Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, Рогатинської районної державної адміністрації в Івано-Франківській області про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 862905 , виданого Рогатинським районним відділом земельних ресурсів 15 вересня 2009 року на ім`я [PERSON] та визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1, 7664 га , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 21 листопада 2013 року. У позовній заяві зазначено, що 19 вересня 1999 року помер батько позивача [PERSON] За життя [PERSON] набув право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області площею 1, 7664 га . Правовстановлюючий документ Державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку було видано після смерті [PERSON] 15 вересня 2009 року. За життя батько заповіту не складав. Спадщину після смерті батька прийняла мати [PERSON], оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном. 21 листопада 2013 року померла [PERSON] 13 листопада 2003 року вона склала заповідальне розпорядження відповідно до якого все належне їй майно заповіла позивачу [PERSON] Заповіт не змінений і не скасований . Позивач немає можливості оформити спадкові права в нотаріальній конторі з тих підстав, що Державний акт на право власності на земельну ділянку було видано після смерті батька [PERSON] Просила позов задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник Явченської сільської ради Рогатинського району сільський голова [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала письмове клопотання про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник Рогатинської районної державної адміністрації, головний спеціаліст юридичного сектору [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти позову. За\~ст.27 ЦПК України\~участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі. Розгляд справи здійснено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2\~ст.197 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 862905 від 15 вересня 2009 року [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва- ріллі , площею 1, 7664 га на території Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі розпорядження Рогатинської районної державної адміністрації № 112 від 22 червня 2006 року( а.с. 14) . Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Рогатинському районі №8/0/197-17 від 12 травня 2017 року вартість 1 га ріллі становить 31 615, 88 гривень ( а. с. 15) . 19 вересня 1999 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ № 016354 , виданим 20 вересня 1999 року Явченською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області( а. с. 7). Відповідно до довідки №11 від 17 січня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області , заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. На день смерті з [PERSON] проживала дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину , але не оформила своїх спадкових прав( а. с. 8). 21 листопада 2013 року [PERSON]померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ № 180702 , виданим виконавчим комітетом Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 21 листопада 2013 року ( а.с. 9). \~Відповідно до заповіту , посвідченого секретарем виконавчого комітету Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області [PERSON] 13 листопада 2003 року та зареєстрованого за № 37 [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] Заповіт не змінений і не скасований ( а.с. 10, 12). Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] постановою № 636/02-31 від 26 квітня 2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] видано після його смерті( а.с. 13) . За змістом ст. 25 ЦК України, здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обовязки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обовязків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю. Встановлено, що розпорядження про передачу у приватну власність земельних ділянок в частині передачі у власність земельної ділянки площею 1, 7664 га [PERSON] видане Рогатинською районною державною адміністрацією 22 червня 2006 року , а державний акт на право власності на земельну ділянку складений в Рогатинському районному відділі земельних ресурсів 15 вересня 2009 року, тобто після смерті [PERSON] , що суперечить вимогам ст. 25 ЦК України 2003 року. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного субєктивного земельного права, субєктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціального визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. \~ \~На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та підлягає до задоволення.

Outcome: approved