Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування районної адміністрації ЗМР про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.12.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З березня 2014 року фактичні шлюбні відносини між подружжям припинилися, внаслідок чого рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2015 року шлюб було розірвано. З часу фактичного припинення шлюбних відносин сторони мешкають окремо один від одного. З того ж часу відповідач припинив будь-які стосунки із донькою, не опікується її вихованням, не піклується про її здоров'я, про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає їй матеріальної допомоги. Внаслідок ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання дочки, позивач вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до рішення суду з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини, але відповідач аліменти не сплачує, має заборгованість. Вважає, що поведінка відповідача свідчить про його свідоме ухилення від виконання батьківських обов'язків. Посилаючись на зазначене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Додатково надала пояснення, зазначаючи, що донька повністю знаходиться на її утриманні, всі проблеми, пов'язані з її лікуванням, вихованням, перебуванням у садочку, вирішує тільки вона, відповідач в цьому участі не приймає. Після припинення шлюбних відносин у березні 2014 року відповідач життям доньки не цікавився та не виявляв бажання спілкуватися з дитиною, декілька разів телефонував у нетверезому стані, пригнічував та ображав позивача та доньку. Відповідно до рішення суду з відповідача стягнуті аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1 250 грн. щомісячно, однак гроші відповідач не сплачує, іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Крім того, зазначила, що будь-яких перешкод у спілкуванні відповідача із донькою не існувало та не існує на даний час. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечуючи фактів, викладених позивачем, проти задоволення позову заперечував, просив суд надати йому можливість виправити ситуацію, яка склалася. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Комунарському району будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. У судовому засіданні, що відбулося 21.11.2016 року, представник третьої особи [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала, вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 27.12.2011 року (а.с. 7). Згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2015 року, шлюб зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 27.12.2011 року між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1479, розірвано (а.с. 6). Відповідно до довідки № 04-19/03/670, виданої 07.07.2016 року Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом із донькою - [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 250 грн. щомісячно, починаючи з 27.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9). Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за № 13940 від 10.05.2016 року, загальна сума боргу [PERSON] по аліментам перед [PERSON] станом на 01.06.2016 року складає 11 416 грн. 67 коп. (а.с. 13 зв.арк.). Згідно з довідкою, наданою завідуючою ДНЗ (ясла-садок) комбінованого типу № 262 «Олімпієць» ЗМР [PERSON] за № 27 від 23.05.2016 року, [PERSON], [INFO], відвідує заклад з 01.09.2015 року. Батько дитини [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться успіхами та здоров'ям дитини, не відвідує батьківські збори. Вихованням дитини займається мати (а.с. 12). Згідно з листом головного лікаря КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6» [PERSON] від 17.06.2016 року за № 694/02-8, [PERSON] знаходиться на обліку в амбулаторії № 8 КЗ «Центр ПМСД № 6» з народження. Догляд за дитиною здійснює мати. На прийом до дитячої амбулаторії та при відвідуванні дільничним педіатром дитини вдома завжди знаходиться тільки мати (а.с. 11). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], кожна окремо, підтвердили той факт, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням доньки, не цікавиться інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком дитини, доньку тривалий час не відвідує, не спілкується з нею. Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Комунарському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] за № 02/01-41/1346 від 09.12.2016 року, встановлено, що батько неповнолітньої дитини [PERSON] - [PERSON] з березня 2014 року мешкає окремо від позивача та дитини, життям доньки не цікавиться, доньку не відвідує, телефонує позивачці в нетверезому стані, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною, що свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських прав відносно доньки (а.с. 42). Суд критично ставиться до заперечень відповідача проти позовних вимог, оскільки це спростовується встановленими обставинами в судовому засіданні, а саме: відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, не спілкується з дитиною з березня 2014 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи і дослідженими судом письмовими доказами, які ніким не оспорювалися. В судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які перешкоджають відповідачу виконувати обов'язки по вихованню неповнолітньої дитини та не надано доказів про те, що це невиконання було пов'язано не з об'єктивними та суб'єктивними причинами, а саме через неприязні стосунки між сторонами. Судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися зі своїми батьками поза їх бажанням, за винятком випадків, коли таке рішення суд приймає в її інтересах. Виключною мірою відповідальності за невиконання батьківського обов'язку є позбавлення батьківських прав. Це допускається лише на підставі та в порядку, визначеному законом. Підстави для позбавлення батьківських прав визначені у ст. 164 СК України, зокрема, мати і батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Комунарському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], суд вважає доведеними у судовому засідання вимоги позивача, а заперечення відповідача такими, що не знайшли свого підтвердження, у зв'язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved