Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що 08.08.2001 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Козлівській селищній раді Козівського району Тернопільської області, актовий запис №14. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Судовим наказом виданим Козівським районним судом Тернопільської області 14.09.2018 року із відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 04.09.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Станом на момент звернення до суду син [PERSON] досяг повноліття, у зв`язку з чим виплата відповідачем аліментів здійснюється лише на малолітнього сина [PERSON] .. Також вказує, що збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а тому сума стягуваних із відповідача аліментів є недостатньою для нормального утримання малолітнього сина. Зазначає, що відповідач є працездатною особою, працює неофіційно, а саме за кордоном в Республіці Португалія, де отримує дохід, а тому має можливість утримувати їхнього спільного малолітнього сина та сплачувати аліменти. Посилаючись на викладені обставини позивач просила змінити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] на підставі судового наказу виданого Козівським районним судом Тернопільської області 14.09.2018 року шляхом збільшення розміру аліментів із 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 2500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно із врахуванням індексації, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 11 січня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав частково, зазначив, що готовий сплачувати аліменти на утримання їхнього малолітнього сина у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зіславшись на те, що на даний час його матеріальний стан погіршився, він тимчасово безробітний, та змушений був зареєструватися на біржі праці. Справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 24.05.2002 року та серії [NUMBER] від 26.04.2010 року. Як вбачається із довідки №31, виданої 22.02.2021 року виконкомом Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом із позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] та перебувають на її утриманні. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. В силу вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно вимог ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на день ухвалення рішення становить 2395 грн. В силу вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 14 вересня 2018 року Козівським районним судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 04 вересня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх стану здоров`я. Установлено, що старший син [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття, аліменти стягуються з відповідача на користь позивача лише на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що майновий стан [PERSON] змінився в зв`язку з припиненням з травня 2020 року аліментних зобов`язань згідно судового наказу Козівського районного суду Тернопільської області від 14.09.2018 року щодо утримання сина [PERSON] , [INFO] , суд дійшов до висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, що стягуються із відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того встановлено, що за віком відповідач є працездатною особою, доказів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, як платника аліментів, що б унеможливлювали сплату ним аліментів на утримання малолітньої дитини у збільшеному розмірі суду не надав, та враховуючи те, що дитина потребує матеріальної допомоги, враховуючи потреби дитини, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, суд приходить до переконання, що потрібно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , шляхом їх збільшення із твердої грошової суми у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак позивачем [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами, а судом таких не здобуто, що відповідач має дохід для сплати аліментів на утримання малолітньої дитини в заявленому нею розмірі, а саме 2500 гривень в місяць. Матеріали справи не містять відомостей щодо працевлаштування [PERSON] , також позивачем не надано доказів на підтвердження розміру доходів відповідача. Суд також не приймає до уваги доводи позивача, що [PERSON] працює та отримує дохід за кордоном, а саме в Республіці Португалія, оскільки на підтвердження цієї обствини суду не надано жодного доказу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Щодо позовної вимоги про допущення негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, то відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Таким чином, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial