Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заява мотивована тим, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я заявника та заінтересованої особи [PERSON] , який посвідчений Луківською селищною радою Турійського району Волинської області за № 4 від 17 січня 2012 року. Вказуючи, що в заповіті та в свідоцтві про її народження допущено помилку в написанні прізвища батька: зазначено « [PERSON] », замість « [PERSON] », що не відповідає записам у свідоцтві про смерть спадкодавця, унеможливлює підтвердження родинних відносин між ними і оформлення спадщини після його смерті, просила встановити факт, що вона є дочкою [PERSON] , який склав заповіт, посвідчений Луківською селищною радою Турійського району Волинської області за № 4 від 17 січня 2012 року, та помер [INFO] . Заявник у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що заяву підтримує повністю із викладених у ній підстав, просить її задовольнити та розглядати справу за її відсутності (а. с. 55). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а. с. 68, 69), про причини неявки суд не повідомляв, письмових пояснень чи заперечень щодо заяви [PERSON] не подавав. Представник заінтересованої особи Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області у судове засідання не з`явився, 21 квітня 2021 року подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує та просить розглядати справу без його участі. (а. с. 67). Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до пунктів 1, 6 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в селищі Луків Турійського району Волинської області (а.с. 9, 46) і після його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в селі Дорогуськ Турського району Холмської області (а.с. 10). За життя [PERSON] на праві власності належали дві земельні ділянки, площею 0,15 га і 0,2359 га, що розташовані по [ADDRESS] , що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами (а. с. 44, 45). Відповідно до довідки Луківської селищної ради Волинської області № 719 від 29 березня 2017 року [PERSON] був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: [ADDRESS] , разом із дочкою [PERSON] , 1962 року народження (а. с. 17). Зі змісту свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 23 січня 1989 року право власності на будинок за вказаною вище адресою зареєстровано за [PERSON] (а. с. 19). 17 січня 2012 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Луківською селищною радою Турійського району Волинської області за № 4, яким житловий будинок та дві земельні ділянки, площею 0,15 га і 0,2359 га, що розташовані по [ADDRESS] , заповів своїй дочці [PERSON] , [INFO] , а інше нерухоме майно (житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,1050, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ) - своєму синові [PERSON] , [INFO] (а. с. 18). Аналіз змісту вказаних документів дає підстави для висновку, що зазначені в них відомості щодо адреси місцезнаходження нерухомого майна, площі земельних ділянок повністю співпадають, що, в свою чергу, підтверджує їх належність одній особі - спадкодавцю [PERSON] . Крім того, зазначені у заповіті відомості про заповідача [PERSON] (ідентифікаційний номер, дата та місце народження) ідентичні відомостям, вказаним у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера та свідоцтві про народження [PERSON] , що дає достатні підстави для висновку, що заповіт складений спадкодавцем [PERSON] , а в написанні прізвища заповідача у заповіті допущено описку. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 листопада 1962 року [PERSON] народилася [INFO] в селищі міського типу Луків Волинської області, її батьком є [PERSON] (а. с. 12). Такі ж відомості зазначені і витязі з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а. с. 48 на звороті, 49). Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] заявник [PERSON] народилася [INFO] в селищі міського типу Луків Волинської області (а. с. 7). Заявник двічі змінювала прізвище у зв`язку з реєстрацією та розірванням шлюбу: 29 серпня 1981 року змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а 27 жовтня 1995 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і після одруження взяла прізвище чоловіка « [PERSON] » (а. с. 13, 15, 38, 50-54). Аналіз наведених обставин справи та доказів у їх сукупності дає підстави для висновку, що заявник [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] . Як встановлено у ході розгляду справи, заявнику встановлення фактів, що мають юридичне значення, необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті її батька - [PERSON] . Із спадкової справи № 46/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] видно, що заявник та заінтересована особа [PERSON] у цій справі у встановлені законом порядку та строки прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] (а.с. 30-54). Заявнику приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а. с. 63). Виходячи з того, що заповіт від 17 січня 2012 року, в якому [PERSON] зробив особисте розпорядження на випадок своєї смерті щодо належного йому нерухомого майна, розподіливши його між своїми дітьми, які є учасниками цієї справи, - [PERSON] та [PERSON] , є чинним, про наявність і зміст заповіту обом спадкоємцям відомо і вони його не оспорювали, то суд вважає, що у розглядуваному випадку між спадкоємцями немає спору щодо спадкового майна. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також враховуючи, що розбіжності у документах, що підтверджують родинні відносини між заявником та її батьком, а також у написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть і заповіті, унеможливлюють використання заявником цих документів для реалізації свого права на спадкування та оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] , надані заявником докази на підтвердження фактів, що мають юридичне значення, у контексті положень статей 77-80 Цивільного процесуального кодексу України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про спадкове майно, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та її належить задовольнити. Відповідно до частини сьомої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved