Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач посилається на те, що вона, [PERSON] , [INFO] , перебувала у шлюбі з відповідачем - [PERSON] , з 05 вересня 2015 року. За рішенням Ужгородського міськрайонного суду (справа №308/8003/17) 26 жовтня 2017 року їхній шлюб було розірвано. Вказує, що від шлюбу з відповідачем у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні. Зазначає, що як, до розірвання шлюбу, так і після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на сім`ю та утримання дитини. Знаючи, що їхня дитина навчається у садочку і потребує постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину. Стверджує, що вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням змінити своє ставлення до їхньої дитини та надавати матеріальну допомогу, але всі її прохання залишалися поза увагою. Зазначає, що місце роботи відповідача достовірно їй невідоме. Стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться. Вимог про стягнення з відповідача судових витрат не заявляє. На підставі викладеного просить суд: 1. Стягнути з відповідача, [PERSON] , аліменти на утримання їхньої спільної доньки - [PERSON] , [INFO] , за минулий час, а саме з 26 жовтня 2017 (з моменту розірвання шлюбу) по 01 лютого 2019 року (16 місяців) у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., за кожний місяць 1500*16=24 000 (двадцять чотири тисячі) грн., але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 2. Присудити аліменти на утримання їхньої спільної доньки - [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 01 лютого 2019 року і до набуття повноліття у твердій грошовій сумі 1626 (тисяча шістсот двадцять шість) грн., що дорівнює розміру прожиткового мінімуму на дитину віком до шести років. 21.02.2019 року представник позивачки - адвокат Канівець О.П. подав через канцелярію суду заяву на ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначив, що позивачка відмовляється від позовної вимоги в частині призначення аліментів за минулий час, однак, збільшує позовні вимоги в частині стягнення аліментів з моменту подання позову, а саме просить стягувати з відповідача аліменти в сумі 2000,00 грн. щомісяця. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 16.07.2019 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву [PERSON] від 08.07.2019 року. У своєму відзиві відповідач зазначає, що позовні вимоги по даній позовній заяві визнає частково, а саме заперечує проти вимог про стягнення з нього аліментів за минулий час, так як стверджує, що позивачка жодного разу не зверталася до нього чи його родичів з питанням про сплату аліментів раніше та визнає позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання доньки, однак, готовий сплачувати аліменти у сумі 1700,00 грн. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Канівець О.П. не з`явилися, однак 16.07.2019 року подали через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. В заяві зазначили, що позовні вимоги про призначення аліментів у твердій грошовій сумі 2000,00 грн. підтримують у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] та його представник - адвокат Талапа Б.С. у судове засідання не з`явилися, однак, у відзиві відповідач просив розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 26.10.2017 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (справа № 308/8003/17) шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 05.09.2015 року виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом № 234 було розірвано. Відновлено [PERSON] після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище - [PERSON] . Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.08.2016 року виконкомом Нижньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Як встановлено судом, спільна дитина сторін [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні позивачки. Зі змісту позовної заяви вбачається, що місце роботи відповідача достовірно [PERSON] невідоме. З відзиву відповідача на позовну заяву вбачається, що останній визнає позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] у сумі 1700,00 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за малолітньою дитиною, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань та інших утриманців, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на їхню спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги, що згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 року установлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01.01.2019 року - 1626 грн., з 01.07.2019 року - 1699 грн., з 01.12.2019 року - 1779 грн., така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини суд вважає, що уточнена позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення повністю. При цьому, оскільки позов пред`явлений 07.02.2019 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Водночас, за змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved