Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації, який згодом уточнила, про надання дозволу на виготовлення проїзних документів, відкриття віз для дітей та на тимчасовийого виїзд за кордон без згоди та супроводу батька [PERSON], неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO] за межі України до Італії, з метою відпочинку та оздоровлення,у період з 01.06.2017 року по 30.08.2017 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що з 23.09.1999 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Я , який було розірвано 17.12.2012 року. Від даного шлюбу у них 14 червня 2000 року народився син [PERSON] та 24 квітня 2009 року донька [PERSON]. На даний час діти проживають разом з нею та перебувають повністю на її утриманні. Відповідач безпідставно чинить перешкоди її у здійснені нею заходів, спрямованих на покращення здоров»я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток та відмовляється дати дозвіл на виїзд їх за кордон для відпочинку та оздоровлення. Також вказала, що виїзд дітей за кордон сприятиме розширенню їх світогляду та добре позначиться на їх духовному та інтелектуальному розвитку як особистостей. Крім того вказала, що вона також бажає щоб її діти відвідали родину її нового чоловіка, жителя країни Італія, який запрошує її дітей у гості на період канікул. У добровільному порядку відповідач не надає згоди на виїзд дітей за кордон з метою відпочинку та оздоровлення. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов з уточненнями і просили його задовольнити. Не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши про поважні причини своєї неявки, хоч про день та час слухання справи був повідомлений у встановлений законом порядку, а тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~\~\~ \~ Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що з 23 вересня 1999 року [PERSON] та [PERSON] Я перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Гусятинського районного суду від 17.12.2012 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] 14 червня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 057377 від 01.08.2000 року, виданим Хоростківською міською радою, про що зроблено актовий запис за №54 та 24 квітня 2009 року донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 091434 від 28.04.2009 року, виданим Хоростківською міською радою, про що зроблено актовий запис за №18. 14 червня 2000 року сину позивачки [PERSON] виповнилося 16 років. 24 квітня 2025 року доньці позивачки [PERSON] виповниться 16 років. На даний час, сторони по справі проживають окремо. Діти [PERSON], [PERSON] проживають разом з матір'ю в м.Хоростків по вул..Вибранівська, 35, Гусятинського району, що підтверджується відміткою на свідоцтві про народження дітей та поясненнями позивачки в суді. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно 22.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції [PERSON] позивачка по справі зареєструвала шлюб з [PERSON], ромадянином Італійської Республіки. Позивачка [PERSON] має дозвіл на проживання як члена сім»ї громадянина європейського союзу квестура брешія до 29.04.2021 року та матеріально забезпечена. Позивач бажає та має змогу забезпечити дітям сину [PERSON]та донці [PERSON] відпочинок та оздоровлення за межами України у країні-учасниці Шенгенської угоди - Італії . Між сторонами не досягнуто згоди щодо виїзду дітей за межі України до вищевказаної країни з метою відпочинку та оздоровлення в період з 01.06.2017 року по 30.08.2017 року. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена\~\~можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією\~\~України та Конвенцією\~\~про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Положення ст.6 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.17, 31 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року,\~\~визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров'я. Вимоги статті 10 Конвенції про права дитини, передбачають право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Відповідно до вимог ст. 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до вимог ч 3 ст. 313 ЦК України , фізична особа , яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними . Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Згідно із ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з вимогами п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року, оформлення паспорта / проїзного документа здійснюєтьсяна підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. Встановлено, що позивачка з метою оздоровлення та відпочинку дітей бажає здійснити одноразову поїздк у період з 01.06.2017 року по 30.08.2017 року за межі України до країни Італії. Однак, батько дітей згоди на тимчасовий виїзд дітей за межі України з метою відпочинку та оздоровлення не надає . Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів дитини, у тому числі, право на відпочинок, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково та надати дозвіл на виготовлення проїзного документа, відкриття візи для малолітньої доньки [PERSON], [INFO] для тимчасового виїзду за межі України до країни країни-учасниці Шенгенської угоди - Італії з метою відпочинку та оздоровлення, без згоди та супроводу батька в період з 01.06.2017 року по 30.08.2016 року. В частин позову щодо надання дозволу на виготовлення проїзного документа, відкриття візи для неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та на тимчасовий виїзд його за межі України до країни Італії з метою відпочинку та оздоровлення, без згоди та супроводу батька в період з 01.06.2017 року по 30.08.2016 року слід відмовити. В силу вимог ч. 3 ст. 313 ЦК України, після досягнення донькою [PERSON], [INFO] шістнадцяти років, вона набуває права на вільний самостійний виїзд за межі України. В силу вимог ч. 3 ст. 313 ЦК України, син позивачки [PERSON], [INFO] досяг шістнадцяти років 14.06.2016 року і тому набув права на вільний самостійний виїзд за межі України При цьому, суд приймає до уваги той факт, що позивач має можливість забезпечити доньці рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального розвитку, а небажання відповідача надавати дозвіл на тимчасовий разовий виїзд дитини за кордон з метою відпочинку шкодить інтересам дитини. Вказаний виїзд доньки за кордон є тимчасовий, разовий, з метою відпочинку у період з 01.06.2017 року по 30.08.2017 року. При цьому, батько не позбавлений можливості брати участь у вихованні доньки та можливості особистого спілкування з нею. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач у судове засідання не з'явився та не представив суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн.20 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial