Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та до Вовковиївської сільської Ради Демидівського району Рівненської області ради про скасування ріщення №216 Вовковиївської сільської Ради від 22.10.2008 року та рішення виконавчого комітету Вовковиївської сільської Ради №82 від 27.10.2008 року та визнання недійсним свідоцтва про право власності серії САС 148115 від 21.11.2008 року на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що [INFO] померла громадянка [PERSON], яка проживала у житловому будинку [ADDRESS]. Після її смерті спадкоємців за заповітом та законом не залишилося. В даному житловому будинку з дозволу Вовковиївської сільської Ради з квітня 2000 року стала проживати вона, її чоловік [PERSON] та їхні діти, так як не мали власного житла. 10 травня 2007 року вони з чоловіком розлучилися. В жовтні 2008 року вони з [PERSON] звернулися у Вовковиївську сільську Раду з проханням надати їм дозвіл на приватизацію господарства померлої [PERSON] Так як позивачка є громадянкою Росії, то рішення сільської Ради про надання дозволу на приватизацію даного господарства було видано [PERSON] 21 листопада 2008 року виконавчим комітетом Вовковиївської сільської Ради [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на вищевказаний житловий будинок, яке було зареєстроване ним в реєстрі прав власності на нерухоме майно 19 грудня 2008 року. Позивачка [PERSON] вважає вищевказані рішення Вовковиївської сільської Ради незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Вважає, що після смерті [PERSON] спадкоємці були відсутні, а тому спадщина, що відкрилася після її смерті, мала бути визнана відумерлою або майно визнано безхазяйним і лише після цього житловий будинок можна було передавати у приватну власність. Приймаючи рішення про оформлення права приватної власності на житловий будинок [ADDRESS], посадові особи виконавчого комітету Вовковиївської сільської Ради не врахували те, що в даному житловому будинку проживали їх діти: [PERSON],[INFO],[PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], які також мали право на приватизацію житлового будинку на рівні з їх батьком [PERSON] Під час розгляду справи в суді позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала повністю з підстав, вказаних у позовній заяві, просить її позов задовольнити повністю. Відповідач по справі [PERSON] позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що він з [PERSON] та дітьми після смерті [PERSON] з дозволу Вовковиївської сільської ради з 2000 року стали проживати в житловому будинку [ADDRESS]. В 2000 році шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу він залишився сам проживати в даному житловому будинку, а дружина та діти лише були зареєстровані в будинку. З того часу він сам проживає в даному житловому будинку, доглядає за ним, сплачує комунальні платежі. Дозвіл на приватизацію житлового будинку надавали лише йому. Позивачка, як громадянка Росії взагалі не могла приватизувати даний житловий будинок, а тому рахує, що [PERSON] на сьогодні не має жодного права на даний житловий будинок. Представник співвідповідача по справі сільський голова [PERSON] позовні вимоги також не визнав, суду пояснив, що дійсно після смерті [PERSON] в 2000 році житловий будинок [ADDRESS] був переданий [PERSON] та його сім»ї для проживання. Даний житловий будинок не перебував на балансі Вовковиївської сільської ради. Однак в зв»язку з тим, що після смерті [PERSON] спадкоємців не було, вона була одинока, а сім»я [PERSON] не мала постійного місця проживання, то відповідно сільська рада і надала дозвіл на проживання даній сім»ї. 22 жовтня 2008 року рішенням Вовковиївської сільської ради № 216 [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення права власності на даний житловий будинок. Дане рішення приймалось за часів головування [PERSON] На момент прийняття даного рішення в даному житловому будинку проживав лише сам [PERSON], він і доглядав за будинком, сплачував комунальні платежі, проводив ремонти. [PERSON] та їхні діти залишились лише зареєстрованими в даному будинку, а проживали в іншому житловому будинку. Крім того пояснив, що спадщина після смерті [PERSON] не була визнана відумерлою, а відповідно її майно безхазяйним. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника співвідповідача,показання свідка, повно, всебічно та об'єктивно оцінивши подані докази у їх сукупності, суд встановив, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст.57,60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини,які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, виникає спір. Дані обставини встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб,їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів та висновків експертів. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що в 2002 році вона була обрана сільським головою Вовковиївської сільської ради. Житловий будинок [ADDRESS], в якому до дня смерті проживала [PERSON], молодій сім»ї [PERSON] надали проживати в 2000 році, тобто ще до її призначення головою сільської ради. [PERSON] доглядав за будинком, провів газ, зробив ремонт. В 2008 році [PERSON] звернувся в сільську раду з заявою про надання дозволу на приватизацію. На засіданні виконкому сільської ради було прийняте одноголосне рішення про надання йому такого дозволу. На момент прийняття рішення [PERSON] та їхні діти в будинку вже не проживали. Вона не пам»ятає чи були зареєстровані [PERSON] та діти в будинку. Будинок на баланс сільської ради не ставили, так як взяли до уваги той факт, що [PERSON] в будинку проживав на момент звернення про надання дозволу на приватизацію 8 років. Після смерті [PERSON] спадщина відумерлою та будинок безхазяйним не визнавались. 22 жовтня 2008 року Вовковиївська сільська Рада Демидівського району Рівненської області прийняла рішення №216 про надання [PERSON] дозволу на виготовлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] /а.с.9/. Також, 27 жовтня 2008 року виконавчий комітет Вовковиївської сільської Ради Демидівського району Рівненської області прийняв рішення №82 про надання дозволу [PERSON] на оформлення права власності житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] (а.с.11). В своїх показаннях представник співвідповідача по справі сільський голова Вовковиївської сільської Ради [PERSON] та свідок [PERSON], як бувший голова даної сільської Ради, вказали, що житловий будинок [ADDRESS] безхазяйним не визнавався , а спадщина померлої [PERSON] відумерлою не визнавалася. Той факт, що в книгах протоколів сесії Вовковиївської сільської ради за 2000-2008 роки відсутнє рішення про взяття на баланс сільської ради будинку за адресою [ADDRESS] власником якого є [PERSON], підтверджується архівною довідкою архівного відділу Демидівської РДА № 148/04-02 від 17.03.20014 ( а.с.86/. Згідно з нормами ст.ст.269-278 Цивільного процесуального кодексу України, заява про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади подається до суду за місцезнаходженням цієї речі,а заява про визнання спадщини відумерлою, подається до суду за місцем відкриття спадщини. Тільки шляхом прийняття судового рішення безхазяйна нерухома річ та відумерле майно передається у власність відповідної територіальної громади. Сторонами по справі не представлені рішення судів щодо визнання житлового будинку [ADDRESS] безхазяйним та про те, що спадщина померлої [PERSON] є відумерлою. У відповідності з нормами ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до повноважень сільських Рад належить відчуження майна, яке знаходиться у комунальній власності. Таким чином, суд робить висновок, що житловий будинок [ADDRESS] у власності органу місцевого самоврядування не перебував і тому вчиняти будь - які дії щодо розпорядження цим майном Вовковиївська сільська Рада не могла. Також, судом досліджено в судовому засіданні як письмовий доказ довідку Вовковиївської сільської Ради Демидівського району №1765 від 17.02.2014 року (а.с. 70). Встановлено, що в домогосподарстві покійної [PERSON] з 1.08.2000 року зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та хїній неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Підстава: погосподарська книга № 3, особовий рахунок [NUMBER] за 2000 рік. Відповідно до ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожен громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах вартості житлових чеків або з частковою доплатою. Зазначене житло передається наймачеві та членам його сім'ї. До членів сім'ї наймача включаються тільки громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Таким чином, Вовковиївською сільською радою Демидівського району Рівненської області в жовтні 2008 року, при вирішенні питання щодо надання дозволу на набуття відповідачем [PERSON] права власності на житловий будинок по [ADDRESS], крім того, було порушено права і неповнолітніх дітей наймача на набуття ними права власності на відповідну частину цього майна. У відповідності з нормами ст.4 Цивільного процесуального кодексу України та ст.ст.16,21 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи є визнання судом незаконними та скасування рішень органів місцевого самоврядування, якщо вони суперечать актам цивільного законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved