Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 18.08.2007 між нею та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, за умовами якого відповідач отримав у власність Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Друга частина квартири належить її сину - [PERSON] . Згідно умов договору довічного утримання відповідач зобов`язався повністю утримувати позивача, забезпечувати харчуванням, доглядом, ліками. Вартість матеріального забезпечення визначена в розмірі 400 грн. на місяць. Проте з моменту укладення договору відповідач своїх обов`язків не виконував в повному обсязі, у серпні 2007 поселився до квартири, пожив кілька місяців та поїхав у м. Миргород, де постійно проживає разом з сім`єю, раз на місяць приїжджав до позивача, привозив частину її пенсії, а іншу частину залишав собі, купував продукти, яких вистачало на тиждень, кілька разів відвозив до лікаря, а з 2017 року практично самоусунувся від виконання своїх обов`язків. На підставі викладеного [PERSON] просила розірвати договір довічного утримання, укладений 18 серпня 2007 року між нею та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори за реєстровим номером №3-1698 від 18.08.2007. Ухвалою суду від 10.06.2019 було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. [INFO] позивач [PERSON] померла. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.06.2020 до участі в справі у зв`язку зі смертю [PERSON] залучено її правонаступника - [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник відповідача подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його та відповідача відсутності. В матеріалах справи міститься заява відповідача про визнання позовних вимог яка була подана до закінчення підготовчого судового засідання. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа Головне територіальне управління юстиції у місті Києві в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що 18.08.2007 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання (догляду), який посвідчено державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Саніною Л.А. та зареєстровано в реєстрі за №3-1698 від 18.08.2007 (а.с. 9, том І). Відповідно до п. 1 Договору [PERSON] передала у власність [PERSON] Ѕ частину квартири [ADDRESS] , квартира складається із двох кімнат загальною площею 52,50 кв. м, житловою площею 29,60 кв.м. Згідно п. 7 Договору визначено, що вартість матеріального забезпечення сторонами визначена в сумі 400 грн. на місяць. Пунктом 17 Договору визначено, що договір може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків незалежно від його вини. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №179477473 від 02.09.2019 вбачається, що власником спірного майна є [PERSON] (а.с. 3, том ІІ). Крім того, 18.08.2007 Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою накладено заборону відчуження квартири [ADDRESS] . З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином. У свою чергу, відповідач не виконує покладені на нього обов`язки, зокрема, актом обстеження матеріально-побутових умов квартири [ADDRESS] (а.с.230, том І) встановлено, що на час обстеження його в квартирі не було, належного утримання він не надає, догляд за [PERSON] здійснює її син [PERSON] , онук [PERSON] та колишня невістка [PERSON] . Крім того, з довідки КК «Центр комунального сервісу» №74/35 від 12.06.2019 убачається, що заборгованість по квартирі станом на 01.06.2019 становить: по утриманню будинку та прибудинкової території - 28 009,42 грн., по вивезенню побутових відходів, вивезення громіздких відходів - 1 019,41 грн. (а.с.231, том І). Згідно довідки про заборгованість за житлово-комунальні послуги заборгованість за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води становить 28 301,84 грн. (а.с. 8, том ІІ), що також є порушенням укладеного між позивачем та відповідачем договору. Проти вказаних обставин відповідач не заперечував, позовні вимоги визнав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За приписами ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Частиною 1 ст. 746 ЦК України, передбачено, що відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я. Таким чином, договір довічного утримання має певні особливості: майно переходить у власність набувача, однак розпоряджатися таким майном набувач за життя відчужувача не зможе, оскільки при посвідченні договору довічного утримання накладається заборона відчуження майна в встановленному порядку, про що робиться напис на всіх примірниках договору; зобов`язання з довічного утримання мають особистісний характер, оскільки встановлюються щодо конкретно визначеної фізичної особи; цей договір носить тривалий характер та вимагає від набувача постійного і систематичного виконання обов`язків; матеріальне забезпечення (утримання) та послуги з догляду надаються набувачем до моменту смерті відчужувана (довічно) або до моменту розірвання договору довічного утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача. Частиною 1 ст. 756 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Судом встановлено неналежне виконання відповідачем договору довічного утримання, а саме: ненадання грошового та матеріального забезпечення у вигляді оплати комунальних послуг та інших платежів за квартиру, догляду та матеріального забезпечення у вигляді виплати щомісячно грошової допомоги. Зазначені обставини відповідачем не спростовані, не надано будь-яких письмових доказів, натомість відповідач визнав позовні вимоги та підтвердив факт невиконання ним умов договору довічного утримання, укладеного з [PERSON] . Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи положення ч.1 ст.142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп., а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved