Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У належному їй будинку з 31 липня 2012 року вона зареєструвала [PERSON] , яка фактично проживала разом з нею, в якості члена її родини три роки та в подальшому виїхала з її будинку. Більше чотирьох років відповідач фактично мешкає за іншою адресою. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась судом завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Перевіривши наявні докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 січня 1995 року, зареєстрованого у Вовчанському відділі бюро технічної інвентаризації р. № 5268/5135 від 31 січня 1995 року ( а.с. 4). Відповідно до фотокопії будинкової книги [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-16). Відповідно до довідки про склад сім`ї [PERSON] № 913 від 31 травня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Вовчанської міської ради Харківської області [PERSON] . зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 8). Відповідно до письмових пояснень сусідів-свідків [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] , більше чотирьох років не проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 9-13). Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідачів в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником квартири, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його майном. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушений нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованого у його будинку відповідача. Таким чином, оскільки позивач є власником зазначеного будинку і на даний час не бажає, щоб відповідач була зареєстрована в ньому, тому вона, відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю. За таких обставин, оскільки відповідач не є власником будинку, крім того не проживає в ньому понад шість місяців без поважних причин, витрати на його утримання не несе, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в будинку позивача порушує його права як власника, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, і тому вони підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved