Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , якому на праві власності як члену колгоспного двору належала 1/6 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] . 01 липня 2003 року [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому на праві власності майно заповів позивачці. [PERSON] є такою, що прийняла спадщину за померлим [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 березня 2018 року. Крім неї, спадкоємцем першої черги є її мати [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини за [PERSON] , про що нею подана відповідна заява до нотаріальної контори. Нотаріусом позивачці відмовлено в оформленні її спадкового права за померлим [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, що і стало причиною звернення до суду. З огляду на вищенаведене, [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] загальною площею 82,6 кв.м. Ухвалою судді від 30 вересня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Представник позивачки, адвокат Кузнєцова М. І. в судове засідання не з`явилася, подала суду клопотання, у якому просила підготовче засідання та судовий розгляд у справі проводити без її участі, позов підтримала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду клопотання, у якому просила справу розглядати без її участі, позов визнала, не заперечила щодо його задоволення. За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. На підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 листопада 1986 року, виданого Драганівською сільською радою народних депутатів виконкому Тернопільської районної ради народних депутатів, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Тернопільської районної ради народних депутатів за № 316 від 29 листопада 1986 року. 01 липня 2003 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йому на день смерті майно [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 521. [PERSON] помер [INFO] у віці 71 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02 березня 2016 року Драганівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. 15 серпня 2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , із якого вбачається, що загальна площа становить 82,6 кв.м. 19 березня 2018 року [PERSON] державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] після смерті [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,1024 га, яка розташована в с. Драганівка Тернопільського рну Тернопільської обл., кадастровий номер 6125282800:02:001:0200. Із постанови № 1152/0231 від 19 травня 2021 року [PERSON] , державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] належить колгоспному двору, що складається з 5х членів, головою якого є [PERSON] , а також виявлено розбіжності, хто є членом цього колгоспного двору. У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 324/2016 року, після смерті [PERSON] , за заявою [PERSON] про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині та від прийняття спадщини за законом. А також в нотаріальну контору було подано заяву [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Вказаною постановою відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно довідки № 4338, виданої 14 липня 2021 року Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, в колгоспному дворі в [ADDRESS] ) станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були члени сім`ї, а саме: [PERSON] , 1944 року народження голова двору; [PERSON] , 1950 року народження дружина; [PERSON] , 1968 року народження дочка; [PERSON] , 1962 року народження зять; [PERSON] , 1986 року народження онук; [PERSON] , 1988 року народження онук. Із довідки № 4342, виданої 15 липня 2021 року Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області вбачається, що при видачі довідки № 4 192 від 17 травня 2021 року [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не враховано запис погосподарської книги № 2 Драганівської сільської ради на зворотній сторінці № 43 де зроблено запис, що членом даного колгоспного двору був також [PERSON] , [INFO] , онук голови двору. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до наступного висновку. При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] станом на 15\~квітня 1991\~року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами [PERSON] ,; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] , що підтверджується довідкою № 4338, виданою 14 липня 2021 року Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Таким чином, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] мали [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/6. [INFO] помер [PERSON] . Відтак після смерті [PERSON] спадщина відкрилася не на цілий житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , а лише на 1/6 його частину. Відповідно до cт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Стаття 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. [PERSON] звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй було відмовлено через відсутність державної реєстрації права власності на будинок з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також виявлено розбіжності, хто є членом цього колгоспного двору. Відтак, оскільки [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька, успадкувала 1/6 частину житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] загальною площею 82,6 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі\~ст.\~3\~зазначеного Закону,\~речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку,\~погодженої заступником\~Голови Верховного\~суду Української\~РСР 15\~січня 1966\~року,\~яка була\~чинною на\~час набуття\~сторонами по\~справі та\~спадкодавцем у\~власність майна\~колгоспного двору,\~передбачено процедуру\~отримання правовстановлюючого\~свідоцтва на\~право власності.\~Зокрема,\~у разі\~будівництва будинку\~на колгоспній\~землі,\~розташованій у\~смузі міста\~або селища\~міського типу,\~виконком місцевої\~Ради депутатів\~трудящих,\~на підставі\~витягу з\~рішення загальних\~зборів колгоспників\~або довідки\~правління колгоспу\~про надання\~земельної ділянки\~для будівництва,\~дозволу виконкому\~на будівництво\~та акту\~про закінчення\~будівництва і\~введення в\~експлуатацію будинку,\~разом з\~затвердженням цього\~акту вирішує\~питання про\~оформлення права\~власності і\~видачу свідоцтва\~про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Померлий [PERSON] отримував свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок на підставі рішення виконкому Тернопільської районної ради народних депутатів за № 316 від 29 листопада 1986 року. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 листопада 1986 року, виданого Драганівською сільською радою народних депутатів виконкому Тернопільської районної ради народних депутатів, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] (на час ухвалення рішення [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Враховуючи вищенаведені\~обставини,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~підлягають до\~задоволення шляхом\~визнання за\~нею право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] загальною площею 82,6 кв.м,\~в порядку\~спадкування за\~заповітом після\~смерті батька\~ [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується. На підставі наведеного,

Outcome: approved