Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до СФГ «Берегиня», в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між [PERSON], померлим 09.09.2009 року та СФГ «Берегиня», зареєстрованого у Жовтоводському відділі ДРФ ДП «Центр ДЗК» 12.02.2010 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 6,170 га, що розташована на території Комісарівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області. 09 вересня 2009 року [PERSON] помер. Спадщину за заповітом у вигляді земельної ділянки площею 6,170 га, що розташована на території Комісарівської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області після смерті [PERSON] прийняла вона, отримавши у 2017 році свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Зазначена земельна ділянка перебуває в оренді у СФГ «Берегиня» на підставі договору оренди земельної ділянки, який укладено між [PERSON] та СФГ «Берегиня» та зареєстровано у Державному реєстрі земель 12.02.2010 року Жовтоводським відділом ДРФ ДП «Центр ДЗК» за № 041013800196. Вважає, що відповідач незаконно користується земельною ділянкою, так як договір оренди земельної ділянки було зареєстровано 12.02.2010 року в той час, як [PERSON] помер 09.09.2009 року, тому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки та стягнути з відповідача СФГ «Берегиня» судові витрати в частині сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Представник відповідача СФГ «Берегиня» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що між СФГ «Берегиня» та [PERSON] у письмовому вигляді було укладено договір оренди земельної діялнки належної [PERSON] Згідно оригіналу договору оренди землі дата укладення договору зазначена 12.11.2009 року. Вважає, що орендодавець підписав спірний договір та погодився з його умовами. Таким чином на момент державної реєстрації спірний договір вже вважався укладеним, а з моменту державної реєстрації він тільки набрав чинності. Реєстрація договору є адміністративним актом і ніяким чином не впливає на факт його укладення. Крім того, вважає, що позивач [PERSON] пропустила строк звернення до суду за захистом свого права, остання з дня смерті орендодавця є власником земельної ділянки, а тому саме з цієї дати у позивача почався строк позовної давності. Просила застосувати до вимог позивача строк позовної давності і відповідно відмовити їй у задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 6,170 га, що розташована на території Комісарівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землі серії II-ДП № 070809/а.с.28/. 12 листопада 2009 року між [PERSON] та СФГ «Берегиня» в письмовій формі укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого [PERSON] передав СФГ «Берегиня» в строкове платне користувння належну йому земельну ділянку строком на 10 років/а.с.25-27/. Договір зареєстровано у Жовтовдському відділ ДРФ ДП «Центр ДЗК» про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 12 лютого 2010 року за № 041013800196. 09 вересня 2009 року в м. Пятихатки Дніпропетровської області [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть/а.с.8/. Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала належну йому земельну ділянку площею 6,170 га, що розташована на території Комісарівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом /а.с.6/ та зареєструвала своє право на нерухоме майно/а.с.7/. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України особа, яка вчинила правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Як встановлено в судовому засіданні спірний договір оренди укладено 12 листопада 2009 року та зареєстровано у Жовтовдському відділі ДРФ ДП «Центр ДЗК» 12 лютого 2010 року, а орендодавець помер 09 вересня 2009 року, тобто на момент підписання договору та державної реєстрації права оренди земельної ділянки за спірним договором цивільна правоздатність орендодавця, а саме здатність мати цивільні права та обов`язки відповідно до статті 25 ЦК України була припинена. Крім того, з п. 22 спірного Договору слідує, що передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору актом прийняття-передачі, тобто смерть орендодавця унеможливила виконання зобов`язання щодо передачі земельної ділянки орендарю відповідно до п. 22 спірного договору у тижневий строк після державної реєстрації права оренди за актом її приймання - передачі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що передача вказаної земельної ділянки згідно з умовами спірного договору не відбулась і не могла відбутись у зв`язку зі смертю орендодавця та орендар не набув право оренди за спірним договором, що і дає підстави для визнання спірного договору недійсним. Що ж стосується посилання представника відповідача [PERSON] про відмову в задоволенні позову через пропущення строку позовної давност суд зазначає наступнє. Так, у відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. З матеріалів справи вбачається, що позивач 27.06.2017 року отримала свідоцтво про право на спадшину за заповітом на земельну ділянку площею 6,170 га, що розташована на території Комісарівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, а тому суд ввжає, що з саме з цієї дати у позивача виникло право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, у звязку з чим підстави для відмови у задоволенні позову через пропущення строку позовної давності відсутні. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача СФГ «Берегиня» з урахуванням заявлених вимог на користь позивачка судові витрати по справі в розмірі 640 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved