Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа Приватний нотаріус ЗМНО [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, у якому вказує наступне. 22 листопада 2014 року померла її мати, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить 3/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, буд. 6 та земельні ділянки, розташовані на території: м. Запоріжжя, вул. Нижня, буд. 6. За життя [PERSON] склала заповіт відповідно до змісту якого все майно заповідала [PERSON] Заповіт посвідчений 07 травня 1993 року, державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] На підставі її заяви про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] була заведена спадкова справа № 41/2015. Однак, постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 11 липня 2017 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Відмова приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мотивована тим, що у документі, що посвідчує право власності на 1/3 (одну третю) частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, буд. 6, а саме договорі купівлі-продажу, що посвідчений Третьою Запорізькою державної нотаріальною конторою за р. № 1-3696, за яким власником є [PERSON], невірно зазначено рік укладення; також у паспорті громадянина України позивача, серії СЮ 050661, виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області, невірно зазначено місяць видачі, а саме 4 вересня/марта2007 року (російською мовою) замість вірного 04 вересня/сентября 2007 року, також причиною відмови у вчиненні нотаріальної дії є відсутність Державних актів на право власності на земельні ділянки. Вважає, оскільки вона позбавлена можливості оформити спадщину через нотаріальну контору, вона вимушена звернутись до суду. На підставі викладеного позивач просить визнати за нею, право власності на: - 3/4 (три четвертих) частки житлового будинку, що розташований за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Нижня, будинок 6; - 3/4 частини земельної ділянки, кадастровий номер 2310100000:05:002:0045, що розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, буд. 6 площею 0,1000 га; - 3/4 частини земельної ділянки, кадастровий номер 2310100000:05:002:0406, що розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, буд. 6 площею 0,0107 га; - 3/4 частини земельної ділянки, кадастровий номер 2310100000:05:002:0405, що розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, буд. 6 площею 0,0384 га. В судове засідання позивач та її представник не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її довірителя [PERSON] Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суду надав відзив у якому зазначив, що в матеріалах справи відсутня копія свідоцтва про смерть [PERSON], також вказав на розбіжність в написанні прізвища позивача у паспорті та заповіті, просив позов розглянути на розсуд суду. Третя особа в судове засідання також не зявилась. Суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у тому числі засвідчену копію спадкової справи № 41/2015 відкритому 11 липня 2018 року після смерті [PERSON], померлої 22 листопада 2014 року, судом встановлено наступне. 22 листопада 2014 року померла мати позивача, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу: - 3/4 (три четвертих) частки житлового будинку, що розташований за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Нижня, будинок 6; - 3/4 частини земельної ділянки, кадастровий номер 2310100000:05:002:0045, що розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, буд. 6 площею 0,1000 га; - 3/4 частини земельної ділянки, кадастровий номер 2310100000:05:002:0406, що розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, буд. 6 площею 0,0107 га; - 3/4 частини земельної ділянки, кадастровий номер 2310100000:05:002:0405, що розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, буд. 6 площею 0,0384 га. За життя [PERSON] склала заповіт відповідно до змісту якого все майно заповідала позивачу. Заповіт посвідчений 07 травня 1993 року, державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] На підставі заяви позивача про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] була заведена спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 11 липня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Право власності на 1/3 (одну третю) частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, буд. 6, належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, що посвідчений Третьою Запорізькою державної нотаріальною конторою за № 1-3696. Право власності на 5/12 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, буд. 6, належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, що посвідчений старшим державним нотаріусом Третьою Запорізькою державної нотаріальною конторою за [PERSON], 05 квітня 1985 року та зареєстровано в реєстрі № 1-3024. Згідно відповіді Міжрайонного управління у Запорізькому районі та м. Запоріжжі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 12.04.2017 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, на праві постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі № 23101000020001 12.09.2002 за номер 942 зареєстрованого та видано державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП №029410 на імя гр. [PERSON], [PERSON]; земельна ділянка розташована по вул. Нижній, 6 площею 0.1491 для ведення особистого селянського господарства та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на підставі рішення від 25.07.2002 № 232/101. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, ? земельної ділянки 2310100000:05:002:0045, що розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, буд. 6, для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 гектарів на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі державного акту від 12.09.2002 ІІІ-ЗП №029410. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, ? земельної ділянки 2310100000:05:002:0405, що розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, буд. 6, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0384 гектарів на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі державного акту від 12.09.2002 ІІІ-ЗП №029410. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, ? земельної ділянки 2310100000:05:002:0406, що розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижня, буд. 6, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0107 гектарів на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі державного акту від 12.09.2002 ІІІ-ЗП №029410. Крім того, судом встановлено, що на 7 сторінці паспорту позивача зроблена відмітка, згідної якої дату видачі слід читати вірно 04 вересня/сентября 2007 року, на теперішній час паспорт дійсний. Судом досліджено рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2016 року у цивільній справі 335/12638/15-ц, яким встановлено факт того, що в заповіті від 07.05.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] допущено описку у написані прізвища та по-батькові спадкодавця, а саме зазначено як: «Шошіна Галина Прокопівна», замість правильного «Шошина Галина Прокопіївна», та у написанні прізвища спадкоємця, а саме зазначено як: «Шошіна Наталія Вікторівна», замість правильного «Шошина Наталія Вікторівна». Відповідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст.\~1297\~ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»міститься розяснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Зі змісту розяснень вбачається, що прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об'єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ, не міститься. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що спірне майно належить спадкодавцю, а позивач є його спадкоємцем за заповітом суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved