overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що родина їх розпалася. У судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що причиною розпаду сімї стали зловживання відповідачем спиртних напоїв, бійки з боку відповідача, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Через такі стосунки між ними втрачено почуття любові та поваги друг до друга. Більш чотирьох років тому вони припинили сімейні відносини, не ведуть спільне господарство. Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Вважаючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі мається достатньо доказів про права та обов'язки сторін, суд розглядає справу у його відсутності у силу ст. 169 ч.1 п.3 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони з 05.08.1978року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Харкова, актовий запис № 394. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судовим розглядом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки більш чотирьох років. Сторони на примирення не згодні. Причиною розпаду сімї стали зловживання відповідачем спиртними напоями, бійки, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, втрата почуття любові та поваги друг до друга. При таких обставинах суд вважає, що родина розпалася, шлюб існує формально та до його збереженню сторони не прагнуть. Позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При розірванні шлюбу відповідач бажає зберегти прізвище «Жорник».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, вказавши, що родина їх розпалася і відповідач матеріальну допомогу на утримування дитини не надає. У судовому засіданні [PERSON] позов в частині стягнення аліментів уточнила та просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Позовні вимоги в цілому підтримала і пояснила, що причиною розпаду сімї з'явилися регулярне зловживання спиртними напоями з боку відповідача, втрата почуття любові і поваги друг до друга. Матеріальної допомоги на утримування дитини відповідач не надає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони вступили в шлюб 15.09.2012р., який був зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1094. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], 20.08.2013р.народження, яка проживає з позивачем по справі. Судовим розглядом встановлено, що сторони не підтримують подружні відношення і не живуть разом з листопада 2014р., матеріальної допомоги на утримування дитини відповідач не надає. Причиною розпаду родини з'явилися зловживання відповідачем спиртними напоями, втрата почуття любові і поваги друг до друга. При розірванні шлюбу позивач бажає зберегти прізвище «Карпова». У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При таких обставинах суд вважає, що родина розпалася, шлюб існує формально і до його збереження сторони не прагнуть. Позов про розірвання шлюбу і стягнення аліментів підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.214 п.7 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.. У судовому засіданні, позивач частково підтримала позовні вимоги, просила розірвати шлюб між нею і відповідачем та судові витрати залишити за її - позивача, рахунок. Відповідач змінені позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 11.03.2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та, на протязі 4 останніх місяців відповідач проживає окремо. Спільних дітей подружжя не має. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сім'ї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності довіри та взаєморозуміння між ними. На даний час, позивач проживає з іншим чоловіком. Термін на примирення сторони просять не надавати, а суд не вбачає для цього підстав. Шлюб існує лише юридично, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копією паспорту, квитанцією про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON]; визначити з нею місце проживання їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO].; залишити їй прізвище набуте в шлюбі - «[PERSON]»; стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач та [PERSON] на розгляд справи не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи, був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить оголошення у періодичному виданні - газеті «Черкаський край» № 5 (20144) від 01.02.2017 року. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 02.10.2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та подружжя спільно не проживає на протязі 6 років. За час перебування в шлюбі, в них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам позивача. Ніхто із сторін не ставить питання про примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, відповідач має право залишити прізвище, що набуте в шлюбі. Оскільки відповідач у судове засіданні на розгляд справи не з'явився та не надав жодних заперечень щодо предмета спору, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 653 грн. 20 коп.( 551 грн. 20 коп. - судовий збір та 102 грн. 00 коп. - витрати, пов'язані з викликом відповідача). Оскільки позивач, звертаючись до суду, сплатила судовий збір у розмірі 551 грн. 60 коп., що є на 40 коп. більше встановленої ставки судового збору за даною категорією цивільної справи, остання має право на звернення до суду для повернення їй зайво сплаченої суми судового збору. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копією свідоцтва про народження, паспорту, квитанціями. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON]; визначити з нею місце проживання спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; залишити їй прізвище набуте в шлюбі - «Михайлюк»; стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.. У судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та зазначила, що в листопаді 2015 року відповідач залишив сімю та проживає з іншою жінкою. В свою чергу, позивач також підтримує звязки з іншим чоловіком. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився, подавши електронне повідомлення про слухання справи без його участі, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Судом установлено, що 05.07.1997 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Наразі, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та, з листопада місяця 2015 року, відповідач залишив родину та проживає окремо з іншою жінкою. Малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] проживають спільно з позивачем [PERSON]. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження сімї Михайлюк неможливе, шлюб фактично розпався та сторони в справі мають на меті створити інші сімї. Шлюб існує лише юридично, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, у звязку з чим, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу. На даний час, малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] проживають спільно з позивачем [PERSON] та суд не вбачає підстав для зміни їхнього місця проживання. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивач має право залишити прізвище, що набуте в шлюбі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копією паспорту, тимчасовою посвідкою на проживання, довідкою про склад сім'ї, копіями свідоцтв про народження, квитанцією про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , визначити місце проживання їхніх спільних дітей разом із матір`ю, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте у шлюбі, судові витрати залишити за нею. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити, вказавши, що із чоловіком мають різні погляди на життя, часто сваряться, не довіряють один одному, діти присутні під час сварок. На даний час вона проживає окремо на орендованій квартирі. Відповідач [PERSON] не заперечував щодо задоволення позовних вимог, пояснивши, що у 2014 - 2015 роках перебував у зоні проведення АТО, після чого в нього порушилася психіка. Близько двох років у них із дружиною постійно виникають сварки. На даний час працює у м. Києві, де займається ремонтом приміщень і має намір після розлучення повернутися до зони проведення ООС. Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 10.04.2010 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. 111, 112 СК України - розривається. Сторони зазначають, що сім`я фактично розпалася з причини відсутності взаєморозуміння та поваги між ними. Подружжя припинило спільне проживання та стосунки підтримувати не бажає. Сторони не просили надати їм термін на примирення, а суд не вбачає для цього підстав. На даний час, неповнолітні діти проживають спільно з позивачем [PERSON] . Відповідач не надав своїх заперечень щодо місця проживання спільних дітей. Тому, за згодою сторін, дітей слід залишити проживати з матір`ю. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому позивач має право залишити прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Таким чином, враховуючи викладені позивачем обставини та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON]; визначити місце проживання їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO] з нею, прізвище набуте у шлюбі залишити; стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання позивач не зявилася, подавши заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення та зазначив, що на даний час він проживає з іншою жінкою, його дружина також проживає з іншим чоловіком. На заперечував щодо проживання дитини з матір'ю. Заслухавши відповідача, врахувавши думку позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 28.06.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі, в них народився син [PERSON], [INFO]. З 02 червня 2016 року, сторони сімейні стосунки не підтримують, спільно не проживають та спільне господарство не ведуть. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався. Сторони не заявляли клопотання про надання терміну на примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам сторін. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, оскільки сторони на даний час перебувають у цивільних стосунках з іншими особами, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Частина 1 ст. 161 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. На даний час, за згодою сторін, малолітній [PERSON] проживає спільно з позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] не заперечує щодо проживання дитини з матірю, а суд не вбачає підстав для зміни його місця проживання. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивач має право залишити прізвище, набуте у шлюбі, - «Лехкобит». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями паспортів, копією свідоцтва про народження, квитанцією про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON]; визначити місце проживання їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO] з нею, прізвище набуте у шлюбі залишити; стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала частково, просила розірвати шлюб із відповідачем, спільну дитину залишити проживати з нею, прізвище, набуте в шлюбі, - залишити, судові витрати розділити по 1/2 за кожним із сторін. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення та зазначив, що дійсно з дружиною не проживає з початку 2017 року. У них були постійні сварки з дружиною, оскільки в нього були обєктивні причини підозрювати її у подружній зраді. На заперечував щодо проживання дитини з матір'ю. Судові витрати просив поділити порівну. Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 26.11.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі, в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. З січня 2017 року, сторони сімейні стосунки не підтримують, спільно не проживають та спільне господарство не ведуть. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності довіри та взаєморозуміння між ними. Сторони не заявляли клопотання про надання терміну на примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам сторін. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Частина 1 ст. 161 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. На даний час, за згодою сторін, малолітня [PERSON] проживає спільно з позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] не заперечує щодо проживання дитини з матірю, а суд не вбачає підстав для зміни її місця проживання. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивач має право залишити прізвище, набуте у шлюбі, - «Косенко». Відповідно до ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, розглянувши позов у межах частково підтриманих позивачем вимог про стягнення судових витрат, суд стягує з відповідача судові витрати в розмірі половини сплаченого позивачем судового збору, а в іншій частині - відмовляє. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями паспортів, копією свідоцтва про народження, квитанцією про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить: розірвати шлюб між нею та [PERSON]; визначити місце проживання їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO] з позивачем, змінити прізвище набуте у шлюбі на дошлюбне; стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, вказавши, що спільне життя з чоловіком не склалося, з червня місяця 2017 року їх шлюбні стосунки припинені, спільно вони не проживають та спільним веденням господарства не займаються. Вона хоче спокійно жити, а чоловік дуже змінився, вважає, що у чоловіка є інша жінка. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення та зазначив, що він не ображав свою дружину і не хотів би з нею розривати шлюб, однак вона дуже наполягає, то він не буде їй перешкоджати. Останні два роки дружина їздить у невідомому напрямку, у неї є інший чоловік. Представник органу опіки та піклування ВК Мліївської сільської ради у судове засідання не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив Заслухавши доводи сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 20.02.2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі, в них народився син [PERSON], [INFO]. З липня місяця 2017 року, сторони сімейні стосунки не підтримують, спільно не проживають та спільне господарство не ведуть. Згідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сімї неможливе, шлюб фактично розпався по причині відсутності довіри та взаєморозуміння між ними. Сторони не заявляли клопотання про надання терміну на примирення, а суд не вбачає для цього підстав. Шлюб існує лише юридично, що суперечить інтересам сторін. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, у звязку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Частина 1 ст. 161 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. На даний час, за згодою сторін, малолітній [PERSON] проживає спільно з позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] не заперечує щодо проживання дитини з матірю, а суд не вбачає підстав для зміни його місця проживання. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивач має право відновити своє дошлюбне прізвище - «Козуб». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача. Позов підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу, копіями паспортів, копією свідоцтва про народження, квитанцією про сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , визначити місце проживання їхньої спільної дитини [PERSON] з нею, залишити їй прізвище набуте у шлюбі та стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги просила задовольнити, термін на примирення просила не надавати, понесені судові витрати просила залишити за нею. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 29.10.2005 сторони зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі, [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Сімейні стосунки сторони не підтримують та спільно не проживають з грудня 2018. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. Як вбачається, подальше збереження даної сім`ї неможливе, шлюб існує лише юридично. Дана обставина суперечить інтересам сторін. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, термін на примирення сторони просили не надавати, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Частина 2 ст. 160 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та самої дитини. На даний час, неповнолітня [PERSON] проживає спільно з позивачем. Батько дитини - відповідач по справі [PERSON] заперечень щодо місця проживання дитини не має. Норми ст. 113 СК України передбачають, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивач має право залишити прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved