Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO], вказавши, що 13 грудня 2005 року між ними було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 вересня 2008 року шлюб між ними було розірвано. Після припинення шлюбних відносин дитина перебуває на її утриманні та повному забезпеченні. За весь час після припинення шлюбних відносин від відповідача жодних коштів чи іншої допомоги на утримання дочки вона не отримувала. Крім того відповідач ухиляється від обов'язку по виховання дитини з моменту припинення шлюбних відносин, тобто з 2008 року, хоча має реальну можливість займатися вихованням дитини. Вказане підтверджується висновком СДІМ Хмельницького МВ УМВС України від 19 грудня 2013 року. [PERSON] з 2008 року взагалі не здійснює ні усного, ні письмового спілкування з дитиною, не проявляє батьківської турботи при цьому свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не проводить дозвілля з дитиною, не займається лікуванням доньки, не сприяє її розвитку, не здійснює оздоровлення. За час навчання доньки у школі батько жодного разу не був на батьківських зборах, з класним керівником та іншими працівниками школи не спілкувався, не цікавився шкільним життям та навчальними досягненнями доньки. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи в судовому засіданні вказав, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Представник прокуратури міста Хмельницького в судовому засіданні вказав, що вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Заслухавши думку учасників процесу, свідчення свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що 13 грудня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 вересня 2008 року шлюб між ними було розірвано. [PERSON] з 2008 року не здійснює ні усного, ні письмового спілкування з дитиною, не проявляє батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не проводить дозвілля з дитиною, не займається лікуванням доньки, не сприяє її розвитку, не здійснює оздоровлення. За час навчання доньки у школі батько жодного разу не був на батьківських зборах, з класним керівником та іншими працівниками школи не спілкувався, не цікавився шкільним життям та навчальними досягненнями доньки. Вказане підтверджується висновком СДІМ Хмельницького МВ УМВС України від 19 грудня 2013 року та не заперечується сторонами. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради надав до суду висновок №01-34-1502/14 від 10.07.2014 року у якому зазначає, що позбавлення батьківських прав [PERSON], стосовно дочки [PERSON] [INFO] відповідає інтересам дитини, є доцільним. У вказаному висновку зазначено, що [PERSON] у своїй заяві від 08.07.2014 року, написаній у присутності головного спеціаліста служби у справах дітей не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини [PERSON], а тому в силу ст.164 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно дитини.

Outcome: approved