Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в інтересах [PERSON] , у якій вказує, що остання народилася [INFO] . 10 серпня 1980 року на її ім`я було видано трудову книжку. Однак, під час заповнення трудової книжки, уповноваженим працівником підприємства не вірно було зазначено її по-батькові « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». В подальшому, було здійснено виправлення запису по-батькові, однак вказане виправлення належним чином не застережене. На теперішній час [PERSON] досягла пенсійного віку та при зверненні до Чаплинського відділу обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України Херсонської області з цього питання, їй було вказано на те, що відомості зазначені у трудовій книжці не відповідають відомостям у документах, що посвідчують особу заявника та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності трудової книжки фізичній особі. Просить суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - трудової книжки, виданої 10.08.2019 року. Встановлення факту належності трудової книжки необхідне заявнику для реалізації її права на оформлення пенсії. Іншої можливості виправити допущені неточності немає. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник заявника за дорученням Каховського місцевого центру з надання БВПД №266 від 22.07.2019 року - адвокат [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала вимоги заяви та просила суд встановити факт належності [PERSON] трудової книжки. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України Херсонської області в судове засідання не з`явився, подавши заву про розгляд справи за його відсутності, та не заперечував проти встановлення відповідного факту. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в р/п ім.. Крупської Навлинського району Брянської області., що підтверджено паспортом громадянина України. Як встановлено судом, 10 серпня 1980 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , видано трудову книжку, де російською мовою, прізвище заявника вказано [PERSON] , ім`я [PERSON] , а по-батькові [PERSON] . Як вбачається з наданої заявником трудової книжки, в подальшому відповідальним працівником підприємства, з яким заявник перебувала у трудових відносинах було зроблено виправлення прізвища особи, відповідно до паспорту та засвідчено відповідним записом та печаткою. Крім того було виправлено по-батькові особи, на чиє ім`я видано трудову книжку, однак виправлений запис не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджених наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.08.1993 року №110. Так, відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.6, 2.13 вказаної Інструкції, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надавати працівнику в цьому необхідну допомогу. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я та по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31.03.1995 р. суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Також слід врахувати, що відповідно до ч.1 п.6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження, якої зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує його стаж та характер виконуваної роботи. Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що трудова книжка виписана 10.08.1980 року, дійсно належить заявнику, так як відомості про роботу співпадають з фактичними даними, які довів заявник. Крім того дані про роботу співпадають зданими, що містяться в довідці ОК-5, яка підтверджує місця роботи на яких працювала заявниця та які зазначені в трудовій книжці. Встановлення факту належності заявнику трудової книжки надає заявнику право підтвердити трудовий стаж, необхідний для призначення та нарахування пенсії, а тому є юридичним фактом, так як від нього залежить виникнення особистого права фізичної особи. Суд приходить до висновку, що факт належності заявнику трудової книжки підтверджується даними про прізвище та ім`я, датою народження що співпадають з відповідними даними заявника, даними що містяться в довідці ОК-5, фактом наявності оригіналів цих документів у заявника. Тому заява підлягає задоволенню, як така, що ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена належними доказами. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються , якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved