Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 01.01.1997 року помер її батько [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0218264. Після смерті останнього спадщину прийняла його дружина [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, будучи спадкоємцем першої черги за законом, але юридично не оформила і померла 12.06.1997 року. Після її смерті також відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0218265 та права на земельну частку (пай) розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0155460. Вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, будучи спадкоємцем першої черги за законом. Разом з тим, оформити свої спадкові права на право на земельні частки (паї) в нотаріальній конторі вона не може, оскільки оригінали вищевказаних правовстановлюючих документів були втрачені. Просила визнати за нею право на ці земельні частки (паї) розміром по 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості кожна. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Оскільки сторони у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність , тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у підготовчому судовому засіданні з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зокрема,\~судом встановлено,\~що 01\~січня 1997\~року помер\~батько позивачки\~[PERSON],\~який мешкав\~в с.\~Хустянка,\~Буринського району,\~Сумської області,\~у звязку\~з чим\~відкрилася спадщина,\~до якої\~ввійшло,\~в тому\~числі,\~\~право на\~земельну частку\~(пай)\~,\~\~яка перебувала\~у колективній\~власності\~ САПТЗТ\~«Хустянське» розміром\~4,40\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~меж цієї\~частки в\~натурі (на\~місцевості),\~яке посвідчено\~\~сертифікатом серії\~СМ №0218264,\~\~яку прийняла\~його дружина\~(мати\~позивачки)\~[PERSON],\~будучи спадкоємець\~першої черги\~за законом,\~відповідно до\~ ст.529,\~п.1)\~ч.1\~ст.549\~ЦК \~УРСР,\~положення якого\~діяли \~на час\~відкриття спадщини,\~фактично вступивши\~в управління\~та володіння\~ \~спадковим майном,\~але юридично\~не оформила\~і померла\~12\~червня 1997\~ \~року.\~До складу\~її спадщини,\~ ввійшло\~право на\~вище згадану\~земельну частку\~(пай),\~яке належало\~її чоловіку,\~а також\~право на\~земельну частку\~(пай),\~яке належало\~їй самій\~розміром 4,40\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~меж цієї\~частки в\~натурі (на\~місцевості),\~яке посвідчено\~\~сертифікатом серії\~СМ №0218265.\~Дані обставини\~підтверджуються копіями\~свідоцтв про\~смерть,\~довідкою [PERSON]\~сільської ради,\~інформаційними довідками\~про вартість\~земельної частки\~(паю),\~довідками відділу\~в Буринському\~районі головного\~управління Держгеокадастру\~у Сумській\~області,\~інформаційними довідками\~зі Спадкового\~реєстру (заповіти/спадкові\~договори)\~та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.8-9,11,16-18,20,27-31). Після смерті [PERSON] також відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло в тому числі,\~ право на вище згадані земельні частки (паї), яку прийняла [PERSON] - позивачка по справі, будучи спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст.529, п.1) ч.1 ст.549 ЦК УРСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується копією паспорта позивачки, копією свідоцтва про народження позивачки, копією свідоцтва про одруження позивачки, довідкою [PERSON] сільської ради (а.с.5-7,10). Разом з тим, позивачка не спроможна отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса на вище вказані земельні частки (паї), оскільки оригінали цих правовстановлюючих документів були спадкодавцями втрачені, а дублікати отримати позивачка не спроможна, у звязку із змінами в законодавстві та смертю спадкодавців, що вбачається з листа приватного нотаріуса [PERSON] та листів відділу у Буринському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с.12,19,21). Однак право [PERSON] та [PERSON], на вказані земельні частки (паї) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95. Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], будучи колишніми членами КСП, пенсіонерами, були включені до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000015, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Хустянське» 26.07.1995 року і їм\~ вищевказані сертифікати на право на земельну частку (пай)\~, розміром по 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) кожен, були видані, про що було зроблено записи в Книзі реєстрації сертифікатів на право за земельну частку (пай) за №264 та №265 відповідно, але оригінали цих правовстановлюючих документів були втрачені (а.с.13-15). Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права чи інтереси інших осіб, а також те, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved