Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Івано-Франківської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Яремчанська міська нотаріальна контора про скасування арешту майна. Короткий зміст позовних вимог В обгрунтування позову позивач зазначила, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером 2611093001:16:004:0082, площею 0, 0900 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 843381 від 11.12.2007 року. У ході отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вона дізналася, що на вказану земельну ділянку накладено арешт постановою старшого слідчого прокуратури м. Яремча Шувар М.Т. по кримінальній справі № 333451. Оскільки позивачка не була і не є учасником кримінального провадження, а Надвірнянська місцева прокуратура 25.11.2020 відмовила їй у задоволенні клопотання про скасування арешту майна та рекомендувала звернутися до Суду за захистом свого права, остання звернулася до суду з вказаним позовом та просить звільнити належну їй земельну ділянку з-під арешту. Процесуальний рух справи 21.04.2021 ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області відкрито провадження у справі і призначено її до підготовчого судового розгляду 06.05.2021. Ухвалами Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 06.05.2021 року замінено неналежного відповідача Надвірнянську місцеву прокуратуру на належного - Івано-Франківську обласну прокуратуру, а також Судом витребувано від Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження по кримінальній справі № 333451 за ч. 3 ст. 365 КК України. У зв`язку із заміною неналежного відповідача та витребуванням документів підготовче судове засідання відкладено до 14.07.2021. 14.07.2021 ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.07.2021 року. 14.07.2021 року розпочато судовий розгляд справи. У судовому засіданні брали участь: представник позивачки - адвокат Калинюк Р.С. та представник відповідача - прокурор Римарук В.В., які надали пояснення по суті справи. В ході судового розгляду встановлено, що постанова слідчого прокуратури м. Яремча Шувар М.Т., якою накладався арешт на земельну ділянку позивачки у наданих, на виконання ухвали суду про витребування, документах - відсутня. З огляду на це, ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 14.07.2021 витребувано від Яремчанської міської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію вказаної постанови про накладення арешту на майно, як документа, на підставі якої державним нотаріусом було внесено відомості про обтяження прав. Крім цього, ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 14.07.2021 витребувано від Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, для огляду у судовому засіданні, матеріали кримінальних проваджень по кримінальній справі №0917/433/2012 (провадження по справі № 4/0917/8/12) та по кримінальній справі №0917/454/2011 (провадження по справі № 4/0917/10/12), заведених за результатами оскарження постанови слідчого про порушення кримінальної справи № 333451, в рамках якої накладено арешт на земельну ділянку позивачки. У судовому засіданні оголошено перерву до 06.08.2021 року. У судовому засіданні 06.08.2021 брала участь представник позивачки адвокат Помазановська О.І. У судове засідання 06.08.2021 року від сторони відповідача з`явився прокурор Марчук В.В. У зв`язку із відсутністю у прокурора документів, які б давали йому право на участь у розгляді справи, Суд не допустив прокурора до участі у справі як представника відповідача, однак, з огляду на відкритість судових засідань, дозволив бути присутньому під час продовження судового розгляду справи по суті. Заслухавши думку представника позивачки, яка наполягала на продовженні судового розгляду справи у відсутності представника відповідача, Суд протокольною ухвалою постановив продовжити судовий розгляд у справі, з огляду на те, що у судовому засіданні 14.07.2021 року представником відповідача прокурором Римаруком В.В. надано пояснення по справі, а також у матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву з висвітленням позиції відповідача. Суд вважає, що відсутність у прокурора Марчука В.В. документів на участь у даній цивільній справі не є поважною причиною для оголошення перерви у судовому розгляді справи на етапі оголошення письмових матеріалів. Тому 06.08.2021 продовжено судовий розгляд справи. Позиції учасників справи у судовому засіданні У судовому засіданні представники позивача адвокати Калинюк Р.С. та Помазановська О.І., повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник відповідача прокурор Римарук В.В. у судовому засіданні 14.07.2021 року зазначив, що Надвірнянська місцева прокуратура не уповноважена примати рішення про скасування постанови старшого слідчого прокуратури м. Яремча про накладення арешту на земельну ділянку позивачки. Оскільки вказане процесуальне рішення було прийнято відповідно до КПК України 1960 року. Відповідно до п. 9 Перехідних положень КПК України 2012 року арешт майна застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 126 КПК України 1960 року накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. Однак, згідно Закону України «Про прокуратуру», у місцевих прокуратурах відсутня посада слідчого прокуратури. Представник відповідача зазначив, що у відповідності до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 643/3614/17 вимоги про звільнення майна з-під арешту можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Крім того, представник відповідача не заперечив щодо задоволення позовних вимог, оскільки постанова слідчого про порушення кримінальної справи, в рамках якої було накладено арешт на земельну ділянку позивачки, скасована постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05.06.2012, залишеною в силі Судом апеляційної інстанції. Позиція суду Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 843381 від 11.12.2007, позивачка [PERSON] володіє на праві приватної власності земельною ділянкою з кадастровим номером 2611093001:16:004:0082, площею 0, 0900 га, що розташована за адресою: урочище Горішків, с. Яблуниця, Яремчанська міська рада, Івано-Франківської області. У відповідності до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на вказану земельну ділянку накладено арешт на підставі постанови про накладення арешту на майно, 333451, 22.02.2012 року, обтяжувач: Прокуратура м. Яремча. Обтяження зареєстровано 24.04.2012 за № 12431041 Яремчанською міською державною нотаріальною конторою. З оглянутих у судовому засіданні витребуваних матеріалів кримінального провадження № 333451, вбачається, що 18.01.2012 року прокурором м. Яремче Мартинюком В.М. порушено кримінальну справу № 333451 по факту перевищення службових повноважень посадовими особами ДП «Ворохтянське лісове господарство» за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України. Вказана кримінальна справа, на підставі постанови про прийняття кримінальної справи до свого провадження, прийнята страшим слідчим прокуратури м. Яремче Івано-Франківської області М.Т. Шувар до свого провадження. Предметом досудового розслідування вказаної кримінальної справи було наявність перевищення службових повноважень директором ДП «Ворохтянське лісове господарство» при наданні згоди Яблуницькій сільській раді на вилучення з постійного користування Кремінцівського лісництва земельну ділянку площею 1,5 га І-ї групи лісів, що в подальшому, на підставі рішень Яблуницької сільської ради була передана у власність окремим громадянам, зокрема, позивачці [PERSON] (державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,09 га, серії ЯЕ № 843381 від 11.12.2007). 24 травня 2012 року старшим слідчим прокуратури м. Яремче Шувар М.Т., за результатами розгляду матеріалів вказаної кримінальної справи, порушено кримінальну справу відносно директора ДП «Ворохтянське лісове господарство» [PERSON] та головного лісничого ДП «Ворохтянське лісове господарство» [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України. В рамках цієї кримінальної справи постановою старшого слідчого прокуратури м. Яремче Шувар М.Т. від 22.02.2012 було накладено арешт на земельну ділянку, площею 0, 0900 га в с. Яблуниця, уч. Горішків, яка передана у власність [PERSON] , (кадастровий номер 2611093001:16:004:0082, державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,09 га серії ЯЕ № 843381, до вирішення кримінальної справи в суді по суті. 24.04.20212 відомості про арешт земельної ділянки внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 12431041. Однак, постанова старшого слідчого прокуратури м. Яремче Шувар М.Т. про порушення кримінальної справи відносно директора ДП «Ворохтянське лісове господарство» [PERSON] та головного лісничого ДП «Ворохтянське лісове господарство» Бабінського С.М. за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України від 24.04.2012, була оскаржена у судовому порядку особами, відносно яких порушено кримінальне провадження. З оглянутих у судовому засіданні матеріалів кримінальних справ № 0917/433/2012 за скаргою [PERSON] та № 0917/454/2012 за скаргою адвоката Шайди С.М. в інтересах [PERSON] на постанову слідчого про порушення кримінальної справи відносно них, вбачається, що рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05.06.2012, залишеного в силі ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25.06.2012 (справа № 0917/433/2012) та рішенням цього ж Суду від 18.06.2012, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.07.2012 (справа № 0917/454/2012), - оскаржувана постанова слідчого скасована. Вказані рішення Суду є кінцевими. Таким чином, постанова старшого слідчого прокуратури м. Яремче Шувар М.Т. про порушення кримінальної справи, у рамках якої було накладено арешт на земельну ділянку позивачки [PERSON] , скасована Судовими рішеннями, які набрали законної сили. Однак, як вбачається з матеріалів оглянутих у судовому засіданні кримінальних справ № 333454, № 0917/433/2012, № 0917/454/2012, питання щодо скасування арешту земельної ділянки, накладеної в рамках цього кримінального провадження, - не вирішено. Як зазначає позивачка у позовній заяві та її представники у судовому засіданні, позивачці стало відомо про арешт її земельної ділянки під час отримання інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачка зверталася до Надвірнянської місцевої прокуратури з проханням скасувати арешт майна по кримінальній справі № 333451. 30.11.2020 Надвірнянська місцева прокуратура Івано-Франківської області листом за № 09.34-64-4179вих20 повідомила, що не має повноважень скасовувати арешт майна. Рекомендувала звернутися до місцевого Суду для вирішення порушеного питання. 18.03.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду для захисту свого права. Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України встановлено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Отже, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства. Проте, арешт на земельну ділянку було накладено не ухвалою слідчого судді, а постановою слідчого під час здійснення досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відтак, справа про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого відповідно до положень КПК 1960 року, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 2-3392/11 (Постанова від 24.04.2019 року). У відповідності до п. 21.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року (справа № 727/2878/19, провадження № 14-516цс19) спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом не встановлено, а відповідачем не надано доказів щодо того, що позивачка є учасником кримінального провадження, в рамках якого було накладено арешт на належну їй земельну ділянку, крім того, Судом не встановлено, а відповідачем не доведено наявність підстав для продовження існування заходу забезпечення у виді арешту земельної ділянки у рамках кримінального провадження, постанова про порушення якого скасована Судовими рішеннями, які набрали законної сили ще у 2012 році. У той час, як тривале існування відповідного обтяження фактично позбавляє позивачку права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном понад дев`ять років. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про звільнення майна з-під арешту. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved