Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту визнання батьківства [PERSON] померлим 13 травня 1996 року відносно неї. Свою заяву мотивує тим, що 13 травня 1996 року помер її батько [PERSON] Останній перебував у шлюбі з матірю заявниці [PERSON], яка померла 22 червня 1999 року. Від часу народження і до повноліття заявниця проживала разом з [PERSON], називала його батьком, а він її донькою, в подальшому протягом всього життя батько опікувався нею, а вона піклувалася про батька. Але при запису факту її народження в книзі реєстрації народжень та в свідоцтві про народження відомості про батька записані: [PERSON]. У звязку з цим заявниця не може оформити свої спадкові права. Встановити факт визнання батьківства можливо лише в судовому порядку, тому звернулися до суду з даною заявою. У судовому засіданні [PERSON] вимоги заяви підтримала і прохала їх задовольнити. Суду пояснила, що її батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, у свідоцтві про народження батьком записаний [PERSON]. Її батько [PERSON] зареєстрований з нею за однією адресою. Встановлення факту визнання батьківства необхідно їй для оформлення спадкових прав. Представник заінтересованої особи Роменської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, в листі до суду розгляд справи прохає провести у відсутності представника нотаріальної контори, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с.24а, а.с. 27). Представник заінтересованої особи Коржівської сільської ради Роменського району у судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог не заперечують (а.с. 28). Представник заінтересованої особи Роменського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області у судове засідання не зявився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог не заперечують (а.с. 26). Суд, вислухавши заявницю, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. ст.128,130 Сімейного кодексу України батьківство щодо дитини може бути встановлено судом, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер 13 травня 1996 року у віці 80 років в с. Коржі Роменського району (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на земельну частку (пай) розміром 2,78 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0072261 (а.с. 9). Згідно довідки виконавчого комітету Коржівської сільської ради Роменського району № 394 від 03.11.2016 року [PERSON] до дня смерті 13 травня 1996 року постійно проживав і був зареєстрований в [INFO]. Спадкоємицею після смерті [PERSON] являється його дочка [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця, а саме в липні 1996 року розпорядилася його особистими речами. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Коржівської сільської ради Роменського району не посвідчувався. Інших спадкоємців, в тому числі неповнолітніх та непрацездатних немає (а.с.8). У свідоцтві про народження заявниці [PERSON] її матірю вказана [PERSON], відомості про батька не зазначені (а.с.7) . З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 22.06.1999 року у віці 74 роки в с. Коржі Роменського району Сумської області (а.с. 5). Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Відповідно до ст.53 Кодексу про шлюб та сімю УРСР, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] вона знайома ще зі школи, з того часу їй відомо про те, що її батько - [PERSON] Останнього [PERSON] називала батьком, а він її дочкою. [PERSON] до дня смерті проживав з матірю заявниці - [PERSON] однією сімєю. Свідок [PERSON] дала суду аналогічні пояснення. Оскільки за життя померлий визнавав своє батьківство щодо заявника, суд вважає за необхідне встановити факт батьківства. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволить йому реалізувати своє право на спадкове майно.

Outcome: approved