Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ОД № 029225, посилаючись на те, що з метою присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, що належить їй на праві приватної власності та реєстрації свого права власності на неї, звернулася до Відділу Держкомзему у Арцизькому районі Одеської області з відповідною заявою, але при вивченні документів були виявлені розбіжності в написанні її прізвища в паспорті громадянина України та державному акті на право приватної власності на землю. Так, в паспорті громадянина України вона зазначена як «[PERSON]», а в державному акті на право приватної власності на землю її прізвище у відповідному відмінку зазначене як «[PERSON]». Такі розбіжності в написанні її прізвища заявниця пов'язує з необізнаністю особи, яка видавала державний акт про право приватної власності на землю в правильному написанні її прізвища. Від заявниці та представника заінтересованої особи у справі надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому відповідно до письмових заяв заявниця заяву підтримала, просила задовольнити її у повному обсязі, а представник заінтересованої особи заяву визнала та не заперечувала проти її задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, відповідно до копії паспорту громадянина України прізвище заявниці записане як «[PERSON]». Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю ІІ - ОД № 029225, він виданий [PERSON] Разом з тим, як видно з свідоцтва про одруження заявниці її прізвище, в російському варіанті його написання, повністю співпадає з його написанням в російському варіанті в паспорті громадянина України заявниці. Розбіжності в написанні прізвища заявниці в паспорті громадянина України та державному акті на право приватної власності на землю суд пов'язує з необізнаністю особи, яка видавала державний акт в правильності написання прізвища власника земельної ділянки. Судом встановлено, що в на час звернення заявниці до суду з наявною заявою, іншого порядку, крім судового, для внесення виправлень до державного акту про право власності на землю не існує, оскільки Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 р. N 325, якою був врегульований порядок видачі нових державних актів замість втрачених, зіпсованих, а також у випадку, якщо в ньому допущена орфографічна чи технічна помилка, на сьогодні втратила свою чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України № 537 від 09.09.2013 року, який набрав чинності 15.10.2013 року. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне заявниці для реєстрації свого права власності на земельну ділянку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ - ОД № 029225, відповідно до якого на підставі розпорядження Арцизької районної державної адміністрації Одеської області від 16 липня 2003 року № 328 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 7,77 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, дійсно належить [PERSON], що виступає заявницею у наявній справі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved