Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, про розірвання шлюбу з [PERSON] , який був зареєстрований 21.02.2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . В заяві посилається на те, що причиною розірвання шлюбу є припинення спільного проживання з січня 2019 року. З цього часу спільно не проживають, спільне господарство не ведеться. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними виникали сварки, що впливало на психічний стан позивача. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем. які виникають у родині, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На сьогоднішній день між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. В житті та вихованні дитини відповідач ніякої участі не приймає, не виявляє щодо сина ніякого батьківського піклування. Тому вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливі. Просить шлюб розірвати. Позивач та її представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Наполягає на розгляді справи по суті в підготовчому судовому засіданні. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Не заперечує проти ухвалення судового рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, відповідно до ст.ст.200, 223, 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 83. Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, внаслідок чого виникали сварки. Між подружжям втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. З січня 2019 року вони припинили спільне проживання. Обоє прийшли до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливими. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя і їх неповнолітній дитині, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції № 0.0.1482152720.1 від 02.10.2019р. позивачем [PERSON] при подачі позову було сплачено 768,40 гривень судового збору, отже з державного бюджету підлягає поверненню 384,20 гривень.

Outcome: approved