Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Київпастранс» (далі - КП «Київпастранс») про стягнення суми. Зазначала, що придбала проїзний квиток для користування тролейбусом з терміном дії - травень 2017. 15.05.17 вона користувалася послугами з перевезень, які надаються відповідачем - тролейбусом № 91Н На думку водія тролейбусу місячний проїзний квиток у названому тролейбусі не діє, фактично на вимогу співпрацівника відповідача, вона оплатила вартість проїзду у тролейбусі. Посилаюсь на те, що вона повторно оплатила вартість проїзду у тролейбусі (первісно вартість проїзду була оплачена під час купівлі місячного проїзного квитка), відповідач без жодної правової підстави отримав і утримує у себе її кошти, просила відповідно до ст. 1212 ЦК України зобов`язати відповідача виконати обов`язок в натурі, шляхом стягнення з відповідача на її користь 3 грн. У відзиві на позов, представник відповідача, заперечуючи проти позову, вказав на наступне. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] зазначає, що 15.05.17 за поїздку в тролейбусі № 91Н та на вимогу водія тролейбуса оплатила вартість проїзду у тролейбусі, маючи при цьому місячний проїзний квиток. У той же час у позовній заяві не зазначено реєстраційний номер тролейбуса, у якому [PERSON] здійснила поїздку та відсутнє прізвище водія тролейбуса, оскільки № 91Н це номер маршруту, а не реєстраційний номер тролейбуса. У зв`язку з відсутню будь-яких даних про водія тролейбуса, відповідач не має можливості перевірити наявність чи відсутність фактів, викладених в позовній заяві. Позовні вимоги в частині стягнення вартості проїзду в розмірі 3 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивач їх добровільно сплатив. На разовому квитку нічного маршруту на проїзд у міському тролейбусі, трамваї серії МНА 09 № 005014 відсутня відмітка про його компастування, крім того, долучений до позовної заяви вищевказаний разовий квиток вартістю 3 грн., не свідчить, що позивач придбавав його саме 15.05.2017. Посилаюсь на зазначені обставини, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися. Позивач просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст. 223 ЦУПК України ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши позов та додані до нього документи, дійшов наступного висновку. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Обґрунтовуючи позов, позивач посилалася на те, що водій тролейбусу примусив її купити квиток для проїзду у тролейбусі, оскільки на його думку придбаний нею місячний проїзний квиток у тролейбусі не діє. Таким чином, вона повторно оплатила вартість проїзду у тролейбусі (первісно вартість проїзду була оплачена під час купівлі місячного проїзного квитка), у зв`язку з чим, відповідач без жодної правової підстави отримав і утримує у себе її кошти. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Пунктом 2.3 розділу 2 Правил користування міським наземним пасажирським транспортом міста Києва, які затверджені рішенням Київської міської ради 28.02.2019 № 164/6820 передбачені такі види електронного квитка, як разовий квиток та проїзний квиток на визначений період. Згідно з пунктом 5.5. розділу 5 Правил користування трамваєм і тролейбусом у містах України, затверджені наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 329 від 09.10.2006, які були чинні станом на 15.05.17, пасажири зобов`язані сплатити свій проїзд, закомпостувавши абонементний талон або придбавши разовий квиток у кондуктора чи водія. Додана до позову копія разового квитка не містить слідів компостування. Доказів, які б підтверджували обставини, викладені у позові, позивачем не надано. Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed