Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на дочку [PERSON], [INFO] в розмірі 2970 грн., мотивуючи тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був між ними розірваний. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Після розлучення дитина залишилися проживати з нею, знаходиться на її утриманні. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 50 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 27.07.2006 року до досягнення дитиною повноліття. Окрім визначених судом аліментів, додаткової участі в утриманні дитини [PERSON] не приймає. У березні 2016 року у звязку із захворюванням зубів у дитини, вони звернулися за медичним лікуванням до ПП «Діагностично-лікувального центру «Медгарант». За проведене лікування було нараховано до сплати 5940 грн., з яких 4440 грн. нею було сплачено, а на суму 1500 грн. вона має борг перед ПП «ДЛЦ Медгарант». Оскільки дитина повністю перебуває на її утриманні, а відповідач у свою чергу є працездатним, на його утриманні інших осіб немає, вважає, що він має можливість на рівні з нею надати матеріальну допомогу на лікування дитини. Тому просить стягнути з відповідача 2970 грн. додаткових витрат на утримання дочки, що становить половину вартості стоматологічних послуг. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив, що згоден приймати участь у витратах на дитину, але у даному випадку позивач, хоч і повідомляла, що дитині потрібно пролікувати зуби, але не погодила з ним у якому медичному центрі це будуть робить і на яку суму. Погоджується, що батьки повинні утримувати дитину нарівні. Також пояснив, що сплачує аліменти більше, ніж 50 грн. щомісяця. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу І-БП № 090425 вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 114 від 21 липня 2004 року (а.с.6). Після повторної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на [PERSON] (а.с.4). У свідоцтві про народження [PERSON], 17 жовтня 2001 року позивачка вказана матір'ю, відповідач батьком (а.с.5). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 серпня 2006 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 50 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 27.07.2006 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (ухвала Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2009 року № 6-20478св09). \~Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм\~\~Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 р. до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком\~\~її\~\~здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. З довідки ПП «ДЛЦ Медгарант» від 19.04.2016 року вбачається, що [PERSON] проведено лікування на суму 5940 грн.00 коп., сплачено за лікування 4440 грн.00 коп., борг становить 1500 грн.00 коп. (а.с. 8). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналогічне положення міститься і в ст. 10 ЦПК України. Позивачкою було надано повне підтвердження витрат, понесених нею на лікування дочки. У той час як відповідач не надав доказів стосовно неможливості сплатити половину необхідної на лікування суми або щодо існування обставин, які дають підставу для зменшення його частки. Не являється такою підставою і надані відповідачем квитанції про перерахування на користь позивачки коштів, оскільки у них зазначено, що це сплата аліментів (а.с. 27-29). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача 2970 грн. 00 коп. додаткових витрат, що складає половину понесених додаткових витрат на дитину. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved