Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.03.2018р., просила виділити нерухоме майно в натурі, як об'єкт права спільної часткової власності . В судовому засіданні представник позивачки просила позов задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, вказавши, що даний спір можна врегулювати мирним шляхом. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). Подільну річ можна поділити на частини, кожна з яких може бути використана для тих же цілей, для яких річ призначалась до її поділу. Наприклад, житловий будинок може бути поділений на дві частини або більше. При цьому повинна бути збережена можливість використання кожної із частин будинку як житло. Неподільна річ у разі її поділу втрачає своє цільове призначення. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Стаття 379 цього ж Кодексу встановлює, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України). Таким чином, виходячи з аналізу змісту наведених вище норм слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником 1/2 домоволодіння, що знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. Реміснича, будинок №15; 1/2 земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться на території м. Івано-Франківська по вул. Реміснича, 15; 1/2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0, 0552 га., що знаходиться за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Реміснича, 15. Право власності позивача на вищевказане майно підтверджується: Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.01.2011р. та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №59628 ; Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.01.2011р. та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №283641; Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.01.2011р. та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №283641. Право власності відповідача на вищевказане майно підтверджується Свідоцтвом про право спадщину за заповітом на 1/2 домоволодіння, що знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. Реміснича будинок №15; 1/2 земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться на території м. Івано-Франківська по вул. Реміснича,15 та 1/2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0552 га, що знаходитьсяна території м. Івано-Франківська по вул. Реміснича, 15. В матеріалах справи міститься висновку №037/11-2017 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 14 листопада 2017 року та додано додатки ( а.с. 2-42), а саме: №1-2-1-й варіант розподілу житлового будинку по вул. Реміснича , 15 в м. Івано-Франківську; №3-4=ІІ-й варіант розподілу житлового будинку по вул. Реміснича, 15 в м. Івано-Франківську; №5-План ( схема) позподілу земельних ділянок №№1,2 для 1-го та ІІ-го варіанту розподілу в частках 1/2 та 1/2 з врахуванням будівель та споруд за адресою: вул. Реміснича, 15 в. м. Івано-Франківську; №6-7-ІІІ-й варіант розподілу житлового будинку по вул. Реміснича, 15 в м. Івано-Франківську; №8-План ( схема) розподілу земельних ділянок №№1,2 для ІІІ-го варіанту розподілу в частках 1/2 та 1/2 з врахуванням будівель та споруд за адресою: вул. Реміснича, 15 в м. Івано-Франківську; №9-18-фототаблиці. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників, учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому і здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), необхідно передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, а аналіз наведеного вказує на те, що провести реальний поділ будинку із виділенням сторонам їх часток за наведених вище обставин неможливо. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як роз'яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при поділі жилого будинку суд зобовязаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За нормою статті 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку, виникає, зокрема, при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини або за рішенням суду. Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про виділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що призвело до неможливості вчинити договір про виділ цього майна, в порядку, передбаченому ч. 4ст. 364 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення виділу в натурі належних їй часток у спільному майні. Висновком №037/11-2017 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 14 листопада 2017 року підтведжується можливість виділу в натурі 1/2 житлового будинку, загальною площею 143,2 кв.м., та господарських споруд, які знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ , вул. Реміснича, буд. №15, передавши [PERSON] і визнавши за нею згідно вказаного висновку : право приватної власності на наступні приміщення житлового будинку : на І поверсі: 1. 1/2 частину коридору площею -3,65 м2 2. житлову кімнату площею - 11,4 м2; 3. житлова кімнату площею - 17,5 м2; 4. убиральню площею - 1,5м2 5. коридор площею - 4,3 м2 6. ванна площею - 4,2м2 7. кухня площею - 9,6 м2 на мезоніні: 6. кухня площею - 8,0 м2 7. 1/2 частина житлової кімнати площею - 8,1 м2 Загальна площа складає - 68,25 м2 Господарські будівлі та споруди : 1. Літня кухня літ Б. 2. Убиральня літ В. 3. 1/2 частина огорожі №1 4. огорожа №2 Відповідно до зазначеного виділу , за перевищення реальної частки над ідеальною слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі перевищення частки над ідеальною (5%) що становить 40968,00 грн. Крім того, слід виділити в натурі [PERSON] І,Й. 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд,що знаходиться за адресою: Івано-Франківськ , вул. Реміснича, 15, загальна площа якої складає 0,1000 га, кадастровий номер 2610100000080080085 визнавши за нею земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки з північно-східної сторони, паралельно вулиця Реміснича з розміром - 8,65м+15,90м, з сторони північного сходу - 20,59м. +8,39м., з східної сторони - 5,60м. +0,82м. +3,0їм. +5,48м., з південної сторони - 11,45м., з сторони заходу - 23,96м. +2,31м. +1,0м, та з північної сторони по житловому будинку 4,34м. +0,56м. +9,3їм. +17,83м., що в загальному становить - 0,0500 га. При цьому слід виділити в натурі [PERSON] 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Івано-Франківськ , вул. Реміснича,15, площа якої складає 0,552 га, кадастровий номер 2610100000080080132, для ведення особистого селянського господарства з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: з північної сторони, паралельно межі земельної ділянки гр. [PERSON]- розміром 28,04м, з сторони північного сходу, паралельно межі МЖК «Експрес 24»- 8,20 м; з південної сторони - 28,41м; та з сторони заходу - 11,45 м., що в загальному становить - 0,0276га. [PERSON], як співвласника, слід зобовязати не чинити перешкод у користуванні та володінні [PERSON] належною їй часткою в майні. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що позивач дійсно є співвласником обєктів нерухомого майна, є технічна можливість виділити частки в натурі в окремі обєкти, відповідачем не спростовано цих обставин, не надано доказів наявності домовленості між сторонами з приводу виділення в натурі своїх часток у спірному майні, суд вважає позовні вимоги такими, які підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved