Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем свого чоловіка [PERSON], який помер 04 квітня 2013р. Після його смерті, співвласник земельних ділянок [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення часток співвласників землі і відповідно рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2014р. було визначено частки померлого [PERSON] та [PERSON], а саме судом визначено, що: - частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельній ділянці площею 0,0063 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0110, складає 0,0028 га; - частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: 21000, м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0109 складає 0.0443 га; - частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0063 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої за адресою: 21000, м. Вінниця, вул.Заболотного, 22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0110, складає 0,0035 га.; - частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: 21000, м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0109, складає 0,0557 га. Разом з тим, ухвалою цього ж суду від 18.12.2015р., розяснено, що: - частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельній ділянці площею 0,0063 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована за адресою: 21000, м. Вінниця, вул. Заболотного,22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0110, складає 0,0028 га, що становить 28/63; - частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: м. Вінниця, вул. Заболотного, буд. 22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0109, складає 0,0443га, що становить 443/1000.; - частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0063 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої за адресою: 21000, м. Вінниця, вул. Заболотного, буд. 22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0110, складає 0,0035 га, що становить 35/63; - частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: 21000, м. Вінниця, вул. Заболотного, буд. 22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0109, складає 0,0557 га, що становить 557/1000. [PERSON], відповідно вищевказаних судових рішень, виготовила та зареєструвала своє право власності на зазначені земельні ділянки, які виникли внаслідок поділу. Позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.2015р. на 133/300 часток житлового будинку № 22 по вул. Заболотного в м. Вінниці. Проте, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0063 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, цільове призначення якої - для ведення садівництва, кадастровий номер 0510100000:02:068:0110 та на земельну ділянку площею 0,1000 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - 0510100000:02:068:0109, які належали померлому спадкодавцю [PERSON] на праві спільної сумісної власності з [PERSON], що підтверджувалось Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 371689 та серія ЯД № 371691, з посиланням на те, що після поділу зазначених земельних ділянок на підставі рішення суду, була скасована державна реєстрація земельних ділянок за вказаними кадастровими номерами і внаслідок поділу утворено чотири земельні ділянки: кадастрові номера 0510100000:02:068:0369 та 0510100000:02:068:0372, право власності на які вже зареєстровано за [PERSON], і земельні ділянки за кадастровими номерами 0510100000:02:068:0368 та 0510100000:02:068:0370, які є частками померлого [PERSON] В.Й., однак право власності на які не зареєстровано. При цьому, зареєструвати земельні ділянки, які виникли після їх поділу та смерті спадкодавця на померлого є неможливим, оскільки у момент смерті його цивільна правоздатність припинилась. За таких обставин, позивач звернулася до суду та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 04.04.2013 року, на земельну ділянку площею 0,0028 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, кадастровий номер 0510100000:02:068:0370 та на земельну ділянку площею 0,0443 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, з цільовим призначенням- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0510100000:02:068:0368. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що права Вінницької міської ради не порушуються, міська рада не претендує на земельні ділянки, які є предметом спору, а тому при вирішенні позовних вимог представник відповідача покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи та спадкової справи № 274/2013, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 квітня 2013 року помер [PERSON], про що було зроблено відповідний актовий запис за № 6 та підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-АМ №258653, виданого 05 квітня 2013 року виконкомом Бугаківської сільської ради Немирівського району Вінницької області.(а.с. 7) Позивач [PERSON], [INFO], є дружиною померлого спадкодавця [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 21.03.1989р. міським відділом ЗАГС м. Вінниці.(а.с. 48 (зворот)) Разом з тим, окрім позивача є ще спадкодавці за законом, а саме сини померлого [PERSON] громадяни [PERSON] Федерації, [PERSON] та [PERSON] (а.с. 37). Однак, [PERSON] та [PERSON] звернулися до Другої вінницької державної нотаріальної контори із нотаріально посвідченими заявами, в яких повідомили, що відмовляються від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON] (а.с. 43 (зворот), 47 (зворот)). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 274/2013, заведеної 25.09.2013р., [PERSON] прийняла частину спадщину після смерті [PERSON], подавши, у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини, до Другої вінницької державної нотаріальної контори, відповідну заяву про прийняття спадщини. (а.с. 43) Крім того, прийняття [PERSON] частини спадщини після смерті [PERSON], в тому числі на 133/300 часток житлового будинку з прибудовами, господарським будівлями та спорудами № 22, що знаходиться по вул. Заболотного у м. Вінниці, підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданих 22.12.2013р. та 31.03.2015р. державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.74 (зворот), 75, 75 (зворт), 100 (зворот)). Згідно державних актів про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 371689 та серія ЯД № 371691, виданих 25.10.2006р. Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення Вінницької міської ради від 20.02.2006р. №1742, [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га, яка знаходиться по вул. Заболотного, 22, у м. Вінниці, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,0063 га, яка знаходиться по вул. Заболотного, 22, у м. Вінниці, цільове призначення якої для ведення садівництва. Співвласником зазначених земельних ділянок являється [PERSON] (а.с. 10, 11) Разом з тим, як вбачається із розяснення державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] від 04.02.2014р. №168/02-14, оскільки частки [PERSON]Й, та [PERSON] у спільній сумісній власності на вищевказані земельні ділянки не визначена, а один із співвласників помер, нотаріус не може визначити склад спадкового майна та належність цього майна спадкодавцеві, а саме на яку частку земельної ділянки необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON]Й.(а.с. 80 (зворот) 81) Враховуючи зазначені розяснення державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON], за участю третьої особи - Другої вінницької державної нотаріальної контори, про визначення частки у праві спільної сумісної власності. Так, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2014 року визначено частки померлого [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на зазначені вище земельні ділянки, а саме судом визначено, що: - частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельній ділянці площею 0,0063 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Заболотного,22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0110, складає 0,0028 га; - частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: 21000, м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0109 складає 0.0443 га; - частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0063 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої за адресою: 21000, м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0110, складає 0,0035 га.; - частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: 21000, м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0109, складає 0,0557 га. (а.с. 19-20) Разом з тим, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2015р. розяснено вищевказане рішення суду від 29.08.2014р. та визначено, що: - частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельній ділянці площею 0,0063 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована за адресою: 21000, м. Вінниця, вул. Заболотного,22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0110, складає 0,0028 га, що становить 28/63; - частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: м. Вінниця, вул. Заболотного, буд. 22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0109, складає 0,0443га, що становить 443/1000.; - частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0063 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої за адресою: 21000, м. Вінниця, вул. Заболотного, буд. 22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0110, складає 0,0035 га, що становить 35/63; - частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: 21000, м. Вінниця, вул. Заболотного, буд. 22, кадастровий номер 0510100000:02:068:0109, складає 0,0557 га, що становить 557/1000. (а.с.21) Згідно уточнюючої довідки Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 01.02.2016р., після того, як ДП «Поділлягеодезкартографія» 02.09.2015 року було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, на підставі рішення Вінницького міського суду від 29.08.2014р., де були визначені частки в праві спільної сумісної власності на земельні ділянки між померлим [PERSON] та [PERSON], була скасована державна реєстрація земельних ділянок за кадастровими номерами 0510100000:02:068:0109 та 0510100000:02:068:0110. Внаслідок поділу було утворено і зареєстровано чотири земельні ділянки: 0510100000:02:068:0369 та 0510100000:02:068:0372, право власності на які вже зареєстровані за [PERSON]А, а також ділянки 0510100000:02:068:0368 та 0510100000:02:068:0370, які є частками спільної сумісної власності [PERSON] (а.с. 16) Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] 09.02.2016 року № 216/02-31, [PERSON] претендує на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0063 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, цільове призначення земельної якої - для ведення садівництва, кадастровий номер 0510100000:02:068:0110 та на земельну ділянку площею 0,1000 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - 0510100000:02:068:0109, однак нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки, які належали померлому спадкодавцю [PERSON], який помер 04.04.2013р., оскільки відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2014р., була скасована державна реєстрація вищезазначених земельних ділянок, які належали на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі Державних актів ЯД № 371689 та ЯД № 371691. Внаслідок поділу земельних ділянок було утворено інші земельні ділянки з кадастровими номерами 0510100000:02:068:0368 та 0510100000:02:068:0370 на які не було видано правовстановлюючих документів та які не були зареєстровані за померлим 04.04.2013р. [PERSON] Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Статтею 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Разом з тим, ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормами ст. ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. (ст. 1258 ЦК України) Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки позивач є дружиною спадкодавця, тому відповідно до ст. 1261 ЦК України, має право на спадкування за законом у першу чергу. При цьому, як зазначено вище, окрім позивача є ще спадкодавці за законом, а саме сини померлого [PERSON] громадяни [PERSON] Федерації, [PERSON] та [PERSON], які звернулися до Другої вінницької державної нотаріальної контори із нотаріально посвідченими заявами, в яких повідомили, що відмовляються від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON] В той же час, з матеріалів спадкової справи вбачається, що інших спадкоємців, окрім позивача, які прийняли спадщину немає. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Разом з тим, ч. 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до норми ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Як встановлено судом, після смерті [PERSON], згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2014р., була скасована державна реєстрація земельних ділянок, які належали на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі Державних актів ЯД №371689 та ЯД № 371691. Внаслідок поділу земельних ділянок було утворено інші земельні ділянки з кадастровими номерами 0510100000:02:068:0368 та 0510100000:02:068:0370, на які не було видано правовстановлюючих документів та які не були зареєстровані за померлим 04.04.2013р. [PERSON], оскільки у момент смерті його цивільна правоздатність припинилась. Судом прийнято до уваги, що державна реєстрація означає, що держава визнала за суб'єктом наявність його прав на об'єкт нерухомості. Коли визнано існування права, то для зацікавлених осіб значення має не сам факт реєстрації, а власне наявність права, що породжує певні юридичні наслідки. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України встановлює, що одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 04.04.2013 року, на земельну ділянку площею 0,0028 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, кадастровий номер 0510100000:02:068:0370 та на земельну ділянку площею 0,0443 га в межах згідно з планом, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Заболотного, 22, з цільовим призначенням- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0510100000:02:068:0368, а отже позов підлягає задоволенню. Враховуючи характер спірних правовідносин, судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved