Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що їй на праві свідоцтва про право на спадщину від 20.05.2019 року за №151, належить житловий будинок [ADDRESS] , власником якого з 26.11.2004 р. була її мати [PERSON] , яка прийняла спадщину за батьком [PERSON] . Зазначає, що з довідки 26.04.2019 року виданої Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою, їй стало відомо, що на підставі повідомлення б/н Закарпатської обласної типографії щодо видачі позики від 09.05.1958 року реєстратором Першої Ужгородської держнотконтори було зареєстровано обтяження: заборона майна, а саме: житлового будинку [ADDRESS] . Враховуючи дане обтяження, вона обмежена у вчиненні правомочностей власника щодо належного їй майна, житлового будинку [ADDRESS] . З відповіді №81 від 09.07.2019 року Приватного акціонерного товариства «Видавництво «Закарпаття» слідує, що ПАТ «Видавництво «Закарпаття» є правонаступником видавництва «Радянське Закарпаття», і таке як правонаступник, не володіє інформацією щодо непогашеної заборгованості [PERSON] за видану йому позику. Правонаступник видавництва «Радянське Закарпаття» - ПАТ «Видавництво «Закарпаття» не володіє інформацією щодо зазначеної вище заборгованості, та вказана заборгованість не рахується за даними бухгалтерського обліку ПАТ «Видавництво «Закарпаття» та ні Закарпатською обласною топографією, ні правонаступником не ставились вимоги до [PERSON] або до його спадкоємців щодо погашення боргу, забезпеченого вказаним вище обтяженням. За таких обставин, позивач просить визнати правовідношення відповідно до довідки №351/01-16 від 26.04.2019 р. виданої ГТУЮ в Закарпатській області, забезпечене обтяженням (заборона (архівний запис) майна на житловий будинок [ADDRESS] - припиненим. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.08.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в загального позовного провадження. Згідно даної ухвали відповідачу встановлений строк не менше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали для подання відзиву на позов. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимог підтримує повінстю, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в т.ч. шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб.сайті судової влади України, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Згідно вимог ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в судовому порядку звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що позивачці [PERSON] належить житловий будинок загальною площею 54.6 кв.м. по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право власності на спадщину за законом зареєстрованим приватним нотаріусом в реєстрі №151 від 20.05.2019 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Власником вищевказаного майна була матір позивачки - [PERSON] , яка 26.11.2004 року прийняла спадщину за своїм чоловіком [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 1-3537. З довідки №351-01-16 виданої 26.04.2019 р. Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою вбачається, що згідно архівних даних Реєстру для реєстрації заборони за 1950-1960 рр. на підставі повідомлення б/н Закарпатської обласної типографії, щодо видачі позики від 09.05.1958 р. реєстратором було зареєстровано обтяження: заборона (архівний запис) майна, на житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] , коментарій 1700-287 з приводу позики 6000 руб. В позовних вимогах позивачка посилається, на те що даним обтяженням вона обмежена у вчиненні правочину, як власника щодо належного їй майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] . Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися, своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Відповідно до довідки №37/-1-28 від 05.06.2019 року Державного архіву Закарпатської області, з 01.07.1976 року Закарпатська обласні типографія реорганізована у видавництво «Радянське Закарпаття» Закарпатського обкому Компартії України. Крім того судом встановлено, та підтверджено довідкою №81 від 09.07.2019 р., що ПрАТ «Видавництво «Закарпаття» є правонаступником видавництва «Радянське Закарпаття», і як правонаступником не володіє інформацією щодо зазначеної вище заборгованості, та вказана заборгованість не рахується за даними бухгалтерського обліку ПрАТ «Видавництво «Закарпаття». Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ст.319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник розпоряджається, користується та володіє своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку кожна із сторін не відповідає. Враховуючи, вищенаведене, та беручи до уваги те, що у відповідача відсутні відомості щодо боргу, який забезпечено зазначеним вище обтяженням, тобто у відповідача, як у правонаступника видавництва «Радянське Закарпаття», яке в свою чергу було правонаступником Закарпатської обласної типографії, відсутні фінансові претензії до [PERSON] та його спадкоємців, суд вважає, що зобов`язання, забезпечене обтяженням, не може бути виконано у зв`язку з обставиною, за яку кожна із сторін не відповідає, а тому приходить до висновку що поданий позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved