Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудований гараж [NUMBER] сектор ІІ, розташований за адресою: Хмельницька область, м.Ізяслав, вул.О.Кушнірука, гаражний масив «Автомотолюбитель», вказуючи, що вона є власником земельної ділянки за вказаною адресою, виділеної для будівництва гаража, яку вона отримала у спадок від свого чоловіка [PERSON]. Зазначає, що на даний самочинно збудований гараж виготовила технічний паспорт. Однак, позивач позбавлена можливості здійснити реєстрацію права власності на вищевказаний гараж, оскільки нею належним чином не оформлено початок будівництва, також відсутній документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, тому [PERSON] змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 17.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою від 04.10.2018 року судом витребувані відомості щодо відповідності місця розташування самочинно збудованого гаража, який знаходиться за адресою: Хмельницька область, м.Ізяслав, вул.О.Кушнірука, 67, гаражний масив «Автомотолюбитель» вимогам державно - будівельних норм України. В подальшому, після надання можливості сторонам по справі надати суду відзив, відповідь на відзив та заперечення, письмові пояснення щодо даного позову, документів на підтвердження своїх вимог та заперечень, ухвалою суду від 04.12.2018 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача, повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, зазначивши, що проти задоволення даного позову не заперечує в повному обсязі. Представник третьої особи повідомлена про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилася, у поданому до суду письмовому клопотанні просила розглянути справу без її участі. З'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 23.06.1973 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року [PERSON] помер [INFO] року в м.Шепетівка Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №240. За життя, [PERSON], на підставі рішення сесії міської Ради народних депутатів від 16.06.1993 року №13/21, отримав державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 23.11.1993 року для будівництва гаража. Земельна ділянка розташована на території м. Ізяслав, масив «Автомотолюбитель», що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 23.11.1993 року. Відповідно до копії нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.05.2018 року №939, [PERSON] отримала в спадщину земельну ділянку, що знаходиться по вул.О.Кушнірука, 67 в гаражному масиві «Автомотолюбитель» м.Ізяслава Хмельницької області, площею 0,0031 га, виділеної для будівництва гаража, кадастровий реєстраційний номер [NUMBER], що належала [PERSON], який помер [INFO] року. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.05.2018 року №124884337, [PERSON] зареєструвала право власності на вищезазначену земельну ділянку, тобто стала її повноправним власником. В подальшому, позивачем збудовано гараж з оглядовою ямою та погребом та отримано технічний паспорт на гараж [NUMBER] сектор ІІ, розташований за адресою: Хмельницька область, м.Ізяслав, вул.О.Кушнірука, гаражний масив «Автомотолюбитель», виготовлений КП «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації», а також отримано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на гараж за вказаною адресою, виготовлену ПП «Ліко-Агросервіс+». Проте [PERSON] не може здійснити реєстраційні дії щодо права власності на вказаний гараж, оскільки нею належним чином не оформлено початок будівництва, також відсутній документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Разом з тим, відповідно до звіту про проведення технічного огляду від 17.10.2018 року, складеного експертом Чілій А.І. (кваліфікаційний сертифікат серії АЕ №000755 від 19.09.2012 року), гараж [NUMBER] сектор ІІ, розташований за адресою: Хмельницька область, м.Ізяслав, вул.О.Кушнірука, гаражний масив «Автомотолюбитель», відповідає вимогам державних будівельних норм. Крім того, згідно відповіді сектору містобудування, архітектури та будівництва Ізяславської районної державної адміністрації №01-17-75/2018 від 06.11.2018 року, будівництво гаража на земельній ділянці кадастровий [NUMBER] громадянкою [PERSON] по вул.О.Кушнірука, 67, сектор ІІ, гаражний масив «Автомотолюбитель», м. Ізяслав здійснено без дозволу на виконання будівельних робіт, відповідає вимогам державних будівельних норм ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій». Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За змістом ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй введена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Частиною 5 вищевказаної статті передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За приписами ст.331 ЦК України визначені загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, та не регулює правовий режим самочинного будівництва. Відповідно до положень цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно з ч.2 вищевказаної статті ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Крім того, відповідно до ч.3 ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду, він приймається в експлуатацію згідно з цим порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкту. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року № 6, у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно має бути визнане за позивачем, оскільки вона являється власником земельної ділянки, на якій зведено нею гараж, останній збудовано з дотриманням будівельно-технічних норм і правил, без порушень нормативних документів, діючих у галузі будівництва, при цьому не порушуються права та законні інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 317, 319, 331, 375, 376 ЦК України,

Outcome: approved