Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за час затримки розрахунку при звільненні працівника та моральної шкоди. В обґрунтування свого позову вказала, що з 11.12.2001 року вона була прийнята на роботу до загону ВОХР контролером 2 кл. за Наказом № 419-к від 10.12.2001р. до ВАТ «AT Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань», яке відповідно до Розпорядження KM України № 313-р від 13 червня 2002 року було у державній власності. Наказом Фонду державного майна України від 19 березня 2014 року № 839 Про завершення приватизації ПАТ «AT Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань», останнє стало правонаступником ВАТ «Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» (далі - «НДІРВ»). Таким чином, ставши правонаступником, враховуючи положення розпорядження KMУ країни від 11 липня 2013 року № 502-р, ПАТ «ATНДІРВ» стало зобов'язано забезпечити погашення простроченої заборгованості товариства із заробітної плати, яка наявна на день переходу права власності на пакет акцій до покупця, протягом одного місяця від дати переходу права власності на пакет акцій. З 17.10.2011 року позивачку було переведено контролером контрольно-пропускному пункті охоронної служби за Наказом № 160-к від 12.10.2011 року на ПАТ «ATНДІРВ», табельний № 44168. Проте, за період з вересня по грудень 2013 року, з серпня по грудень 2014 року і на день подання позову заробітна плата, всупереч вимог ст..ст. 116,117 КЗпП України,не виплачувалася або взагалі, або частково. Таким чином, станом на сьогоднішній день ПАТ «AT НДІРВ» має перед позивачкою заборгованість по заробітній плату розмірі 17 764,00 (сімнадцять тисяч сімсот шістдесят чотири гривні. Крім того, їй спричинена моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, пов'язаних з відсутністю зароблених коштів, що привело до порушення нормальних життєвих зв'язків. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі, а представник відповідача позов визнав частково вказав, що заборгованість за заробітною платою перед позивачкою з урахуванням вихідної допомоги за вересень 2014 року - квітень 2015 року складає 19955 гривень. Крім того, виплаті підлягає компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 3198,02 гривень. В частині стягнення моральної шкоди заперечувала в повному обсязі через недоведеність та необґрунтованість. Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що з 11.12.2001 року [PERSON] була прийнята на роботу до загону ВОХР контролером 2 кл. за Наказом № 419-к від 10.12.2001р. до ВАТ «AT Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань», яке відповідно до Розпорядження KM України № 313-р від 13 червня 2002 року було у державній власності. Наказом Фонду державного майна України від 19 березня 2014 року № 839 Про завершення приватизації ПАТ «AT Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань», останнє стало правонаступником ВАТ «Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» (далі - «НДІРВ»). Таким чином, ставши правонаступником, враховуючи положення розпорядження KMУкраїни від 11 липня 2013 року № 502-р, ПАТ «ATНДІРВ» стало зобов'язано забезпечити погашення простроченої заборгованості товариства із заробітної плати, яка наявна на день переходу права власності на пакет акцій до покупця, протягом одного місяця від дати переходу права власності на пакет акцій. З 17.10.2011 року позивачку було переведено контролером контрольно-пропускному пункті охоронної служби за Наказом № 160-к від 12.10.2011 року на ПАТ «ATНДІРВ», табельний № 44168. Проте, за період з вересня по грудень 2013 року, з серпня по грудень 2014 року і на день подання позову заробітна плата, всупереч вимог ст..ст. 116,117 КЗпП України, не виплачувалася або взагалі, або частково. Таким чином, заборгованість за заробітною платою перед позивачкою з урахуванням вихідної допомоги за вересень 2014 року - квітень 2015 року складає 19955 гривень. Крім того, виплаті підлягає компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 3198,02 гривень. Згідно ст. 116 КЗпП України - В разі невиплати з вини власника або у повноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно ч.2 ст. 233 КЗпП України - у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися о суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Крім того, згідно ст.. 237-1 КЗпП України - Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Судом встановлена наявність вини відповідача у несвоєчасній виплаті заробітної плати позивачці, що призвело до моральних втрат, які вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір моральної шкоди, суд, приймаючи до уваги ступінь моральних страждань, наслідки, тривалість невиплати заборгованості,

Outcome: partial