Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в якій вказала, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] проживав разом із заявницею в [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання. Будучи спадкоємцем за заповітом, заявник вирішила реалізувати свої спадкові права та звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте їй було відмовлено по причині неможливості довести факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявниця в судовому засідання заяву підтримала з підстав викладених в ній. Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій вказав, що заявлені вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Заслухавши пояснення заявниці, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за законом. Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість спільного проживання вказаних осіб. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 червня 2006 року, виданим Новоушицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 січня 1960 року, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 липня 2018 року, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 жовтня 1986 року та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10 січня 2004 року підтверджується те, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Згідно з довідкою виданою Новоушицької селищної ради Новоушицького району №1141 від 09 вересня 2018 року [PERSON] до дня смерті [INFO] травня 2006 [INFO] був зареєстрований в [ADDRESS] . Із акту №1 від 20 липня 2018 року, довідки Новоушицької селищної ради №877 від 23 травня 2018 року та виписки з погосподарської книги за 2006-2010 роки вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживав разом із своєю дочкою [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно з письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] , спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав в [ADDRESS] разом із своєю дочкою [PERSON] . Відповідно до державного акту на право на земельну ділянку серії [NUMBER] №103558 від 28 травня 2004 року [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,66 га. на території Пилипохребтіївської сільської ради. Згідно з заповітом від 22 травня 1995 року посвідченим секретарем Пилипохребтіївської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за №17, [PERSON] заповів усе своє майно заявниці. Відповідно до повідомленням нотаріуса №310-01-16 від 31 травня 2018 року заявнику повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно (земельну ділянку, що знаходиться на території Пилипохребтіївської сільської ради Новоушицького району), яке залишилося після [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з неможливістю встановлення факту спільного проживання. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса №412-01-16 від 15 жовтня 2019 року спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заведена. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, суд вважає, що факт проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обставинах підтверджений. На підставі викладеного та

Outcome: approved