Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, який в подальшому неодноразово уточнювала, в обґрунтування якого зазначала наступне. У 1995 році [PERSON] , а у 1996 році вона (позивачка) на підставі державних актів на право власності, отримали у власність земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , площею по 0,146 га, відповідно. В 2015 році вона звернулася до Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, оскільки в її державному акті на право власності на земельну ділянку, який вона отримала у 1996 році відсутній кадастровий номер земельної ділянки. Рішенням Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області № 3 від 23.10.2015 року їй надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою. В процесі виготовлення технічної документації було встановлено, що межі вказані у її державному акті не відповідають межам в натурі на місцевості, оскільки земельна ділянка [PERSON] , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладається на її частину земельної ділянки. Накладання на суміжні земельні ділянки виникло через те, що відповідачка на підставі рішення Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області № 08 від 03.11.2009 року, отримала новий державний акт на право приватної власності на землю, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд вже із збільшеною площею 0, 2489 га. Водночас під час виготовлення технічної документації із землеустрою з метою отримання нового державного акту на земельну ділянку, відповідачка з питанням погодження меж суміжних земельних ділянок до неї не зверталася, внаслідок чого через збільшення площі земельної ділянки [PERSON] , відбулося накладення на її земельну ділянку, чим порушено її право на вільне користування та володіння своєю земельною ділянкою. З ціллю перевірки дотримання відповідачкою під час отримання нового державного акту вимог законодавства були вжиті заходи щодо витребування технічної документації [PERSON] , з відповідних установ. Разом з тим, вони не дали позитивних результатів і технічна документації не була знайдена, що свідчить про те, що державний акт було видано [PERSON] на підставі неіснуючих документів - технічної документації із землеустрою, а відповідно і про незаконність рішення Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області № 08 від 03.11.2019 року про надання [PERSON] у власність земельною ділянки площею 0, 2489 га. На підставі викладеного, [PERSON] просила скасувати рішення Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області № 8 від 03.11.2009 року про надання [PERSON] у власність земельної ділянки та визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2489 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2324980201:05:002:0007, виданий на ім`я [PERSON] . Крім того, просила понесені нею судові витрати стягнути з відповідачів. Ухвалою судді Розівського районного суду Запорізької області від 15.03.2017 року, в порядку ст. 122 ЦПК України (в ред. 2004 р.) у вказаній справі було відкрито провадження та її розгляд призначено до попереднього судового засідання (а.с. 45 т. 1). Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 04.04.2017 року зазначену справу було призначено до судового розгляду на 11.04.2017 року (а.с. 78 т. 1). В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався. 10.05.2017 року ухвалою Розівського районного суду Запорізької області було зупинено провадження у справі до залучення до її участі належного правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області, який є правонаступником Управління Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області (а.с. 144 т. 1). 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Відповідно до п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 28.08.2018 року ухвалою судді Розівського районного суду Запорізької області поновлено провадження у даній справі та її призначено до судового розгляду на 20.09.2018 року. Крім того, вказаною ухвалою залучено до участі у справі правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління Держеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області (який є правонаступником управління Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області), - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (а.с. 163-164 т. 1). Ухвалою суду від 15.01.2019 року клопотання представника позивача [PERSON] було задоволено і з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області витребувано технічну документацію зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я [PERSON] (а.с. 243 т. 1). Ухвалою суду від 19.03.2019 року клопотання позивача [PERSON] було задоволено і Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, залучено до участі у справі в якості співвідповідача, замість третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с. 51 т. 2). 15.05.2019 року ухвалою суду клопотання позивача [PERSON] задоволено і з Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та з питань цивільного захисту населення Розівської РДА Запорізької області, Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області та Відділу у Більмацькому районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, витребувано певний перелік доказів (а.с. 92-93 т. 2). Ухвалою суду від 08.08.2019 року клопотання позивача [PERSON] задоволено і Азовську сільську раду Розівського району Запорізької області залучено до участі у справі в якості співвідповідача, замість її процесуального статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с. 165 т. 2). У запереченнях на позов, а в подальшому у відзиві на позов, [PERSON] , посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, зокрема зазначала, що відповідно до договору купівлі-продажу від 16.07.1992 року, вона у радгоспу «Азов» Куйбишевського району Запорізької області, придбала Ѕ частину житлового будинку по [ADDRESS] , із відповідними надвірними будівлями та присадибною ділянкою. В подальшому на підставі рішення Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області від 20.11.1995 року вона отримала державний акт на право приватної власності на землю. 05.08.2009 року постановою Кабінету Міністрів України за № 844 про затвердження Порядку безоплатних оформлення та видачі громадянам України державних актів на право власності на земельну ділянку, було запроваджено спрощену процедуру отримання державних актів, у зв`язку з чим нею для отримання нового державного акту з кадастровим номером, у відповідні установи було надано певний перелік документів, на підставі яких вона в подальшому отримала спірний державний акт. Крім того, вказувала, що надані позивачем документи взагалі не доводять наявність накладення земельних ділянок, враховуючи при цьому, що під час оформлення документів відповідними спеціалістами проводились заміри, у т.ч. шляхом кадастрової зйомки, а також внаслідок того, що надана їй у приватну власність земельна ділянка площею 0,2489 га була збільшена не за рахунок земельної ділянки [PERSON] , а через викорчовування за межами її городу чагарників, а тому просила у задоволенні позову відмовити (а.с. 64-66 т.1, а.с. 207-210 т. 2). У відзивах на позов представник співвідповідача ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області Журавльова Ю., посилаючись на необґрунтованість доводів позивача, зокрема зазначала, що у ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області відсутні повноваження щодо скасування державних актів на право власності на земельну ділянку, а тому ГУ Держгеокадастру не є належним співвідповідачем у справі. Крім того, вказувала, що відомості про земельну ділянку [PERSON] були внесені до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розробленої Розівським районним відділом ЗРФ ДП «Центр ДЗК», яка відповідала на той час вимогам ст. 55 Закону України «Про землеустрій», внаслідок чого просила у задоволенні позовних вимог в частині, що стосуються ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, зокрема щодо визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, відмовити (а.с. 80-83, 196-200 т. 2). Представник співвідповідача - Азовської сільської ради Розіваського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив не подав (а.с. 5 т. 3). Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність представника співвідповідача - Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити, та скасувати рішення Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області № 8 від 03.11.2009 року про надання [PERSON] у власність земельної ділянки, а також визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2489 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2324980201:05:002:0007, виданий на ім`я [PERSON] . Понесені судові витрати просили стягнути з відповідачів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримали подані нею раніше заперечення та відзив на позов, та просила у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись, зокрема як на законність рішення про надання їй у власність земельної ділянки, так і державного акту на право власності на земельну ділянку. Представники співвідповідача ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області в судовому засіданні, просили відмовити у задоволенні позовних вимог в частині, що стосуються ГУ Держгеокадастру, зокрема щодо визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , з підстав наведених у відзивах на позов. В судовому засіданні 06.06.2019 року представник Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області, яка на той час мала процесуальний статус третьої особи - [PERSON] пояснювала, що про наявність даного спору їй відомо зі слів землевпорядника сільської ради [PERSON] . Водночас припускає, що останній міг допустити помилку під час здійснення обстеження земельної ділянки, враховуючи тиск на нього з обох сторін та відсутності певного досвіду у цій галузі на час проведення у 2016 році обстеження земельних ділянок, а тому просила вирішити спір на розсуду суду. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , землевпорядник Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області, пояснив, що у 2016 році до них звернулася [PERSON] з приводу неможливості оформлення технічної документації з землеустрою. 31.03.2016 року він у складі комісії здійснив виїзд за адресою: [ADDRESS] , під час якого було встановлено невідповідність розмірів земельних ділянок сторін, заявленим у їх державних актах, про що ним було складено відповідний акт. Разом з тим, чому в акті відсутні конкретні дані встановлені ним під час обстеження земельної ділянки пояснити не зміг. 09.04.2019 року він знову здійснив виїзд за вказаною адресою та провівши заміри рулеткою, через відсутність у нього інших приладів для проведення обстеження та замірів, встановив, що площа земельних ділянок сторін в дійсності є більшою чим зазначено у їх державних актах. При цьому вказував, що достеменно встановити відповідність земельних ділянок неможливо через відсутність межових знаків та спеціальних приладів у нього, за допомогою яких можливо було б визначити вихідну точку, від якої потрібно робити заміри, через що він рекомендував сторонам звернутись до відповідних спеціалістів. Заслухавши в судовому засіданні учасників справи, свідка, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 000017 (№000140), зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 140, [PERSON] 05.12.1996 року на підставі рішення Азовської сільської ради народних депутатів від 11.07.1996 року № 23, була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1460 га, яка розташована на території Азовської сільської ради, з цільовим призначенням - присадибна ділянка (а.с. 18, 26 т. 1). Згідно до договору купівлі-продажу від 16.07.1992 року, [PERSON] придбала у радгоспу «Азов» Куйбишевського району Запорізької області Ѕ частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , з відповідними господарськими будівлями, який розташовано на присадибній ділянці 0,10 га. Вказаний договір було зареєстровано Бердянському бюро технічної інвентаризації, про що свідчить відповідне реєстраційне посвідчення (а.с. 70 т. 1, 45-46 т. 2) В подальшому рішенням Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області № 08 від 03.11.2009 року «Про надання земельної ділянки у власність гр. [PERSON] », вирішено вважати надані технічні матеріали стосовно розмірів земельної ділянки, яка перебуває у користуванні гр. [PERSON] , достатніми для прийняття рішення про надання у власність земельної ділянки та останній безоплатно надано у власність земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, площею 0,2489 га. Крім того, [PERSON] вказано на необхідність після отримання даного рішення замовити розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку у відповідній землевпорядній організації, що має на це дозвіл (ліцензію) (а.с. 67 т. 1). Виходячи з державного акту на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого 11.12.2009 року під № 010927900450 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, та зареєстрованого у Державному земельному кадастрі 14.12.2009 року, [PERSON] на підставі рішення Азовської сільської ради № 08 від 03.11.2009 року надано у власність земельну ділянку, площею 0,2489 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2324980201:05:002:0007, що в свою чергу підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 72 т. 1, а.с. 214-217, 218, 240-243 т. 2). Позивачкою та її представником на підтвердження позовних вимог надані суду наступні докази: - технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] на території Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області, заведена ТОВ «Центр земельного кадастру та оцінки» (а.с. 5-18 т. 1); - акт обстеження земельної ділянки № 1 від 31.03.2016 року, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1460 га, за результатами обстеження якої встановлено невідповідність розмірів по розподілу земельних ділянок (а.с. 23 т. 1); - рішення комісії з питань адміністративно-територіального устрою та земельних відносин Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області № 1 від 31.03.2016 року, виходячи з якого за результатами обстеження земельної ділянки площею 0,3949 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що згідно державних актів на право приватної власності на землю площа земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] накладаються одна на одну (а.с. 24 т. 1); - лист Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області від 10.10.2016 року за № 01-23/94, із схемою до нього, відповідно до якого, згідно до акту обстеження від 31.03.2016 року № 1, на земельній ділянці площею 0,3949 га, постійною комісією з адміністративно-територіального устрою встановлена невідповідність меж земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] через накладання ділянок одна на одну, внаслідок допущених помилок при виготовленні державних актів підприємством, яке виконувало дані роботи (а.с. 21-22 т. 1); - лист головного архітектору Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та з питань цивільного захисту населення Розівської районної державної адміністрації Запорізької області за № 7 від 28.08.2017 року, згідно до якого [PERSON] зазначено, що будинок є на два господаря, двір та присадибна ділянка діляться на дві рівні частини. Згідно державного акту на приватизацію земельної ділянки позивачки ширина ділянки у верхній і нижній частині однакова, а тому останній роз`яснено право використовувати земельну ділянку згідно акту (а.с. 214 т. 1). Аналізуючи надані позивачкою та її представником докази, суд доходить наступного висновку. Так, надана позивачкою та її представником технічна документація з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] , на підтвердження накладання земельних ділянок взагалі не містить таких даних, як то і відмови відповідної установи, що її розробляла про неможливість виготовлення такої документації із належним обґрунтуванням цих обставин, що не дає суду можливості дійти висновку про наявність порушеного права позивачки. Не підтверджує позовних вимог, на думку суду, і акт обстеження земельної ділянки № 1 від 31.03.2016 року, через відсутність у ньому даних про те, в чому саме проявляється невідповідність розмірів земельних ділянок, яким чином це було встановлено, і чим це підтверджується, із наведенням конкретних результатів проведених замірів. Крім того, виходячи зі змісту акту обстеження земельної ділянки № 1 від 31.03.2016 року, об`єктом обстеження послугувала земельна ділянка, яка належить позивачці, що взагалі викликає сумніви про можливість встановлення невідповідності земельних ділянок, без обстеження суміжної ділянки, яка належить [PERSON] . Водночас надані позивачкою та її представником рішення тимчасової комісії з питань адміністративно-територіального устрою та земельних відносин Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області № 1 від 31.03.2016 року та лист Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області від 10.10.2016 року за № 01-23/94, із схемою до нього, в яких із посиланням на вказаний вище акт, викладені обставини про накладання земельних ділянок, взагалі суперечать змісту цього акту в частині площі земельної ділянки, яка була предметом обстеження, та даних щодо накладення земельних ділянок, оскільки на думку суду, невідповідність земельних ділянок і їх накладання не є тотожними поняттями. При цьому доданий до листа Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області від 10.10.2016 року за № 01-23/94, план-схема земельної ділянки, не дає змогу встановити коли його було складено та за наявності яких обставин, враховуючи при цьому, що акт обстеження земельної ділянки № 1 від 31.03.2016 року, не міститься посилання на вказаний план-схему. Крім того, виходячи з листа тієї ж Азовської сільської ради від 07.04.2017 року № 01-16/5 (а.с. 88 т. 1), вказана схема носить ознайомчий характер та не має юридичної сили, що підтвердив в судовому засіданні і свідок [PERSON] , землевпорядник сільської ради, який у складі комісії проводив обстеження земельної ділянки та складав відповідні документи. Водночас наданий представником позивачки лист головного архітектору Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та з питань цивільного захисту населення Розівської районної державної адміністрації Запорізької області за № 7 від 28.08.2017 року, щодо відповідності земельної ділянки [PERSON] її державному акту, на думку суду, навіть спростовує доводи останнього про накладання земельних ділянок. Крім того, під час судового розгляду справи, було проведено ще одно обстеження земельних ділянок, що знайшло своє відображення у відповідному акті № 1 від 09.04.2019 року, із схемою до нього. Виходячи з цього акту тимчасовою комісією по зверненню громадян Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області було проведено обстеження земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,434 га. Під час проведення замірів земельних ділянок та обчислення орієнтовної площі обстежених ділянок, встановлено, що вони не відповідають заявленим у державних актах. Орієнтовна площа земельної ділянки [PERSON] , - 0,254 га, [PERSON] , - 0,18 га. Встановлення відповідності меж неможливо у зв`язку із відсутністю закріплених у встановленій формі межових знаків (а.с. 119-120 т. 2). На підставі цього акту, рішенням тимчасової комісії по зверненню громадян Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області від 09.04.2019 року, [PERSON] та [PERSON] , рекомендовано звернутися до відповідної особи, що володіє необхідними технічними та технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером - землевпорядником (а.с. 121 т. 2). Водночас і вказаний акт обстеження земельної ділянки не містить даних про накладання земельних ділянок, оскільки лише вказує на те, що як площа земельної ділянки [PERSON] , так і площа земельної ділянки [PERSON] , є більшою чим вказана у їх державних актах. При цьому, і самі сторони оспорювали зазначені у акті обстеження дані, посилаючись на їх невідповідність дійсним обставинам, а виходячи з пояснень свідка [PERSON] , землевпорядника сільської ради, який у складі комісії проводив обстеження земельних ділянок, відсутність у нього спеціальних приладів для здійснення обстеження та проведення замірів, а також межових знаків, не дають йому можливості визначитися із вихідною точкою, з якої необхідно проводити заміри. Всі інші надані [PERSON] докази на підтвердження своїх вимог носять лише рекомендований характер та фактично не мають доказового значення у справі, як то і генеральний план [ADDRESS] (а.с. 115 т. 2), яким не доводяться та не спростовуються позовні вимоги. Отже, наведені обставини, не дають суду можливості встановити чи має місце накладання земельних ділянок, в чому це проявляється, та які конкретно дані свідчать про це. Статтею 41 Конституції України кожному громадину України гарантовано право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За вимогами статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За статтею 78 ЗК України (в редакції станом на 10.12.2009 року) право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України (в ред. станом на 10.12.2009 р.), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами (ч. 1 ст. 126 ЗК України в ред. станом на 10.12.2009 р.) У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч. 1 ст. 155 ЗК України в ред. на 10.12.2009 р.). За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачкою, всупереч вимог ст. ст. 77-80 ЦПК України, не доведено належними, допустимими та достовірними доказами, наявність існування її порушеного права щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, а саме факт накладення суміжних ділянок, зокрема і в порядку ст. 103 ЦПК України, через відсутність відповідного клопотання. На підставі викладеного, суд відхиляє доводи позивачки та її представника про незаконність спірного рішення та державного акту через відсутність технічної документації [PERSON] , а зокрема і через те, що хоча вказаний факт і має місце, враховуючи, що вжиті судом заходи щодо встановлення знаходження технічної документації останньої, не дали своїх позитивних результатів, водночас ще не може свідчити, що така документація була відсутня на час видачі [PERSON] державного акту. Крім того, суд враховує в цій частині позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 року у справі № 467/1637/16-ц (провадження № 61-18288св18), про те, що непогодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками не може бути підставою для визнання рішення сільської ради та державного акту недійсними, на що покликались позивачка та її представник у цій справі. Водночас суд визнає безпідставними аргументи представника співвідповідача ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, про те, що Головне управління не є належним співвідповідачем у справі, оскільки оспорюваний держаний акт був виданий Відділом Держкомзему у Розівському районі Запорізької області, правонаступником якого на даний час є Головне управління Держгеокадастру. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed