Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті чоловіка - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у смт. Пелагіївка м. Торез, Донецької обл. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, заявник посилається на наступне, що заявник [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у смт. Пелагіївка м. Торез, Донецької обл. З метою отримання свідоцтва про смерть її чоловіка, заявник звернулася до Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві, однак отримала відмову, оскільки документ про смерть [PERSON] виданий на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для проведення державної реєстрації смерті шляхом внесення до Реєстру запису про смерть та наступної видачі свідоцтва про смерть. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явився, разом з заявою подав до суду клопотання про розгляд справи без у його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити на підставі наявних у справі доказів. Представник заінтересованої особи - Дарницького районного у місті Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про одруження. [INFO] в смт. Пелагіївка м. Торез, Донецької обл., помер [PERSON] , на підтвердження цього факту надано копію дубліката лікарського свідоцтва про смерть № 82 від 04 грудня 2019 року, видане медичним закладом Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Торез, Амбулаторія №4. За нормою ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст.2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений постановою Верховної Ради України, прийнятою 17 березня 2015 року. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). На підтвердження факту смерті чоловіка, заявником долучена копія лікарського свідоцтва про смерть №82 від 04 грудня 2019 року, видане медичним закладом Центром первинної медико-санітарної допомоги м. Торез, Амбулаторія №4, який територіально знаходиться на тимчасово окупованій території України на підставі якого видане свідоцтво про смерть. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Оскільки заявник [PERSON] не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені та діють за законодавством України, документ встановленої форми про смерть [PERSON] , у зв`язку з чим є перешкоди в здійсненні реєстрації смерті та отриманні заявником свідоцтва про смерть її чоловіка - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у смт. Пелагіївка м. Торез, Донецької обл., причина смерті - хронічна дисциркуляторна енцефалопатія, що перешкоджає заявнику реалізувати право на проведення державної реєстрації смерті в установленому законом порядку. [PERSON] подала документи про державну реєстрацію смерті [PERSON] до Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві, проте у реєстрації було відмовлено листом від 14 січня 2020 року за № 64/17.4-122 з посиланням на те, що надане заявником лікарське свідоцтво про смерть № 82 від 04 грудня 2019 року, видане медичним закладом Центром первинної медико-санітарної допомоги Торез, Амбулаторія №4, що розташоване на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому підстави для здійснення реєстрації смерті відсутні. Виходячи з наявних у справі доказів убачається, що реєстрація смерті [PERSON] у органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати смерть на підставі виданого свідоцтва про смерть у заявника не має, так як цей документ не відповідає визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті, тому відновлення порушених прав заявника не можливо в інший спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку. Встановлення факту смерті заявнику необхідне для проведення реєстрації смерті [PERSON] у встановленому законом порядку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved