Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що з відповідачем у справі проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2014 року по 2016 року, від спільного проживання у них 28 квітня 2015 року народився син [PERSON], який проживає із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання їй матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку.У зв'язку з цим вона бажає у примусовому порядку стягувати з нього аліменти. Відповідач не працевлаштований, хоча працездатного віку. Вона на даний час ніде не працює, утримує дитину сама, на утриманні має ще одну дитину від іншого чоловіка. У звязку із наведеним просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON]у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, зазначені в позові, підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Не заперечувала стягувати аліменти в меншому розмірі, який запропонував представник відповідача Представник відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, у розмірі 713 грн., оскільки це відповідає половині прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Просить врахувати те, що відповідач не має постійного місця роботи та стабільного заробітку, має на утримання ще одну неповнолітню дитину, на утримання якої сплачує аліменти. З обставин зазначених у позовній заяві, які згідно положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено, що сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Між сторонами відсутня згода щодо визначення щомісячного розміру аліментів на утримання їхньої спільної дитини. Крім того судом встановлено, що позивач ніде не працює. Відповідач працездатний, на утриманні не має ще одну неповнолітню дитину, однак на даний час не має постійного стабільного доходу. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності на утриманні останнього інших осіб, інших обставин, що мають істотне значення. Частиною першою ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 713 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. При цьому, суд виходить із достатності зазначеного розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітньої дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення зі стягненням з відповідача в дохід держави судових витрат. На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial