Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської ради Харківської області, третя особа: Сектор державної реєстрації Богодухівської РДА, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Лугова 13, с. Павлівка, Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 02 вересня 2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 02 вересня 2015 року померла [PERSON]. Спадкоємцем після її смерті є позивачка по справі на підставі заповіту від 25 липня 2013 року, посвідченого Павлівською сільською радою. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться в вул. Лугова 13 в с. Павлівка Богодухівського району, Харківської області. Позивачка звернулася до Богодухівської державної нотаріальної контори для оформлення спадкового майна, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлою не були виготовлені правовстановлюючі документи, в звязку з чим позивачка звернувся до суду. Інші спадкоємці за заповітом або за законом, які б мали право на частку у спадщині відсутні. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Павлівської сільської ради Харківської області у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника відповідача, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Сектору державної реєстрації Богодухівської РДА в судове засідання також не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника третьої особи, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з довідки Павлівської сільської ради від 21.03.2016 року, згідно із записом у погосподарській книзі №3 особовий рахунок 0216-5 житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: вул. Лугова 13, с. Павлівка, Богодухівського району Харківської області, належить [PERSON] /а.с.10/, що підтверджується також копією облікової картки обєкта господарського обліку /а.с. 11-12/. Відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за умови, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селещах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 31 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентарізацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При цьому, виникнення права власності не залежало від його державної реєстрації. Таким чином, права, набуті шляхом створення або придбання нерухомості у власність до набранням чинності Цивільним кодексом України від 16.01.2003 року та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, з дотриманням установленого порядку набуття, однак без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку, а спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення права на спадщину. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 02 вересня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.7/ та залишила заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON], яка є спадкоємцям після її смерті, відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України. [PERSON] змінила прізвище на «Дегтяр», уклавши шлюб з [PERSON] 23 жовтня 2013 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області /а.с.9/. [PERSON] не претендує на обовязкову частку у спадщині так як у встановленому законом порядку відмовилася від неї, що підтверджується копією заяви від 26 листопада 2015 року, що наявна в матеріалах спадкової справи /а.с.40/. Інші спадкоємці, які претендують на спадщину відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відповіддю нотаріуса /а.с., 18, 38-40/. Позивачка прийняла спадщину, так як у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини /а.с.19/, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, через відсутність правовстановлюючого документу на імя спадкодавця /а.с.18/. В технічному паспорті на житловий будинок з господарським спорудами, виданому ПП «Богодухівське БТІ» 14.03.2016 року відмітки про самочинне будівництво відсутні, що також підтверджується довікою ПП «Богодухівське БТІ» від 21.03.2016 року, рік побудови житлового будинку 1954 рік, /а.с.13-15, 17/. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інші спадкоємці, які претендують на спадщину відсутні, позивачка прийняла спадщину, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на спірний будинок, а також враховуючи, що судом не встановлено незаконність набуття спадкодавцем права власності на спірний будинок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного і

Outcome: approved