Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що в період з 2007 року по 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 11.04.2012 року шлюб між сторонами розірвано, дитину залишено проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу відповідач одружився та змінив прізвище на « [PERSON] ». Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання дитини, духовним розвитком та здоров`ям дочки не цікавиться, уникає будь-якого спілкування з дитиною, а тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позові, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечили. Представник позивача додав, що близько 7 років відповідач самоусунувся від батьківських обов`язків по відношенню дочки, у закладах, які відвідує дитина, ніхто батька не бачив. Звернув увагу на існування заборгованості зі сплати аліментів в розмірі близько 108 000 грн. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Представник третьої особи у судовому засіданні висловив думку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дочки [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. Зокрема, зазначила, що вихованням дочки останній не займається, матеріально не підтримує, останній раз бачила [PERSON] , коли [PERSON] було близько 3 місяців. Дитина перебуває на матеріальному забезпеченні матері та бабусі. Аналогічні пояснення надала в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка приходиться хрещеною матір`ю [PERSON] . Крім того зазначила , що матеріальним забезпеченням, вихованням, розвитком та навчанням дитини займаються позивач та її мама. Відповідач дитину не відвідує, не цікавиться її життям, не вітає з днем народження. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача та її представника провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 11.04.2012 року шлюб між подружжям розірвано, дитину залишено на виховання при матері. 05.04.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище чоловіка після укладення шлюбу « [PERSON] ». Як вбачається з копії свідоцтва про зміну імені 20.12.2016 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », а 04.02.2017 року позивач уклала шлюб зі [PERSON] і змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу на « [PERSON] ». Із довідки про неотримання аліментів, виданої [PERSON] . Богунським ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області 08.07.2019 за №50218 вбачається, що за перше півріччя 2019 року позивач не одержувала від відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] . Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, виходячи із інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та вказаний висновок був затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №1394 від 17.12.2019 року. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн. за подання позову, від сплати якого відповідно ухвали суду від 27.09.2019 року позивач звільнена при зверненні до суду. Враховуючи викладене,

Outcome: approved