Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про втрату права на житло, мотивуючи позовні вимоги тим, що після смерті батька [PERSON] прийняла спадщину та їй на підставі свідоцтва про право на спадщину належить житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . В даному будинку крім позивачки зареєстрований її колишній чоловік, [PERSON] , який являється відповідачем по справі та з квітня 2019 року не проживає в даному господарстві. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на проживання в належному позивачці житловому будинку [ADDRESS] . Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач, яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги підставними, доведеними в судовому засіданні та такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину належить [PERSON] . Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом сільської ради №853/01-25 від 23.10.2019р., [PERSON] зареєстрований у господарстві за адресою: [ADDRESS] , але не проживає по даній адресі більше року. Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї виданого Борщівською сільською радою від 23.10.2019р. слідує, що [PERSON] не проживає у господарстві по [ADDRESS] з квітня 2019 року по даний час. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на рехумо майно про реєстрацію права власності, власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] являється [PERSON] . Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 107 ЖК передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на проживання в належному позивачці на праві власності житловому будинку у [ADDRESS] . На підставі ст. ст. 71- 72, 107 Житлового Кодексу України, ст.405 ЦК України та

Outcome: approved