Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Горінчівської сільської ради Хустського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов вмотивований тим, що 18 червня 2018 померла її родичка [PERSON]. У грудні 2018 року в приміщенні Горінчівської сільської раді її було повідомлено про наявність заповіту, складеного 11 січня 2018 [PERSON] на її корись. Отримавши дублікат заповіту, вона звернулася до сільради з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак їй було відмолено та розяснення, що нею було пропущено строки для прийняття спадщини, передбачені ч.1 ст. 1270 ЦК України, а саме 6 місяців від моменту відкриття спадщини. Таким чином, нею пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме в звязку з тим, що про наявність заповіту їй стало відомо лише в кінці грудня 2018 року, тобто вже після спливу строку, в межах якого у неї виникло право для звернення із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позовні вимоги задовольнити. Віповідач представник Горінчівської сільської ради Хустського району в судове засідання не з'явився. Від Горінчівського сільського голови [PERSON] надійшов\~ лист про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~ Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 грн. ( 768,40 грн. х 50%).

Outcome: approved