Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку. Заява мотивована тим, вона, [PERSON], є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], [INFO]. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.09.2016 року [PERSON] померла [INFO]. 01.08.2017 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину серії НМЕ № 989408 на частину спадкового майна - житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS]. У видачі свідоцтва, що стосується іншої частини майна - земельної ділянки площею 3,1285 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кочержинської сільської ради Уманського району, 01.08.2017 року нотаріусом їй було відмовлено. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.20.17 року встановлено факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] спадкодавцю - [PERSON]. Але, звернувшись до приватного нотаріуса Вострикової О.І. їй листом було повідомлено, що оформлення спадкових справ на майно на підставі зіпсованих правовстановлюючих документів є неможливим. На цих підставах просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно - на земельну ділянку площею 3,1285га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області згідно до заповіту від 21.09.2016р., посвідченого Кочержинською сільрадою Уманського району Черкаської області, складеного [PERSON]. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Верещак П.М. у судове засідання не з'явилися, подали до канцелярії суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримують, просять задовольнити. Представник відповідача Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області у судове засідання не з`явився. До суду надійшов лист за підписом секретаря сільської ради Шмалій С., в якому зазначено, що Паланська сільська рада проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглядати без представника сільської ради. Враховуючи заяви сторін, суд у судовому засіданні ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача, представника позивача та представника відповідача. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Кочержинці Уманського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26 вересня 2016 року, актовий запис № 14. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Відповідно до заповіту від 21 вересня 2016 року, посвідченого секретарем Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було, і з чого б не складалося, взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON], 1953 року народження. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Вострикової О.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та 01.08.2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Зазначене також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48610955 від 01.08.2017 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93399775 від 01.08.2017 року. Згідно Державного акту на право приватної власності серії [NUMBER], виданого 29 липня 2002 року Кочержинською сільською радою Уманського району, [PERSON] у приватну власність передано земельну ділянку площею 3,1285 га, яка розташована на території Кочержинської сільської ради Уманського району. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У вказаному Державному акті внесено виправлення: закреслено «[PERSON]» та додруковано «[PERSON]». У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,1285 га, розташовану на території Кочержинської сільської ради Уманського району, позивачу було відмовлено, в зв'язку з тим, що на державному акті є виправлення, що є порушенням п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 за № 43, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Вострикової О.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 449/02-31 від 01.08.2017 року. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 жовтня 2017 року встановлено факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який був виданий на ім'я «[PERSON]» Кочержинською сільською радою Уманського району Черкаської області 29.07.2002 року, на земельну ділянку площею 3,1285 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - належить [PERSON], яка померла [INFO] в с. Кочержинці, Уманського району Черкаської області. Відповідно до листа № б/н від 18.01.2018 року Міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані про надання інформації стосовно зміни кадастрового номеру земельної ділянки [NUMBER] згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] загальною площею 3,1285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрованого за гр. [PERSON], державний реєстратор міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області повідомив про те, що при обробці звернення [PERSON] про видачу даних з ДЗК кадастровий номер [NUMBER] було відправлено в архів, а дана земельна ділянка з уточненою загальною площею 3,1285 га зареєстрована за кадастровим [NUMBER]. Відповідно до листів № 202/01-16 від 30.03.2018 року та № 257/01-16 від 13.04.2018 року приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Вострикової О.І., повідомлено позивача [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у зв'язку із наявністю закреслення на державному акті, а отже він є зіпсованим. Сам по собі встановлений факт належності правовстановлюючого документа не породжує жодних наслідків, так як встановлення даного факту не змінює той факт, що бланк державного акту є зіпсованим. Позивачу рекомендовано звернутися з позовом до суду. Як вбачається з листа заступника Паланського сільського голови Шевчука А.О. від 13.03.2019 року вих..№04-03/303, згідно п.2 рішення №1-15/VII від 24.11.2017 року Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області «Про реорганізацію Кочержинської сільської ради шляхом приєднання до Паланської сільської ради», Паланська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов'язків Кочержинської сільської ради. Отже, Паланська сільська рада Уманського району є належним відповідачем у справі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Після смерті [PERSON] спадкоємцем після її смерті за заповітом є позивач. Згідно із ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За результатами вивченням позовної заяви та доказів, які були надані позивачем, суд не встановив підстав для відмови у прийнятті визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved