Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про поділ житлового будинку з господарськими та надвірними будівлями і спорудами, в якому з урахуванням уточнень вказує, що їй та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить по ? частині двохквартирного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Оскільки в добровільному порядку вони з відповідачкою не можуть дійти згоди щодо користування належним їм на праві спільної часткової власності вказаним житловим будинком, позивач просила суд призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу та, з урахуванням висновків експертизи виділити їй в натурі ? частину даного житлового будинку. В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат [PERSON] уточнили позовні вимоги, просили здійснити поділ будинку відповідно до запропонованого варіанту висновку експерта № 14/298 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 04.12.2014 року, виділивши у будинку житлові кімнати 1-3 та 1-4, у прибудові - коридор та кухню, а також веранду, сарай, туалет/душ та по ? водопроводу й огорожі, а також стягнути з відповідачки [PERSON] понесені судові витрати. При цьому позивачка відмовилася від грошової компенсації, яка повинна бути стягнута з відповідачки [PERSON] в разі поділу будинку за запропонованим нею варіантом. При цьому на обґрунтування саме такого виділу в натурі частини будинку, в якій містяться дві житлові кімнати, позивачка зазначила, що в іншій половині будинку залишається кімната, яка за своїми розмірами може бути переобладнана в дві житлові кімнати. Крім того, позивачка вказала, що під час ремонту спірного будинку вона понесла більше витрат саме на ті житлові кімнати, на які претендує. Відповідач [PERSON] не заперечував проти запропонованого позивачкою поділу будинку, зазначив, що таким чином його права як співвласника спірного житлового будинку жодним чином не порушуються, підтвердив, що збільшення частки в будинку належної [PERSON] та [PERSON] відбулося за рахунок прибудов, а саме: веранди, гаражу та огорожі, які побудував за життя їх батько. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог так як вважав заявлені позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників судового розгляду, розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи приходить до висновку про обґрунтованість позову виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.2012 року належить 1\\2 частина двоквартирного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Херсонської області, власником іншої частини житлового будинку із 1\\2 часткою є [PERSON] (а.с. 6-8, 9, 10,). Іншого нерухомого майна, крім зазначеного та земельної ділянки в [ADDRESS], [PERSON] не має, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.11.2014 року (а.с. 139, 140-141). Позивачка має малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка перебуває на диспансерному обліку в лікарні з відповідним діагнозом, що підтверджується копіями свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.03.2010 року та довідки лікаря (а.с. 137,138). Відповідно до ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності, право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України, учасники спільної часткової власності здійснюють свої права за їх згодою та можуть домовитись про порядок користування і володіння майном, яке перебуває у їх спільній власності. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Якщо співвласники не можуть домовитися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси обох співвласників та інші обставини, що мають істотне значення. У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» роз'яснюється, що у спорах про поділ будинку в натурі учасниками спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин справи може провести його зі зміною у зв'язку із цим ідеальних часток і присудження грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Як вбачається з актів обстеження від 07.10.2014 року та від 22.01.2015 року, за адресою [ADDRESS] [PERSON], її неповнолітній син [PERSON] та чоловік не проживають з 07.09.2014 року, будинок закрито на ключ. Співвласник будинку [PERSON] не змогла відкрити вхідні двері, так як змінено замок. Зі слів сусідів [PERSON] та члени її родини виїхали за кордон до Пакистану. Вказані обставини не спростовано належними та допустимими доказами, тому в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виник спір про порядок користування і володіння будинком, угоди про спосіб виділення частки позивачки із загального майна не досягнуто. З метою виявлення можливості виділу частки [PERSON] у відповідності до правовстановлюючих документів у житловому будинку [ADDRESS], ухвалами суду від 31.07.2014 року та від 25.11.2014 р. по справі було призначено судові будівельно-технічні експертизи. Також з метою визначення дійсної вартості спірного житлового будинку та грошової компенсації по дійсній вартості за перевищення часток, згідно варіантів виділу часток наданих у висновку експерта № 14/298 від 04.12.2014 року, ухвалою суду від 23.12.2014 року призначено додаткову експертизу. Так, відповідно до висновку експерта № 14/298 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 04.12.2014 року запропоновано два варіанти поділу будинку, відповідно до яких кожному зі співвласників виділяються частина веранди та коридору. При цьому, одному зі співвласників виділяється кухня, дві житлові кімнати площею 13,8 кв.м. та 14 кв.м. відповідно, веранда, сарай, туалет, душ, а іншому житлова кімната площею 26,8 кв.м., санвузол, веранда, гараж. Виділ можливо здійснити з незначним відхиленням від ідеальних часток та стягненням компенсації (а.с. 152). Також зазначені умови для ізолювання квартир, отриманих внаслідок розподілу, шляхом здійснення переобладнання будинку включаючи зведення перегородки у приміщеннях 1-1 та І прибудови та обладнання зовнішнього вхідного дверного блоку з існуючого віконного у приміщенні І (а.с. 153). Позивачкою надано суду витяг з рішення виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області від 21.01.2015 № 7 про надання дозволу на перепланування житлового будинку по [ADDRESS] згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 14/298 від 04.12.2014 (а.с. 220). З огляду наведеного та фактично вставлених обставин справи, суд приходить до переконання, що із запропонованого експертом у Висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи за № 14/298 від 04.12.2014 р., відповідатиме інтересам сторін виділення позивачці приміщень, вказаних у другому варіанті висновку як Співвласнику І (графічно зображено в додатках № 2 та 4) та, з урахуванням позиції позивачки, без стягнення на її користь з відповідачки [PERSON] грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток. При цьому суд враховує, що відповідачка зі своєю сім'єю тривалий час не проживає в спірному житловому будинку, позивачка має малолітню дитину, яка має певне захворювання, а іншого нерухомого майна у власності позивачка не має. Так, позивачці виділяються у житловому будинку літ. А наступні приміщення: житлові кімнати 1-3 та 1-4 площею 13,8 кв. м. та 14 кв. м. відповідно; у прибудові літ. «а»: коридор 1-1 площею 5,3 кв. м., кухню 1-2 площею 7,8 кв. м.; у прибудові літ. «а1»: веранду І площею 4,0 кв. м.; літ. «Б» - сарай, туалет /душ літ. «Д», по ? водопроводу № 1, огорожі № 4, огорожі № 5, огорожі № 6. Реальна частка складає 28/100. Для ізолювання частин, що виділяються, співвласникам необхідно виконати наступні будівельні роботи: співвласнику [PERSON] у веранді І змурувати міжквартирну перегородку з гіпсокартону по металевим профілям товщиною 100 мм, облаштувати її тепло- і звукоізоляцією, ширина веранди 2,01 м; в коридорі 1-1 змурувати міжквартирну перегородку з гіпсокартону по металевим профілям товщиною 100 мм, облаштувати тепло- і звукоізоляцією, ширина коридору 1,79 м; з боку своєї квартири змуровані перегородки прошпаклювати і пофарбувати водоемульсійними сумішами; співвласнику [PERSON] демонтувати віконний блок у веранді І; розібрати частину стіни під вікном; встановити вхідний дверний блок, встановити віконний блок меншого розміру; розібрати частину стіни між приміщеннями 1-1 та І; облаштувати перемичку і встановити міжкімнатний дверний блок; з боку свої квартири змуровані перегородки прошпаклювати і пофарбувати водоемульсійними сумішами; облаштувати ганок. Крім того, суд звертає увагу, що перевищення частки квартири № 1 виникло за рахунок побудови наступних будівель і споруд: прибудови (веранди) (літ. а), гаражу цегляного (літ. Г), огорожі з профільного листа (№ 4,5,6), що підтверджується висновком експерта № 14/292 від 28.08.2014 року (а.с. 57). Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з урахуванням задоволення позовних вимог, судові витрати сплачені позивачкою при зверненні до суду згідно квитанції № 8427140 від 06.06.2014 року в розмірі 836,73 грн., а також витрати за проведені по справі експертизи за квитанціями № 288 від 26.08.2014 року в розмірі 3000 грн., № 14/293 від 25.11.2014 року в розмірі 600 грн. та № 14/296 від 29.12.2014 року в розмірі 800 грн. підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] При цьому суд не приймає як доказ понесених витрат на правову допомогу копію квитанції від 23.07.2013 року, оскільки оплата по ній здійснена на підставі угоди від 23.07.2013 року, натомість матеріали справи містять угоду про надання правової допомоги позивачці від 06.06.2014 року.

Outcome: approved