Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області 03 серпня 2014 року, актовий запис № 123 . В шлюбі у них дітей не народилося . Шлюб їх було укладено ще в період навчання, потім вони працювали і в проживали в найманій квартирі. Однак сімейні стосунки між ними не склалися по причині того, що в сім'ї часто виникали конфлікти через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, відсутність бажання в чоловіка йти на компроміси для вирішення конфліктних ситуацій. По вказаних причинах в їхній сім'ї часто виникали сварки, що привело їх до взаємного відчуження. Тому, з грудня 2016 року після чергового конфлікту вони кожен забрали свої речі і переїхали проживати до своїх батьків. Більше двох місяців вони живуть кожен своїм життям, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам її і відповідача. Їхня сім'я розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Майнових спорів у них немає. Вирішувати питання про розірвання шлюбу в органах ДРАЦСу разом відповідач не бажає . Тому вона звернулась до суду. Просить розірвати шлюб, прізвище змінювати не бажає. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі (24.02.2017 р. та 13.03.2017 р.) в судове засідання не з'явився, хоч про слухання справи повідомлений своєчасно, заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст.77 ч.2 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного. 03 серпня 2014 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб, актовий запис № 123. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно\~до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. \~Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Outcome: dismissed