Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], після смерті якої залишилося право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП імені Стратілата, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належало її чоловіку (батьку позивача) - [PERSON], який помер [INFO] року, та було успадковане [PERSON] після його смерті. 13 квітня 2012 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON], яка спадщину прийняла. Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняла, має право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки на день смерті матері була інвалідом ІІІ групи. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину права на земельну частку (пай) у зв'язку із відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай). [PERSON] в ході розгляду справи зменшила розмір позовних вимог, просила суд визнати за нею право на обов'язкову частку у спадщині у розмірі 1/4 частини права на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належало [PERSON], який помер [INFO] року, та було успадковане [PERSON], в порядку спадкування після смерті останньої. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, які зазначені в позовній заяві з урахування заяви про зменшення розміру позовних вимог, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, просила відмовити в їх задоволенні, подала письмові заперечення, суть яких зводиться до того, що [PERSON] вперше стала інвалідом у 2015 році. [PERSON], якому належало право на земельну частку (пай), помер [INFO] року. Вона (відповідач) вважає, що [PERSON] не може претендувати на обов'язкову частку у спадщині у розмірі 1/4 частини спадкового майна, оскільки на момент смерті [PERSON] не була непрацездатною. 24 жовтня 2016 року відповідач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, у задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених у запереченні. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) площею 5,75 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Стратілата, на його ім'я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 666 від 21 січня 1998 року, що підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 13 липня 2016 року (а.с. 17). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який проживав в с. Киселівка Носівського району Чернігівської області, за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 вересня 2016 року (а.с. 88-91), а тому спадкоємство після його смерті здійснюється за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 24 березня 2016 року (а.с. 8) вбачається, що з 13 лютого 1958 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] а тому в силу ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР [PERSON] має право на спадкоємство після його смерті. У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленнями державного нотаріального архіву Чернігівської області від 18 серпня 2016 року (а.с. 61) та Носівської районної державної нотаріальної контори від 20 вересня 2016 року (а.с. 86). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Селищенської сільської ради № 375 від 5 липня 2016 року (а.с. 7). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належне йому на підставі сертифіката серії [NUMBER] право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя склала два заповіти, що підтверджується їх копіями (а.с. 32, 33). З копії заповіту, складеного 13 квітня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 18, (а.с. 33) вбачається, що [PERSON] все належне їй рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповіла [PERSON] З копії заповіту, складеного 22 вересня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 40, (а.с. 32) вбачається, що [PERSON] належну їй на підстві державного акта серії [NUMBER] земельну ділянку заповіла [PERSON] Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. З копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] (а.с. 27-54) вбачається, що спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, складеним 22 вересня 2015 року, на земельні ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Непрацездатними вважаються жінки, які досягли 55 років та чоловіки - 60 років; інваліди І, ІІ, ІІІ груп, незалежно від того, чи призначена їм пенсія. З копій свідоцтв про народження (а.с. 9) та про укладення шлюбу (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що станом на [INFO] року, тобто день смерті [PERSON], [PERSON] була інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копіями довідок до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с. 16, 93) та копією пенсійного посвідчення (а.с. 14). Таким чином, [PERSON] має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що дочкою [PERSON] та [PERSON], крім позивача, є також [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 70), витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 23 липня 2014 року та 5 травня 2015 року (а.с. 71-72; 73-74). З копії свідоцтва про смерть (а.с. 75) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Визначаючи розмір обов'язкової частки у спадщині, яку має право спадкувати [PERSON] після смерті [PERSON], суд виходить з того, що у разі спадкування за законом після смерті [PERSON] позивач та відповідач успадковували б по 1/2 частині спадкового майна. Обов'язкова частка у спадщині становить половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Таким чином, в силу ч. 1 ст. 1241 ЦК України [PERSON] має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] у розмірі 1/4 частини спадкового майна. Доводи [PERSON] про те, що [PERSON] не має права на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] не заслуговують на увагу, оскільки суперечать чинному законодавству. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виписаний на ім'я [PERSON], втрачений, що підтверджується оголошенням у газеті «Носівські вісті» (а.с. 18). Позивач позбавлена можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину права на земельну частку (пай), яке належало [PERSON], в зв'язку з відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай), що підтверджується постановою приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. № 512/02-31 від 19 липня 2016 року (а.с. 19). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких обставин суд вважає, що є законні підстави для визнання за позивачем права на обов'язкову частку у спадщині у розмірі 1/4 частини права на земельну частку (пай), яке належало померлій [PERSON]

Outcome: approved