Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Малятинської сільської ради Гощанського району про визнання права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що 21 грудня 2014 року померла її мама - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ № 165671. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входять земельні ділянки пложею 2,43 га та площею 0,18 га (Державні акти серії ЯЖ № 102214 та ЯЖ №102237 відповідно). 14 липня 2008 року [PERSON] склала на користь позивача заповіт, посвідчений секретарем Малятинської сільської ради, який зареєстрований в реєстрі за № 191. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом, позивачу було відмовлено в звязку із тим, що у заповіті правовстановлюючим документом є сертифікат на право на земельну частку (пай) серія РВ № 022897, проте після складання заповіту [PERSON] за життя, на підставі сертифікату виготовила Державні акти серії ЯЖ № 102214 та серії ЯЖ № 102237. Таким чином виникла розбіжність, яку в даний час виправити не можливо, оскільки [PERSON] нині є покійною. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача не зявився, однак подав заяву про визнання позову і просив справу розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно до ч.ч.1,2,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що 21 грудня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ № 165671, актовий запис № 25. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входять земельні ділянки пложею 2,43 га та площею 0,18 га (Державні акти серії ЯЖ № 102214 та ЯЖ №102237 відповідно). Належність вказаного майна померлій підтверджується державним актом серії ЯЖ № 102214 та ЯЖ №102237 відповідно, а також витягом (довідкою) про грошову оцінку сільськогосподарських угідь(пай). Згідно заповіту від 08.12.2005 року, посвідченого секретарем Малятинської сільської ради, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] позивачу по справі. Відповідно до відповіді нотаріуса № 412/-02-14 від 28.08.2015 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON], було відмовлено в звязку поданням інших правовстановлюючих документів, ніж ті, які зазначені у заповіті. Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки сторони визнали обставини справи, то згідно ст.61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В звязку із поданням інших правовстановлюючих документів, ніж ті, які зазначені у заповіті на спадкове майно, до складу якого входять земельні ділянки, право на спадщину може бути визнано лише в судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved