Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

\~ [PERSON], звернулася до суду з позовом про \~ визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, \~мотивуючи тим, що 30.11.2014 року між нею та [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки. Згідно п. 1 договору [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла у власність належну для обслуговування житлового будинку земельну ділянку площею 0,38, з надвірними спорудами, за адресою: вул. Набужна, 32а, село Нова Миколаївка, Немирівського району Вінницької області. Продаж вчинено за 15\~000 (пятнадцять тисяч) гривень які [PERSON] передала [PERSON] У відповідності до п. 2 Договору [PERSON] зобовязалася, в строк до 30.02.2015 року укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки у нотаріальній формі на умовах, визначених цим Договором у Немирівській державній нотаріальній конторі. 20 березня 2015 року [PERSON] особисто [PERSON] під розписку була вручена претензія укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки у нотаріальній формі. 20 квітня 2015 року на адресу позивача надійшла відповідь на претензію від 12 квітня 2015 року в якій відповідач своє зобовязання за попереднім договором купівлі-продажу визнає, однак ухиляється від оформлення в нотаріальній конторі. За умови даного договору [PERSON] взяла на себе зобовязання підготувати всі необхідні документи, для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Адже майно, що відчужується належить продавцю на підставі спадкування за заповітом від своєї матері [PERSON], яка померла 14 листопада 2005 року. Так, [PERSON] володіла вище вказаним нерухомим майном на підставі рішення Воробіївської сільської ради народних депутатів від 19.11.1993 року 13 сесії 21 скликання, було передано безоплатно в особисту власність. Згідно довідки Стрільчинецької сільської ради від 15.11.2015 року № 16 [PERSON] померла у віці 84 роки. Її донька [PERSON], похоронила її за свій рахунок. Крім доньки [PERSON], яка фактично вступила у володіння спадковим майном (довідка від 04.08.2015 р. № 285), в [PERSON] є ще троє дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Які не претендують на частку у спадщині та відмовляються від права власності на частку. Про те свідчать їх відмови. А тому єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON], які й про заповіт відомо не було, яка проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, адже спадкоємець , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1218 Цивільного кодексу України зазначає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності зі ст.ст. 321,328,392 ЦК України, право власності є нерушимим, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або його незаконність не встановлена судом. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Враховуючи, що сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами, що відповідач взяла на себе зобовязання підготувати всі документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, однак дотепер вказаних дій не вчинила, ухилилась від виконання договору. Позивач вважає доведеним той факт, що він не може захистити свої права у позасудовому порядку. Згідно ст. 655 ЦК України договором купівлі-продажу є договір, за яким одна сторона (продавець) передає другій стороні (покупцю) майно у власність, а покупець приймає майно і сплачує за нього визначену грошову суму. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна (жилого будинку) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. В звязку з цим позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку. В \~ судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, і просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON], \~в \~\~судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, \~позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд \~приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються відповідачем, а також підтверджується \~копією \~\~паспорта [PERSON] (а.с.12-13), копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.11.2014 року (а.с.6,7), копією претензії від 20 березня 2015 року (а.с.9), копією паспорта [PERSON] (а.с.14), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.16), копією копією рішення Воробіївської сільської ради народних депутатів від 19.11.1993 року 13 сесії 21 скликання (а.с.20), копією довідки Воробіївської сільської ради. На підставі викладеного

Outcome: approved