Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що вона проживає у житловий квартирі за адресою [ADDRESS] на підставі ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 30.06.1989 року та договору найму від 20.07.1989 року. В даній квартирі також зареєстрований [PERSON] , який за місцем реєстрації не проживає з 2012 року. На прохання добровільно знятись з місця реєстрації, [PERSON] відмовляється, чим створює їй перешкоди у користуванні власністю та спричиняє для неї додаткові незручності в сплаті додаткових комунальних послуг та в оформленні субсидії, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги, та винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщеннями, а саме: квартирою, за адресою [ADDRESS] . Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02..2019 року відкрито спрощене провадження у даній цивільній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Відповідачами не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] на підставі ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 30.06.1989 року та договору найму від 20.07.1989 року проживає у житловий квартирі за адресою: [ADDRESS] Згідно довідки №1689 від 29.11.2018 року виданої директором ТОВ «НАШ-ДОБРОБУД» слідує, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1984 р.н. та [PERSON] , 1978 р.н., який з 2012 року не проживає за вказаною адресою. Згідно акту перевірки дотримання паспортно режиму від 29.11.2018 року слідує, що [PERSON] , 1978 р.н. за адресою [ADDRESS] зареєстрований однак з 2012 року не проживає. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved