкою через касу банку чи розпорядитися ними іншим чином, зобов'язання з повернення вкладів і сплати процентів в порушення п. 1.1. і п. 1.4. депозитних договорів банк не виконав. Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. В силу абзацу 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 12.04.96 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, й ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Виходячи з вищенаведеного, позивачка за депозитними договорами є споживачем фінансових послуг банку, зокрема, послуг із залучення коштів у вклади (депозити). Відповідно, захист її прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами Цивільного Кодексу України. В п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено право споживачів на належну якість продукції та обслуговування. При цьому в силу п. 13 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Неповернення позивачці банком вкладів та несплата процентів у встановлений депозитним договором строк свідчить про те, що позивачці, як споживачу фінансових послуг банку, банк надає послугу неналежної якості, чим порушує її право, закріплене в п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів». З огляду на те, що згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2 369,71 грв. (1% від ціни позову), відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved