Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 850 грн. щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з 31 серпня 1999 року вона з Відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них [INFO] року народилась дочка [PERSON]. 11 січня 2016 року шлюб між ними розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вихованням не займається. [PERSON] важко самостійно утримувати дитину, тому вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак від її представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та визнання позову у повному обсязі. У зв'язку з тим, що ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 1999 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від даного шлюбу [INFO] року у них народилась дочка [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 11.01.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, дочку [PERSON] залишено проживати з матір'ю (а.с.5). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вихованням не займається. Свого обов'язку утримувати дитину, як батько, не виконує. Вже тривалий час не забезпечує сім'ю матеріально. Позивач самостійно займається вихованням та розвитком своєї дочки після розлучення. Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Оскільки інформація про наявність чи відсутність роботи у Відповідача у матеріалах справи відсутня, суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я, який дозволяє працювати, матеріальне становище Відповідача, та те, що інших утриманців у Відповідача немає. Так, як утримувати неповнолітніх дітей є обов'язком як батька, так і матері, прожитковий мінімум на дитину віком від до 6 років на момент розгляду справи становить 1 689 грн. (у розрахунку на один місяць), то суд вважає за можливе стягувати з Відповідача на користь Позивача на утримання дочки [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 850 грн. щомісячно з урахуванням індексації. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved