Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Херсонського гідрометеорологічного технікуму Одеського державного економічного університету про поновлення строків звернення до суду, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що працювала на посаді викладача спеціальних дисциплін. Херсонського гідрометеорологічного технікуму. Наказом директора Херсонського гідрометеорологічного технікуму. №72 від 27.06.2017року попереджена про можливе наступне звільнення у зв'язку із скороченням педагогічного навантаження на 2016-2017 навчальний рік, наказом за № 97 від 23.08.2017 року звільнена з посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скорочення штату працівників. Вважає звільнення незаконними, проведеним у порушення положень ст.42 КЗпП України, оскільки відповідач за наявності вільних годин по відповідним дисциплінам, запропонував їй позаштатну посаду, яка фактично є роботою за сумісництвом. На момент звільнення курс «культурологія», який вона викладала не був виведений із навчальної програми, зменшення навчальних годин не значне, а навчальні години, були розподілені між адміністративними працівниками. Окрім, того відповідач не врахував її переважне право на залишення на роботі, оскільки вона єдиний з викладачів технікуму має профільну освіту для викладання курсу «культурологія». Під час скорочення відповідачем було допущено порушення приписів ст.43 КЗпП України, подання власника про звільнення має розглядатися у присутності працівника або у відсутності за його письмовою згодою, в порушення зазначеної норми права вона не була повідомлена про розгляд подання профспілковим комітетом. Незаконним звільненням їй заподіяно моральних страждань, вона має неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка потребує постійного лікарського догляду та лікування, залишившись без роботи та засобів існування, вона зазнала душевних хвилювань, відчуття зневіри та відчаю, що потребувало значних зусиль для відновлення порушеного права, моральну шкоду оцінює в 10 000,00 грн. З огляду на викладене, позивач просила: поновити термін для звернення до суду, який пропустила у зв'язку з хворобою сина та своїм лікуванням; поновити її на посаді викладача Херсонського гідрометеорологічного технікуму Одеського державного екологічного університету; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути 10 000,00 грн. Ухвалою суду від 10 квітня 2018 замінено відповідача Херсонський гідрометеорологічний технікум на Одеський державний економічний університет. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від12.02.2018 року в задоволенні клопотання предстанвика відповідача про розгляд справи в судовому засідання з повідомленням сторін було відмовлено. 12.02.2018 року від директора Херсонського гідрометеорологічного технікуму ОДЕКУ надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що [PERSON] працювала в Херсонському гідрометеорологічному технікумі ОДЕКУ на посаді викладача. Відповідно до затвердженого Міністерством освіти і науки України штатного розпису ХГМТ ОДЕКУ, у 2017 році відбулося скорочення штатних посад викладачів. 27.06.2017 року наказом №72, «Щодо попередження про можливе звільнення» було попереджено [PERSON]. Наказом № 73 від 30.06.2017 «Про вакансії» [PERSON] було запропоновано зайняти одну із наявних на той час вакансій, однак [PERSON] від запропонованих вакансій відмовилась. У зв`язку з відсутністю з боку профспілкового комітету заперечень, щодо скорочення [PERSON], а також відмову [PERSON] від переходу на іншу посаду, та її особисте бажання звільнитися за процедурою скорочення, наказом № 97 від 23.08.2017 року [PERSON] було 29.08.2017 звільнено згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням, у зв'язку із чим просить суд повністю відмовити в задоволені позову. 15.02.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона заперечувала проти аргументів представника відповідача, посилаючись на їх необґрунтованість. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною другою статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ч.1,3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Пленум Верховного Суду України в пункті 19 постанови № 9 від 06 листопада 1992 року « Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснив, що при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1статті 40 КЗпП суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем з 02.01.2013року, працювала на посаді викладача Херсонського гідрометеорологічного технікуму Одеського державного екологічного університету. Відповідно до затвердженого Міністерством освіти і науки України штатного розпису Херсонського гідрометеорологічного технікуму Одеського державного екологічного університету на 2017 рік (далі ХГМТ ОДЕКУ) у 2017року відбулося скорочення штатних посад викладачів на 32,6% з 35,)2% ставки у 2016році до 26,42 ставки у 2017році. Профспілковий комітету ХГМТ ОДЕКУ 20.06.2017року протокол № 5 погодив майбутнє скорочення ставок педагогічних працівників і звернувся до адміністрації з проханням про розгляд можливості переведення працівників за їх згодою на роботу з погодинною оплатою праці. Згідно до протоколу №7 від 26.06.2017 року питання щодо проведення процедури скорочення штатних посад обговорювалося з педагогічним колективом технікуму на педагогічній раді, при прийнятті рішення враховувався педагогічний стаж, педагогічне навантаження, наявність конфлікту інтересів, можливість викладення дисциплін іншими викладачами.. Наказом № 73 від 27.06.2017 року директора ХГМТ ОДЕКУ попереджено працівників про майбутнє звільнення у зв'язку зі скороченням педагогічного навантаження відповідно до штатного розпису на 2017рік. 27.06.2017 року [PERSON] викладач спец. дисципліни була попереджена про майбутнє звільнення, однак відмовилась в присутності інспектора відділу кадрів Сєдової Н.М. підписати попередження про ознайомлення з наказом №72, що підтверджується актом від 27.07.2017 року складеним комісією в складі: заступника директора технікуму - Білочка В.В., бухгалтера матеріальної частини - Охотник С.В., лаборанта Борачинської\~О.К., викладача - Комарчук А.Г. [PERSON] 27.06.2017року у зв'язку майбутнім звільненням запропонована посада викладача з погодинною оплатою, що підтверджується її підписом на повідомленні. Профспілковий комітет ХГМТ ОДЕКУ 27.06.2017 року надав згоду на звільнення [PERSON] за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням педагогічного навантаження. і відмовою [PERSON] на переведення на посаду викладача з погодинною оплатою праці. Наказом директора ХГМТ ОДЕКУ № 97 від 23.08.2017року [PERSON] звільнена за п.1 ст.40 КЗпП України, з проведення відповідного розрахунку. Отже, встановленими судом обставинами справи підтверджено, що у відповідача мали місце зміни в організації праці, зокрема, скорочення чотирьох ставок педагогічних працівників та враховуючи, що відповідач виконав, передбачений ст.49-2 КЗпП України обов'язок - щодо своєчасного попередження працівників про наступне вивільнення і запропонував усі інші вакантні посади, які мали місце в технікумі протягом цього періоду і існували на день звільнення, у тому числі посаду викладача з погодинною оплатою, а позивач відмовилася від запропонованої посади, суд приходить до висновку що звільнення позивача проведено з дотриманням законодавства, у тому числі положень ст. 49-2 КЗпП України, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Безпідставними є посилання позивача на її переважне право на залишення на роботі, у зв'язку з тим, що вона єдиний викладач, яка має профільну освіту для викладення курсу «культурологія» та щодо розподілу педагогічного навантаження між адміністративними працівниками, оскільки матеріалами справи підтверджено, що педагогічне навантаження позивача розподілено між іншими викладачами технікуму, які мають більший педагогічний стаж роботи та вищі категорії. Безпідставним є також посилання позивача на порушення роботодавцем приписів ст.43 КЗпП України, оскільки позивач була звільнення з роботи після отримання роботодавцем згоди профспілкового комітету на таке звільнення, а отже, відсутність згоди профспілкового комітету на звільнення працівника за ініціативою роботодавця є підставою для оскарження незаконного звільнення, а не розгляд профспілковим комітетом подання без участі працівника. Доводи позивача про спричинення їй незаконними звільненням моральної шкоди, позбавленні правового обґрунтування, оскільки за матеріалами справи встановлено, що звільнення позивача проведено з дотримання вимог трудового законодавства. Окрім того, позивач відмовилась від запропонованої посади з більшою заробітною платою, а також не надала доказів на підтвердження того, що в її сім'ї не має інших працівників з самостійним доходом і не спростувала твердження відповідача щодо виконання на час звільнення роботи за сумісництвом в іншій установі. Враховуючи, що позивач оскаржувала своє звільнення в позасудовому порядку, суд вважає причини пропуску строку звернення до суду поважними, тому строк звернення до суду підлягає поновленню. На підставі викладеного, ст.ст.40, 49-2,233-235 КЗпП України,

Outcome: dismissed