Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що вона опікується неповнолітнім [PERSON], [INFO], батьки якого фактично самоусунулися від виховання та утримання хлопчика. ЇЇ чоловік, [PERSON], який помер [INFO] року, був рідним дідусем [PERSON], а тому позивача дитина сприймає як рідну бабусю. [PERSON], [PERSON] має двох дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Наразі діти з матір'ю не проживають. [PERSON] проживає в родині свого батька, [PERSON] та його батьків. [PERSON] з червня 2018 року проживає з нею за адресою: [ADDRESS]. Мати, [PERSON] у вихованні та утриманні сина участі не бере. За весь період проживання [PERSON] у неї, відповідач жодного разу його не відвідала, лише передала деякі брудні речі сина. Спілкування з дитиною відбувалося декілька разів в телефонному режимі, в пізній час. Однією з причин безвідповідального ставлення матері до виховання дітей є її схильність до зловживання алкогольними напоями. Батько дитини, [PERSON] участі у вихованні та утриманні своєї дитини також не приймає. Чоловік проживає в іншому місті, і за інформацією родичів, має іншу родину. На контакт батько не йде, спілкуватися відмовляється, аліменти добровільно сплачувати не бажає. Вихованням та утриманням дитини займається вона. З вересня [PERSON] приступив до навчання в ЗОШ №7. Батьки навчальний заклад не відвідували, успішністю своєї дитини не цікавилися. Всі фінансові питання, пов'язані з підготовкою дитини до нового навчального року, в тому числі придбання шкільної форми, спортивної форми, підручників, зошитів та інших канцелярських приладів вирішувалися нею. [PERSON] працювала в ЗДО №25 «Білосніжка» з 10.01.2017 року по 19.06.2018 року на посаді підсобного робітника, була звільнена. Помешкання, де проживала мати з дітьми перебуває в занедбаному стані, санітарно гігієнічні норми порушені, вікна розбиті. [PERSON] проживає разом зі співмешканцем, з яким вони вживають спиртні напої, часто чути сварки та бійки. В червні 2018 року вона зверталася із заявою до Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та до Служби у справах дітей із проханням вжити заходів по відношенню до батьків, які не виконують свої батьківські обов'язки. Проте, відповідачі так і не вийшли на контакт зі спеціалістами цих установ, вони повністю ігнорували усі виклики, на телефонні дзвінки не відповідали. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно [PERSON], [INFO], та стягнути з них аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з зазначених в позові підстав та просила їх задовільнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], неодноразово належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, відзив на позовну заяву не надали. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради - Черненко С.І. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала суду висновок про можливість позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи - Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в судове засідання не з'явився. Надано письмове пояснення по справі, з якого вбачається, що родина [PERSON] була занесена на облік сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах в липні 2018 року, у зв'язку з ухилянням від виконання батьківських обов'язків та зловживанням спиртними напоями. В червні 2018 року [PERSON] звернулася до Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді із заявою щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] по відношенню до [PERSON] та стягнення з батьків аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Фахівцем із соціальної роботи було відвідано родину за місцем проживання та здійснено оцінку потреб дитини та її сім'ї. Було з'ясовано, що дитина [PERSON] проживає з [PERSON], яка є дружиною його померлого дідуся. Вихованням та забезпеченням дитини фактично займається лише бабуся. Мати зареєстрована та проживає за іншою адресою та участі у вихованні своїх дітей не приймає. Батько хлопця, [PERSON], проживає м. Охтирка, також не приймає участі у вихованні та забезпеченні свого сина. Фахівець із соціальної роботи 12.03.2018 року, 13.06.2018 року, 16.08.2018 року виходив за місцем проживання [PERSON] та [PERSON] та щоразу залишалися повідомлення щодо необхідності звернутися до Центру з метою з'ясування ситуації, що склалася в родині, але на сьогодні відповідачі до Центру не звернулися повідомлення ігнорують. [PERSON], мати [PERSON] підтверджує інформацію про те, що [PERSON] зловживає спиртними напоями разом із своїм співмешканцем, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Батько [PERSON] проживає м. Охтирка, подальшою долею свого сина не цікавиться. Центр не заперечує щодо позбавлення [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради - Черненко С.І., показання свідків, з'ясувавши думку [PERSON], перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом установлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). До червня 2018 року [PERSON] проживала разом з сином [PERSON] за адресою [ADDRESS], батько дитини - [PERSON] створив іншу сім'ю, проживає в іншому місті. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позивач [PERSON] опікується неповнолітнім [PERSON], [INFO], з червня 2018 року, оскільки батьки самоусунулися від виховання та утримання дитини. ЇЇ чоловік, [PERSON], який помер [INFO] року, був рідним дідусем [PERSON], а тому позивача дитина сприймає як рідну бабусю. В червні 2018 року [PERSON] звернулась із заявою до Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді із проханням вжити заходів по відношенню до батьків, які не виконують свої батьківські обов'язки (а.с.6,9) Згідно довідки - характеристики від 13.09.2018 ДОП Сумського ВП ГУНП в Сумській області, за час проживання на адміністративній дільниці [PERSON] зарекомендувала себе незадовільно, схильна до зловживання алкогольними напоями, надходили усні скарги з боку рідних з приводу зловживання алкогольними напоями (а.с.8) Відповідно до характеристики КУ «Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 7» ім. М. Савченка СМР вбачається, що [PERSON] навчається у навчальному закладі з першого класу. Режим дня школяра в основному дотримується. Учень не пропускає заняття без поважних причин. Мати не приділяє належної уваги вихованню сина (а.с.12,13). З червня 2018 року і до цього часу [PERSON] проживає разом з [PERSON], оскільки батьки не приділяють жодної уваги сину, [PERSON] зловживає алкогольними напоями, сина не утримує, в квартирі, де проживав [PERSON] разом з матір'ю та її співмешканцем, неможливо проживати за відсутності санітарно-гігієнічних умов, у зв'язку з відключенням квартири від газопостачання та електричної енергії. Батько дитини відповідач [PERSON] припинив будь-яке спілкування з сином. [PERSON] проживає з [PERSON] з червня 2018 року, оскільки за [PERSON] ніхто не здійснював догляд, не займався його вихованням, утриманням. Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки. Так, свідок [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], та є сусідкою відповідача [PERSON], в судовому засіданні, підтвердила, що [PERSON] пиячить та ніде не працює. В квартирі газ та світло відключені, умов для проживання не має, в квартирі антисанітарні умови, до квартири неможливо потрапити, відповідачі виходять та заходять до квартири через вікно. [PERSON] почала зловживати алкоголем та вести такий спосіб життя з жовтня 2017 року. В червні 2018 року позивач [PERSON] забрала хлопчика до себе, тому що за дитиною не було догляду. Свідок [PERSON], яка є хресною матір'ю [PERSON] та тривалий час знає відповідача [PERSON] пояснила, що [PERSON] не спілкується з сином та не турбується про нього, зловживає алкоголем. У батька [PERSON] інша сім'я, тому він з [PERSON] не спілкується. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що мати йому дуже рідко телефонує, останній раз він бачив матір в січні 2019 року, коли приходив за медичною карткою. За весь час, коли він проживає з бабусею, він сам заходив до матері кілька разів. В квартирі неможливо проживати, його мама зловживає алкоголем. З батьком [PERSON] він бачився один раз в 2018 році, коли в його бабусі було день народження. Батько йому ніколи не телефонує, не приїздить до нього. Один раз за весь час проживання у бабусі співмешканець матері передав йому 700грн. Він вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] [PERSON] опинився в складних життєвих обставинах, але [PERSON] відмовилася від спілкування як з фахівцями Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, так і з фахівцями Служби у справах дітей Сумської міської ради Сумським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді був складений акт оцінки потреб дитини та сім'ї (а.с.11), з якого вбачається, що з червня 2018 року [PERSON] участі у вихованні [PERSON] не приймає, дитина знаходиться на повному забезпеченні у [PERSON] Батько дитини - [PERSON] також не приймає участі у вихованні сина, не спілкується з ним. Служба у справах дітей Сумської міської ради надала висновок про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина, [PERSON], [INFO], оскільки відповідачі не підтримують ніяких відносин з сином та не беруть участі у вихованні та розвитку дитини, не проявляють бажання спілкуватися з ним, не піклуються про здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не утримують дитину. Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини . Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] участі у вихованні дитини не беруть, не цікавляться життям сина, його навчанням, систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, не намагаються якимсь чином змінити ситуацію, що склалася в родині, поліпшити умови проживання, відновити родинні стосунки, створити умови для проживання дитини в сім'ї. Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають участі відповідачів в вихованні дитини, відповідачами суду не надано. При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно неповнолітньої дитини, суд враховує також інтереси дитини необхідність забезпечення нормального психоемоційного стану дитини та створення сприятливих умов його нормального розвитку. Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та їх людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Така поведінка відповідачів свідчить про їх свідоме ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому згідно з ст.164 СК України суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], стосовно дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи майновий стан відповідачів, які є особами працездатного віку і повинні приймати участь в матеріальному забезпеченні дитини, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] та [PERSON], з кожного на утримання [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв'язку з задоволенням позовних вимог з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню 704грн. 80 коп. з кожного судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів та на користь позивача по 352,40грн. з кожного в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved