Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості, Вінницького обласного центру зайнятості, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття про стягнення нарахованої, але не виплаченої допомоги по безробіттю, в якому просила: стягнути на її користь з Вінницького обласного центру зайнятості майнову шкоду у вигляді нарахованої, але частково невиплаченої допомоги по безробіттю у сумі 5442 гривні 58 копійок. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що починаючи з 27.06.2017 вона була зареєстрована як безробітна в Ямпільській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю відповідно до п.п.1, 4 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» про що свідчить запис у належній їй трудовій книжці [NUMBER]. 09.11.2017 їй була припинена виплата допомоги по безробіттю відповідно до ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Всього за період з 27.06.2017 по 09.11.2017 їй нарахована допомога по безробіттю на загальну суму 14036 гривень 96 копійок. Допомога по безробіттю їй виплачувалась центром зайнятості за місцем її реєстрації - Ямпільською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості через банківську установу Приватбанк та автоматично перераховувалась на її картковий рахунок № [NUMBER] ), який нею був відкритий у Приватбанку. Згідно виписки по надходженням по картці/рахунку № [NUMBER] ) за період 27.06.2017 по 09.11.2017 їй центром зайнятості було перераховано допомогу по безробіттю всього - 8594 грн. 38 коп. Таким чином, Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості має перед нею заборгованість по виплаті допомоги по безробіттю у розмірі 5442 грн. 58 коп. (14036.96-8594.38=5442.58). Вказані вище обставини змусили її звернутися до суду із цим позовом. 20.07.2020 за вхід.№4241 надійшло заперечення представника відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості, в якому зазначено, що позивачка в період утворення боргу не стояла на обліку та не знаходилася у правових відносинах з Ямпільською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості. З 27.06.2017 перебувала на обліку та отримувала нараховані кошти від юридичної особи Ямпільського районного центру зайнятості (базового центру), який припинив свою діяльність наказом Вінницького обласного центру зайнятості від 06.02.2018 №41. На даний час Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості не є юридичною особою, не є розпорядником коштів та не є правонаступником базового центру - Ямпільського районного центру зайнятості, а тому будь-яку відповідальність перед позивачкою не може нести. Просив у задоволенні позовних вимог до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості відмовити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні суду пояснила, що їй не виплачено нараховану допомогу по безробіттю у повному обсязі, що стало причиною її звернення до суду. У судовому засіданні представник відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості - Головін В.А., який діє на підставі Довіреності №15-11/27-20 від 02.01.2020 суду пояснив, що позивачка не перебувала у трудових відносинах з Ямпільською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості. Разом з тим, Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості не має жодної заборгованості перед позивачкою. Тому вважає позовні вимоги до філії безпідставними. У судовому засіданні представник відповідача Вінницького обласного центру зайнятості - Сінчак О.В., який діє на підставі Ордеру серії ВН №015400 від 20.07.2020 суду пояснив, що у Могилів-Подільському міськрайонному суді Вінницької області перебуває кримінальна справа, яка безпосередньо стосується предмету спору в цій справі. Вінницький обласний центр зайнятості визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Тому, вважає, що відшкодування завданої шкоди позивачці має нести винна особа. Тому безпідставним є стягнення завданої матеріальної шкоди з Вінницького обласного центру зайнятості на користь позивача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином. Заяви та клопотання: клопотання про відстрочення сплати судового збору від 02.07.2020 (а.с.14); клопотання представника відповідача Вінницького обласного центру зайнятості від 20.07.2020 про зупинення провадження у справі (а.с.25); клопотання представника відповідача Вінницького обласного центру зайнятості від 20.07.2020 про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.28); заперечення відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості від 20.07.2020 (а.с.29-30); клопотання відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін від 20.07.2020 (а.с.35). Інші процесуальні дії у справі: відстрочення сплати судового збору, відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 22 липня 2020 року (а.с.18-23), задоволення клопотання сторін про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та відмова у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі (а.с.37-41), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.5-6) судом встановлено, що позивачка народилася [INFO] у Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрована у [ADDRESS] . Із копії трудової книжки заповненої 15.09.1977 (а.с.7) судом встановлено, що позивачці 18.01.2017 розпочата виплата допомоги по безробіттю відповідно до п.1, 4 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», 09.11.2017 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Із копії виписки з АТ «ПриватБанк» від 17.06.2020 по надходженням по картці/рахунку № [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00016833774 від 29.04.2015 за період 01.06.2017-31.12.2017 (а.с.4) судом встановлено, що [PERSON] з 16.11.2017 по 06.09.2017 отримала соціальну допомогу на загальну суму 8594 гривні 38 копійок. Із довідки №04.37/296 від 17.06.2020 виданої Ямпільською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості (а.с.3) судом встановлено, що [PERSON] була зареєстрована як безробітна в Ямпільській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості з 27.06.2017, дата припинення реєстрації 10.11.2017, дохід за період з 27.06.2017 по 10.11.2017 становить 14036 гривень 96 копійок. Тобто, судом встановлено, що позивачці було нараховано 14036,96 гривень допомоги по безробіттю, фактично вона отримала 8594.38 гривень, тому виникла заборгованість по виплаті допомоги по безробіттю у сумі 5442.58 грн., які й підлягають стягненню. Із копії Пенсійного посвідчення №2187919400 виданого 27.06.2018 (а.с.15) судом встановлено, що позивачка є пенсіонером за віком. Із копії наказу №41 від 06.02.2018 «Про створення Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості» (а.с.31) судом встановлено, що на підставі наказу створено Ямпільську районну філію Вінницького обласного центру зайнятості та затверджено положення про Ямпільську районну філію Вінницького обласного центру зайнятості. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, заслухавши думку учасників справи, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Відповідно ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198, що діяв на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» та п.5 Порядку, статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Судом беззаперечно встановлено, що позивач була зареєстрована як безробітна з 27.06.2017 і перебувала у правових відносинах з Ямпільським районним центром зайнятості, який відповідно до Положення був юридичною особою публічного права, мав самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах. Проте, 06 лютого 2018 року було створено Ямпільську районну філії Вінницького обласного центру зайнятості, яка з 06.02.2018 не є юридичною особою та не є розпорядником коштів. Згідно п.2 ч.1 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи, як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Згідно абзацу 3 ч.2 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд зобов`язаний виплачувати забезпечення та надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом. Згідно вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Викладені норми права, що регулюють спірні правовідносини, вказують на те, що дія договору цивільно-правового характеру в період перебування позивача в статусі безробітного є обставиною, яка впливає на умови виплати йому допомоги по безробіттю. Згідно ст.39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Згідно ч.2 розділу 6 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.06.2015 №613 - допомога по безробіттю виплачується центром зайнятості, у якому зареєстрований безробітний, через банківські установи в установленому порядку. Згідно ч.1 розділу 8 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.06.2015 №613 - виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду. Видатки бюджету Фонду щодо забезпечення виплати допомоги по безробіттю є захищеними. Фінансування цих видатків проводиться в першочерговому порядку. У той же час, судом встановлено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття не є юридичною особою. Тому, із врахуванням вище викладеного, відсутні підстави для стягнення коштів із Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та з Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості. У рішенні Європейського суду по справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року зазначено, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність». Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1. Тому, з вищевикладеного можна зробити висновок, що гроші є майно у розумінні Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому порушене право позивачки підлягає захисту, оскільки порушено її право на користування та розпорядження своєю власністю, а саме - грошовими коштами у сумі 5442 грн. 58 коп. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд зазначає, що позивач мала право на отримання допомоги по безробіттю, яка була їй нарахована, у повному обсязі, проте, як встановлено судом виникла заборгованість у сумі 5442 грн. 58 коп., яка підлягає стягненню саме з відповідача Вінницького обласного центру зайнятості, який є юридичною особою, і який згідно Положення затверджував кошторис видатків бувшого Ямпільського районного центру зайнятості. Вінницький обласний центр зайнятості є державною установою, яка представляє Державу Україна у даних спірних правовідносинах, а виплата коштів (у даному випадку майна позивача) є позитивним обов`язком Держави у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду. Тому, суд знаходить підстави для стягнення із відповідача Вінницького обласного центру зайнятості коштів у сумі 5442 грн. 58 коп. на користь позивача. Що стосується заявлених позивачем позовних вимог до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості та третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, то суд вважає, що у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити, так як встановлено, що Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості ніяким чином не порушила права позивачки, так як не є юридичною особою, не є розпорядником коштів та не є правонаступником базового центру - Ямпільського районного центру зайнятості, який припинив свою діяльність. Окрім того, Ямпільська філія Вінницького обласного центру зайнятості не здійснювала нарахування та виплату допомоги позивачці по безробіттю. Позивачкою не доведено, що Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття порушили її права на отримання нарахованої, але не виплаченої допомоги по безробіттю. Тому, у задоволені вимог до цих відповідача та третьої особи необхідно відмовити, у зв`язку із недоведеністю. Що стосується посилання представника відповідача Вінницького обласного центру зайнятості, що у даному випадку відповідальність повинно нести керівництво Ямпільського районного центру зайнятості, то суд вважає за необхідне зазначити, що у разі доведення вини керівництва Ямпільського районного центру зайнятості, Вінницький обласний центр зайнятості матиме право зворотної вимоги до винної особи (регресу) у порядку ст.1191 ЦК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат та заявлених у цій частині позовних вимог, суд виходить із наступного: Позивачу ухвалою суду від 03 липня 2020 року відстрочена сплата судового збору в сумі 840 гривень 80 копійок до ухвалення рішення у справі. Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 у разі якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. Оскільки позов задоволено, суд в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача Вінницького обласного центру зайнятості, та як у задоволенні позовних вимог до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття відмовлено, у дохід держави відстрочений, але не сплачений позивачем судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 840 гривень 80 копійок. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і має підстави для задоволення позову частково.

Outcome: partial