Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 20 вересня 2003 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (актовий запис № 817). Позивач в судове засідання не з`явилася, однак, просить розгляд справи проводити без її участі у порядку спрощеного позовного провадження. У випадку неявки у судове засідання відповідача не заперечує щодо постановления заочного судового рішення. Відповідач в\~судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, визнання позову відповідачем, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 20 вересня 2003 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 817, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 20 вересня 2003 року (а.с. 5). Від шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 12). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що останніми роками між ними стали виникати конфлікти через різні погляди на сімейне життя та інтереси сім`ї, які згодом набули системного характеру. Вони стали зовсім чужими людьми з протилежними поглядами на подружнє життя та сім`ю. Між нею та відповідачем немає поваги, любові, взаєморозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Тривалий час вони не проживають разом, не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного побуту та бюджету. Сім`я розпалася і можливість її збереження відсутня. Їх шлюб носить виключно формальний характер, подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливі та недоцільні, а також суперечать її інтересам. Крім цього, формальні шлюбні відносини обмежують її право на особисту свободу, також створюють перешкоди у здійсненні правочинів, для яких необхідна згода іншого з подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що з 2021 року припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved