Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] загальною площею 132,0 кв. м., житловою площею 67,3 кв. м. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є дочкою померлого [PERSON], після смерті батька спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 05 травня 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу [PERSON], із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] що залишився після смерті [PERSON], померлого [INFO], проте їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи те, що право власності спадкодавця на вказане спадкове майно не було зареєстроване належним чином, у позивача немає можливості отримати свідоцтво в позасудовому порядку, а тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис об'єкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 12 листопада 2018 року № 145 та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого 16 квітня 2018 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 132,0 м.кв., житловою площею 67,3кв.м., по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], право власності не зареєстроване. Згідно з свідоцтвом на забудову індивідуальної садиби, виданого 08 червня 1978 року, на підставі рішення виконкому Качанівської сільської ради народних депутатів Підволочиського району Тернопільської області № 67 від 14 грудня 1998 року, земельна ділянка площею 0,39 га в т.ч. для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, 0,20 для ведення власного підсобного господарства в [ADDRESS], безоплатно передана у приватну власність [PERSON] Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 10 лютого 2010 року [PERSON], який мешкає в с. Качанівка Підволочиського району, на підставі рішення Качанівської сільської ради від 14 грудня 1993 року № 67, останній є власником земельної ділянки загальною площею 0,1900 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Качанівської сільської ради, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. [PERSON], [INFO], помер [INFO] в с. Качанівка, про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER], видане виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради, актовий запис №160. Позивач [PERSON], [INFO], дошлюбне прізвище [PERSON] згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 16 липня 2014 року, є дочкою [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] від 30 липня 1988 року. [PERSON] померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 1 липня 2014 року. Згідно з довідкою № 176, виданою виконкомом Підволочиської селищної ради 14 березня 2018 року, на день смерті [PERSON], який помер [INFO] разом з ним були зареєстровані та проживали: дочка [PERSON], 1988 року народження, онуки- [PERSON], 2015 р.н., [PERSON], 2016 р.н. Як убачається із роз'яснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 02 травня 2018 року №69/01-16,[PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO] , проте їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане будинковолодіння. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадщину, у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved