Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вищевказана квартира надана в користування [PERSON] та [PERSON] за ордером , в сім,ю входили: позивач , відповідач та спільні діти : [PERSON] та [PERSON] , всі зазначені особи на теперішній час зареєстровані в цій квартирі.У1994 році відповідач пішов з дому , з сім,єю не спілкується, вихованням дітей не займається, квартирою не цікавиться, особистих речей в квартирі немає , за комунальні послуги не сплачує. У 2007 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Враховуючи , що відповідач близько двадцяти років не проживає в спірному житлі позивач просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з,явилася , надала заяву про розгляд справи за її відсутності , позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з,явився про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник відповідача Комінтернівського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Треті особи в судове засідання не з,явилися, причини неявки суду не повідомили Суд, дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в спірній квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON], відповідач [PERSON], діти позивача -[PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою з КП «Жилкомсервіс» дільниця №23 за №4394 від 01.10.2013 року. Згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано , про що в книзі розірвань шлюбів зроблено актовий запис №260. Як вбачається з акту КП «Жилкомсервіс» дільниця №23 від 01.10.2013 року відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкає з 1995 року , місце його знаходження не відоме. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] не мешкає в спірній квартирі більш ніж шість місяців , не сплачує комунальні послуги , а тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації (далі - орган реєстрації) в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі. Частиною 1 ст. 7 вказаного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, в задоволенні позовних вимог [PERSON] про скасування реєстрації [PERSON] суд відмовляє, оскільки скасування реєстрації віднесено до компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування. На підставі викладено та

Outcome: partial