Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що вона прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 28. 01. 2004 року, у вигляді земельної ділянки. Маючи намір оформити також і житловий будинок, який належав спадкодавцю на праві власності, вона звернулася з відповідною заявою до нотаріуса, проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вона не надала йому свідоцтво про право власності на житловий будинок, і видав при цьому постанову від 21. 09. 2016 року. Їй відомо, що дане свідоцтво було втрачене ще за життя [PERSON], тому вона вимушена звернутися до суду з цим позовом, і просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 30 по вул. Проходи в с. Осипенко Бердянського району Запорізької області в порядку спадкування заповітом після смерті [PERSON], померлої 28. 01. 2004 року. В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просить задовольнити, пояснив, що правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності [PERSON] на житловий будинок, який вона заповідала [PERSON], втрачено, збереглись лише відомості з БТІ, який факт наявності права власності спадкодавця підтверджують. Представник відповідача - територіальної громади с. Осипенко в особі Осипенківської сільської ради до суду [PERSON] у судове засідання не явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, у заяві просить розглядати справу за його відсутності у відповідності до закону. Представник третьої особи - Бердянської державної районної нотаріальної контори до суду не явився, надав заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з копії спадкової справи 28. 01. 2004 року померла [PERSON]. За життя, 21. 10. 2003 року померла склала заповіт, посвідчений секретарем Осипенківської сільської ради Бердянського району, реєстр № 1144, згідно якому заповідала усе своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному з покладанням на них обовязків надати [PERSON] довічне користування будинком № 30 по вул. Проходи в с. Осипенко Бердянського району Запорізької області. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Осипенківської сільської ради № 1278 від 28. 04. 2016 року [PERSON] помер 23. 03. 2005 року, [PERSON] помер 18. 10. 2004 року. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 13.04. 2016 року [PERSON] надано додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], - два місяця, і 29. 04. 2016 року вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 27. 05. 2016 року державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори видано на ім.»я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на право на земельну частку (пай) у КСП «Іскра». 21. 09. 2016 року нотаріусом складена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, і відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у звязку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документа на спадкове майно. У звязку з тим, що будинок дійсно належав [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Бердянською районною радою 09. 11. 1988 року, що підтверджено довідкою КПТІ Бердянської міської ради від 26. 08. 2016 року, позивачка просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що у заповіті [PERSON] право на спадкування у рівних частках мали [PERSON] та [PERSON], який помер 18. 10. 2004 року, спадщину не прийняв. Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Позивачка не довела того факту, що вона є спадкоємицею [PERSON], тому вона не має право спадкувати його частку житлового будинку, який залишився після смерті [PERSON], таким чином, [PERSON] має право лише на 1/2 частку спадкового майна, і той факт, що вона отримала вже спадщину у нотаріуса на все майно, яке залишилося після смерті [PERSON] не може мати під собою правового обґрунтування для спадкування усього будинку. За таких обставин позовні вимоги задовольняються частково.

Outcome: partial