Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона є власником квартири №2 по вул.. Неретіна, в будинку № 44, в м. Щорс, Чернігівської області. Відповідачка є власником квартири № 1, цього ж будинку № 44, по вул. Неретіна в м. Щорс, Чернігівської області. Загальна площа земельної ділянки на якій розташований вказаний вище двоквартирний будинок складає 880 кв.м. Двір цього будинку загального користування і площа земельної ділянки під двором складає 568 кв.м згідно генерального плану. Планування загального проїзду було з вулиці Неретіна, а саме зі сторони відповідача, що підтверджується проектною документацією. В 90- х роках [PERSON] самовільно перегородила двір загального користування деревяним парканом, внаслідок цих дій позивачка позбавлена проїзду автотранспортом до її квартири та до господарських споруд. Восени 2015 року [PERSON] демонтувала деревяний паркан і на його місці встановила залізний. [PERSON] зверталася до відповідачки, щоб та демонтувала залізний паркан, однак [PERSON] цього не зробила, не хоче вирішити їхнє спірне питання, а тому позивачка звернулася до суду, щоб зобовязати відповідачку не чинити перешкоди у здійсненні нею права користування земельною ділянкою. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, просять задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач, представник відповідача просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зазначили, що окремі положення рішення 14 сесії Щорської міської ради від 30.08.2007 року « Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки» є незаконними, а саме дії Щорської міської ради, щодо встановлення сервітуту на території двору [PERSON] є неправомірними. Суд, дослідивши письмові докази, пояснення сторін приходить до наступного. Згідно копії договору від 06.10.1992 року посвідченого державним нотаріусом Щорської державної нотаріальної контори [PERSON], власником в [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно копії рішення правління райспоживспілки від 31.07.1992 року № 87 про продаж житла у власність власником в [ADDRESS] є [PERSON]. Рішенням сесії Щорської міської ради від 30.08.2007 року « Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки » було вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та видати державні акти на право власності землю громадянці [PERSON] площею 0,0457 га, ввести земельний сервітут на право проходу чи проїзду через земельну ділянку площею 0,0046 га. Рішенням сесії Щорської міської ради від 26.11.2009 року було рекомендовано [PERSON] погодити встановлення земельного сервітуту на проїзд через її територію до земельної ділянки [PERSON] шляхом укладання відповідного договору, а якщо [PERSON] не виконає дані рекомендації, то зобовязати її в 10- денний термін зняти самовільно встановлену нею огорожу. Згідно копії акту обстеження земельної ділянки по вул.. Неретіна 44 від 16.02.2016 року, житловий будинок по вул.. Неретіна 44 знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON]. Проектом будівництва передбачений єдиний підїзд до подвіря загального користування зі сторони по вул..Неретіна, тобто зі сторони кв.1, але фактично земельну ділянку перегороджено металевим парканом, який встановила [PERSON], чим порушила вимоги ДБН 360-92 та позбавила можливості [PERSON] підїзду до її квартири № 2 та господарських споруд. Комісією було рекомендовано [PERSON] демонтувати металеву огорожу, що унеможливлює доступ заїзду [PERSON] до її квартири, однак відповідачка з висновком комісії не погодилась, та не демонтувала металеву огорожу. Згідно ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Землевпорядною організацією ПП «Міраж-2000», при виготовленні технічної документації із землеустрою [PERSON], було виявлено обмеження земельної ділянки у вигляді єдиного заїзду на територію земельної ділянки по вул. Неретіна, 44, на підставі Архітектурно-планувального завдання, так, як цей заїзд був передбачений ще забудовником (Щорський райпотребсоюз) у 1985 році зі сторони пров. Щорса (теперішня вул. Неретіна), тому при вимірюванні частини земельної ділянки [PERSON] по вул. Неретіна, 44/1, на частину (заїзд) площею 0,0046 га було встановлено обмеження на підставі рішення 14 сесії 5 скликання Щорської міської ради від 30.08.2007 року, де п.2 рішення введено земельний сервітут на право проходу чи проїзду через земельну ділянку, площею 0,0046 га. Це обмеження у використанні земельної ділянки, при оформленні документації із землеустрою, не можливо було не встановити, оскільки заїзд до двох частин будинку по вул. Неретіна, 44 який передбачений проектом забудови єдиний. При переході права власності на житловий будинок, будівлю чи споруду, відповідно до п.2 ст.120 ЗКУ, до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, тобто при придбанні житлового будинку по вул. Неретіна, 44 громадянками [PERSON] та [PERSON] перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщений будинок, на тих самих умовах які були у попереднього власника, а саме з єдиним заїздом з вул. Неретіна до присадибної земельної ділянки для її обслуговування. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст. 1 протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своєю власністю на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до вимог ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою до вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Нормами ч. 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення буд-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням прав володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Оцінивши наявні у справі докази за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач по справі [PERSON] самовільно, без згоди позивача встановила залізний паркан, чим перешкоджає позивачці заїжджати та виїжджати автомобілем та проходити пішки до належної їй частини будинку через частину земельної ділянки [PERSON] по вул.Неретіна, 44/1, (заїзд) площею 0,0046 га на яку було встановлено земельний сервітут на право проходу чи проїзду через земельну ділянку на підставі рішення 14 сесії 5 скликання Щорської міської ради від 30.08.2007 року. Відповідно до ст.. 88 ЦПК у звязку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved