Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON], [PERSON]Д, Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення кімнати та зобовязання вчинити дії. 02.09.2015 року позивачка уточнила позовні вимоги , в яких посилалася на те, що їй на праві спільної часткової власності належить 25/100 частини кв. №3, що знаходиться в буд. №30 по вулиці Терешкової Валентини в м. Одесі, вище зазначена квартира являється комунальною, вона разом зі своїм чоловіком та неповнолітніми дітьми, проживають в кімнаті № 2. Поверхом вище в кім. № 2 кв.№5 проживає відповідач [PERSON]О який встановив в своїй кімнаті душову кабінку, в супереч нормам ДБК, в наслідок чого постійно трапляється затоплення квартири позивача. [PERSON] разом із іншими мешканцями комунальної квартири №3, що знаходиться в будинку №30 по вулиці Терешкової Валентини в м. Одесі звернулися з колективною заявою до КП ЖКС «Черьомушки» про негайний демонтаж душової кабінки розташованої в житловій кімнаті №2 в квартирі під № 5 , що розташована на поверхом вище. 19.06.2013 КП ЖКС «Черьомушки» повідомило, що працівниками виробничої дільниці №4 КП ЖКС «Черьомушки» була відключена душова кабінка від водопостачання та каналізації. Проте 31.07.2013 року приблизно о 21- годині кімнату позивача було повторно затоплено водою з третього поверху, внаслідок затоплення були пошкоджені стелі, стіни та підлога в кімнаті №2 в квартирі під № 3 а також розмокла майже всі меблі в кімнаті, загальною вартістю 5650 грн,у звязку з чим кімната потребує ремонту. Відповідно до висновку експерта вартість ремонтних робіт, необхідних для усунення результатів заливу становить 3145 гривень. Крім того, в результаті незаконних дій відповідача, їй було спричинено моральної шкоди у розмірі 10\~000 грн., що полягає у душевних стражданнях, викликаних дискомфортом знаходження і проживання в квартирі внаслідок неодноразового заливу, погіршення внаслідок цього самопочуття, сну, постійного переживання з приводу майбутніх матеріальних збитків, пов'язаних з новим ремонтом. Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажають, на неодноразові звернення позивача не реагують належним чином. Таким чином, добровільно відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду відповідач відмовляється. Тому позивачка вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом. [PERSON] та її представник у судовому засідання уточнений позов від 02.09.2015 підтримали, просили позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну та моральну шкоду, судові витрати, витрати на виготовлення висновку спеціаліста, а також зобовязати відповідачів демонтувати душову кабіну, що розташована в його житловій кімнаті.. Представник відповідача позв визнав частково, зазначив що відповідач згоден відшкодувати позивачу матеріальну шкоду у розмірі 3145 грн., витрати на проведення вказаної експертизи у розмірі 2125 грн. 44 коп.Що стосується вимог позивача щодо відшкодування моральної шкодита демонтування душову кабіни , то в цієї частині відповідач позовні вимоги не визнає , просить у їх задоволені відмовити, скільки згідно висновку експерта причинного зв'язку між встановленої душової кабінки та заливу кімнати позивача не має. Заслухавши пояснення сторін присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, проте підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України). За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві спільної часткової власності 25/100 частини квартири №3, що знаходиться в будинку №30 по вулиці Терешкової Валентини в м. Одесі, на підставі договору дарування від 28.10.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до припису № 002799 від 05.06.2013 року, акту перевірки № 005983 від 05.06.2013 року та адміністративного протоколу № 001860 серії ОД від 05.06.2013 року, складеного Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, встановлено та зафіксовано факт залиття квартири № 2, що по вул. Терешкової Валентини, 30 м. Одесі, в наслідок експлуатації душової кабіни встановленої в житловій кімнаті в квартирі № 5, що по вул. Терешкової Валентини, 30 м. Одесі, яка розташована поверхом вище, що належить [PERSON] Як вбачається з договору купівлі-продажу № 7-1697/15.04.2008, посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою, 246/1000 частини квартири №5, що знаходиться в будинку №30 по вулиці Терешкової Валентини в м. Одесі, на праві спільної часткової власності належить відповідачу [PERSON]. Відповідно довідки про склад сімї та реєстрацію від 10.06.2013 року № 862, КП наданої ЖКС «Черьомушки» [PERSON] проживає та зареєстрован за зазначеною адресою. Постановою Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 750 від 17.06.2013 року, складеної на підставі протоколу № 0001855 від 05.06.2013 року яким зафіксовано факт порушення правил користування житловими будинками і жилими приміщеннями, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено адміністративне стягнення. Відповідно до Акту від 01.08.2013 року, складеного 4 дільницею КП ЖКС «Черьомушки», на системі центрального опалення, гарячого водопостачання(або холодного водопостачання) зафіксовано аварія що сталося в кв. 5 в наслідок чого відбулось залиття квартири № 2, яка розташована на нижньому поверсі, а також зафіксовано факт самочинної установки душової кабінки у житловій кімнаті. Відповідно акту від 08.08.2013 року КП ЖКС «Черьомушки» [PERSON] переобладнано житлову кімнату з порушенням ДБН, а саме самочинно встановлено у житловій кімнаті душова кабінка, бойлер,умивальник. Як вбачається з висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 4697 від 26.02.2015 року, вартість ремонтно- відновлювальних робіт для ліквідації наслідків залиття приміщень квартири кв.№3, що знаходиться в буд. №30 по вулиці Терешкової Валентини в м. Одесі становить 3145 гривень. Інших доказів на підтвердження своїх доводів позивачем суду не надано. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Однак з приводу вимог позивача щодо відшкодування шкоди заподіяної майну позивача на суму 5650 грн., суд зазначає наступне. У відповідності до положень статті 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. До вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 212 ЦПК України). Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, щодо факту підтвердження пошкодження майна та його вартості. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи в судовому засіданні, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial