Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого вказує на те, що [INFO] померла її тітка по лінії батька - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на грошові вклади в банку та квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого заповідала все своє майно їй [PERSON] і [PERSON] . Квартира належала [PERSON] на підставі договору міни від 29.01.1999 року, який був укладений між нею та [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] . Договір був укладений та зареєстрований Бердянською регіональною товарною біржею «Недвижимость Приазовья» за №23, а право власності [PERSON] на квартиру було зареєстровано Державним комунальним підприємством з технічної інвентаризації виконкому Бердянської міської ради. Вона у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини за заповітом. [PERSON] заяви про прийняття спадщини не подав. 05.08.2020 року нотаріус видала їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на всю суму грошових вкладів. Постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру, оскільки договір міни, який був укладений померлою [PERSON] 29.01.1999 року, оскільки цей договір був укладений на товарній біржі з порушенням вимог ст. 45,47 ЦК України 1963 року. Оскільки [PERSON] померла, посвідчити нотаріально вказаний договір не виявляється можливим. Зважаючи на те, що сторони договору міни повністю виконали умови цього договору, позивач просить визнати цей договір дійсним на підставі ст.47 ЦК України (1963 року) і визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно квартиру [ADDRESS] . Позивач і представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі. Просила позовні вимоги позивача задовольнити частково, визнати договір міни від 29.01.1999 року дійсним та визнати за позивачем право власності на Ѕ частку спірної квартири в порядку спадкування за заповітом. При цьому позивач заяви про зміну позовних вимог не подала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення судових повісток за відомою суду адресою проживання та опублікування оголошення про виклик в судове засідання на сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області. Причини неявки суду не повідомили. Відзиву на позов не подали. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з\~ч.ч.\~1,5,6\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). Після її смерті Бердянською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №38/2019 (а.с.62-111). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на грошові вклади в банку та квартиру [ADDRESS] . З матеріалів спадкової справи встановлено, що 18.10.2011 року [PERSON] був складений заповіт, за яким вона заповіла усе своє майно [PERSON] і [PERSON] , в рівних частках кожному. [PERSON] 11.02.2019 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом. Постановою державного нотаріуса Постол Н.Г. від 05.08.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , з тих підстав, що договір міни спірної квартири від 29.01.1999 року, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , був укладений на товарній біржі з порушенням вимог ст. 45,47 ЦК України 1963 року, нотаріально не посвідчений. Таким чином, у позивача виникли перешкоди в отриманні спадщини. Так, судом встановлено, що 29.01.1999 року між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , з другою сторони, був укладений договір міни нерухомості, за яким у власність [PERSON] прийняла у власність квартиру [ADDRESS] . Договір був укладений та зареєстрований Бердянською регіональною товарною біржею «Недвижимость Приазовья» за №23. Однак, в супереч вимогам ст. 227 ЦК України, яка була чинною на той час, договір нотаріально не посвідчений. Право власності [PERSON] на вказану квартиру було зареєстровано Державним комунальним підприємством з технічної інвентаризації виконкому Бердянської міської ради 16.02.1999 року за реєстровим номером №11493. Відповідно до норм діючого на момент укладання договору міни цивільного законодавства, а саме ст. 227 ЦК України ( 1963р.) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. \~ \~ \~ \~Статтею 47 ЦК України ( 1963р.) визначено, що суд має право визнати угоду дійсною, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Враховуючи, що сторони договору повністю виконали умови договору міни нерухомості, що вимагає нотаріального посвідчення, зареєстрували її на товарній біржі, зареєстрували право власності в КПТІ, здійснили фактичний обмін нерухомим майном, протягом тривалого часу користувалися належними їм квартирами, не маючи один до одного жодних претензій, суд приходить до висновку про можливість визнання договору міни нерухомості дійсним відповідно до ст. 47 ЦК України ( 1963р.). Що стосується позовних вимог позивача про визнання за нею права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, то суд приходить до наступного. Згідно зі ст.1216, ст.1217 ЦК України, спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1220\~ЦК України\~спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається\~прийняття спадщини\~з умовою\~чи із\~застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За приписами ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у встановлений законом строк, а саме 13.02.2019 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом. За умовами заповіту, спадкодавець заповідав усе своє майно [PERSON] і [PERSON] в рівних частках кожному. Тобто, за заповітом спадкоємцю [PERSON] переходить у спадщину Ѕ частка спадкового майна. Право на спадкування іншої Ѕ частки спадкового майна, яка не була прийнята спадкоємцем за заповітом [PERSON] , згідно із ст.1223 ЦК України одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. \~ \~ \~ \~ Зі спадкової справи не встановлено, що позивач [PERSON] подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом. До того ж позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно за законом позивач не заявляв. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] підлягають частковому задоволенню, а саме за позивачем необхідно визнати право власності на Ѕ частку спірної квартири. На підставі викладеного,

Outcome: partial