Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем зареєструвала шлюб 30 серпня 1997 року у Камянець-Подільському міському відділі реєстрації актів громадянського стану та внесено актовий запис за №533. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо через безпричинні сварки, скандали, які вчиняє відповідач, відсутність порозуміння й компромісу у відносинах. Через постійні конфлікти втратила почуття поваги та любові до відповідача і поновлювати подружні відносини не бажає, так як негативно впливатиме на її фізичний та психоемоційний стан. Розірвання шлюбу надасть їй можливість почати нове особисте життя.Cпору про майно та місце проживання дитини не виникає, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, кріміншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 30 вересня 1997 року в Камянець Подільському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 533, про що видане Свідоцтво про одруження Серії 1-БВ №010646. Під час спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ №103812 від 04.01.2002 року. Сторони протягом тривалого часу не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач поновлювати подружні відносини не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки втратила почуття поваги та любові до відповідача. Відповідач також заперечує щодо поновлення подружніх відносин. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, підстав для збереження сімї немає. Спір на майно не виникає. Дитина залишається проживати з матірю. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved