Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Виноградівської державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження майна. Позов мотивовано тим, що згідно до рішення Виноградівського районного суду від 26.08.2011 року по справі за №2-870/11, за позивачем визнано право власності на спадковий житловий будинок за заповітом, що розташований в [ADDRESS], що залишився після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В подальшому, згідно до рішення суду, Виноградівською міською радою було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02.11.2011 року та проведено відповідну державну реєстрацію, згідно до Витягу про державну реєстрацію прав КП «Виноградівське РБТІ» від 02.11.2011 року, за реєстровим №34789993 на нерухоме майно. У зв»язку із необхідністю відчуження будинку, позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори, проте, під час огляду правовстановлюючих документів, стало відомо, що існує заборона на відчуження вищезазначеного будинку. Оскільки 22.05.1979 року між покійним спадкодавцем [PERSON] та [PERSON], було посвідчено договір довічного утримання, згідно до якого [PERSON] передала [PERSON] у власність 1/2 частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS]. В забезпечення договору довічного утримання нотаріусом держиотконотори було накладено заборону на відчуження вищевказаного житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. В подальшому, згідно до рішення Виноградівського районного народного суду від 05.07.1983 року, винесеного за позовом [PERSON] до [PERSON], вказаний договір довічного утримання від 22.05.1979 року - було розірвано, однак вказане рішення суду не було надано державному нотаріусу за життя [PERSON], яка [INFO] року померла, для зняття заборони на відчуження будинку, накладеного для забезпечення виконання умов довічного утримання. А тому позивач позбавлена права розпоряжатися даним будинком, внаслідок чого звернулася в суд. Пунктом 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації прав, шо посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій просить розглянути дану цивільну справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив про розгляд справи в заочному порядку. Представник відповідача, у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не подав. Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Беручи до уваги досліджені в судовому засіданні всі письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті згідно до Рішення Виноградівського районного суду від 26.08.2011 року по справі за №2-870/11, за позивачем [PERSON] визнано право власності на спадковий житловий будинок за заповітом, що розташований в [ADDRESS]. Виноградівською міською радою було видано [PERSON] свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02.11.2011 року та проведено відповідну державну реєстрацію, згідно до Витягу про державну реєстрацію прав КП «Виноградівське РБТІ» від 02.11.2011 року, за реєстровим №34789993. У зв»язку із необхідністю відчуження будинку, позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори, проте, під час огляду правовстановлюючих документів, стало відомо, що існує заборона на відчуження вищезазначеного будинку. Оскільки 22.05.1979 року між покійним спадкодавцем [PERSON] та [PERSON], було посвідчено договір довічного утримання, згідно до якого [PERSON] передала [PERSON] у власність 1/2 частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS]. В забезпечення договору довічного утримання нотаріусом держнотконотори було накладено заборону на відчуження вищевказаного житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. В подальшому, згідно до рішення Виноградівського районного народного суду від 05.07.1983 року, винесеного за позовом [PERSON] до [PERSON], вказаний Договір довічного утримання від 22.05.1979 року - було розірвано, однак вказане рішення суду не було надано державному нотаріусу за життя [PERSON], яка [INFO] року померла, для зняття заборони на відчуження будинку, накладеного для забезпечення виконання умов довічного утримання. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пунктом 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації прав, шо посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. За встановлених обстаивн позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved