Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою, вказуючи , що 30 жовтня 2008 року вона набула право власності на 5\\12 частин домоволодіння № 25 по провулку Вергунівському в м . Черкаси на підставі договору дарування частини будинку від 30.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 7444. Домоволодіння складається з жилого будинку з прибудовами літ.А-1 житловою площею 73,6 кв.м, погреба літ.Б, погреба літ.Д, літньої кухні літ.В, вбиральні літ.Г, літньої кухні літ.Е, вбиральні літ.Ж, гаража літ.З, сараю літ.И, бані літ. К, сараю літ.Л, замощення літ.І, замощення літІІ, огорожі - №1-5,8-10, водоколонки -6,7. Іншими співвласниками вказаного домоволодіння являються відповідачі [PERSON] , якій належить 1\\2 домоволодіння та [PERSON], якій належить 1\\12 домоволодіння. Також, вказує, що фактичний стан користування житловим будинком склався наступним чином: -вона \\ позивачка \\ користується приміщеннями №№ 2-1 2-5 будинку загальною площею 42,3 кв.м, що відповідає 1\\2 ідеальної частки у праві власності на домоволодіння, що є меншим від розміру ідеальної частки 5\\12 (53 кв.м) -[PERSON] користується приміщеннями № 1-1 1-7 будинку загальною площею 60,6 кв.м, що відповідає 1\\2 ідеальної частки у праві власності на домоволодіння -[PERSON] користується приміщеннями будинку №№ 3-1 3-3 загальною площею 24,3 кв.м, що є значно більшим від її розміру ідеальної частки 1\\12 (10,6 кв.м). Оскільки [PERSON] фактично користується більшою частиною будинку, ніж її частка у праві власності на нього, між нею та [PERSON] постійно виникають спори з приводу користування приміщеннями будинку №№ 3-1 3-3. Вона зверталася до співвласників з пропозицією узгодити порядок користування домоволодінням відповідно до часток у праві власності на нього , проте, [PERSON] відмовилася встановлювати порядок користування домоволодінням. Домоволодіння по провул. Вергунівському ,25 в м . Черкаси знаходиться на земельній ділянці площею 1111 кв.м. Фактичний стан користування земельною ділянкою склався наступний: -вона \\ позивачка \\ користується частиною земельної ділянки площею 167,2 кв.м, що є значно менше від розміру ідеальної частки у домоволодінні \\ 365,67 кв.м \\ -[PERSON] користується частиною земельної ділянки площею 271,6 кв.м, що є значно більше від її ідеальної частки у домоволодінні \\ 73,17 кв.м \\ -[PERSON] користується частиною земельної ділянки площею 658 кв.м, що становить 55,86% від загальної площі ділянки. Між нею та [PERSON] постійно виникають спори щодо користування частиною земельної ділянки загальною площею 520 кв.м. Вона також зверталася до співвласників домоволодіння з пропозицією встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток у праві власності на домоволодіння, але [PERSON] відмовилася встановлювати порядок користування земельною ділянкою. У відповідності до п.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до п.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Просила суд встановити між вказаними власниками домоволодіння №25 по провулку Вергунівський м . Черкаси порядок користування даним домоволодінням та порядок користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це домоволодіння та з цією метою призначати у справі судову будівельно технічну експертизу для визначення можливих варіантів встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою. 22.10.2014 року [PERSON] надала суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої вказала , що у звязку з тим , що рішенням народного суду Придніпровського району м . Черкаси від 21 серпня 1980 року встановлено порядок користування домоволодінням між колишніми власниками в частинах по 1\\2 кожному, одна з частин займає співвласник домоволодіння [PERSON] Оскільки такий поділ є обовязковим для осіб, які згодом набули частку в праві спільної часткової власності на майно, вважає необхідним зменшити розмір позовних вимог та просила суд встановити між власниками [PERSON] та [PERSON] порядок користування 1\\2 домоволодіння № 25 по провул. Вергунівський в м . Черкаси відповідно до часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою , на якій знаходиться вказаний будинок відповідно до часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння. 12.11.2014 року [PERSON] надала суду зустрічну позовну заяву до [PERSON], [PERSON], приватного нотаріуса [PERSON], треті особи без самостійних вимог Служба у справах дітей Черкаської міської ради , [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору дарування 5\\12 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по провулку Вергунівський, 25 в м . Черкаси ,укладеного між [PERSON] і [PERSON] 30.10.2008 року та посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на 5\\12 частин вказаного будинковолодіння. Свої доводи [PERSON] обґрунтовує тим , що 30 жовтня 2008 року її брат [PERSON] уклав із сторонньою для нього особою [PERSON] договір дарування 5\\12 частин будинку . За її переконанням , [PERSON] знала, що 1\\2 спірна частина будинку була єдиним цілим, але не дивлячись на це , між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування без виділення 5\\12 частин в натурі. Також, на момент укладення договору дарування 5\\12 частин будинку в домоволодінні був зареєстрований її внук [PERSON], [INFO], про що було відомо сторонам за вказаним договором, але не дивлячись на це , договір укладено без дозволу органу опіки та піклування. Вважає, що укладений 30.10.2008 року договір дарування частини будинку 5\\12 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд №25 по провулку Вергунівський в м .Черкаси, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] є нікчемним у відповідності до ст.224 ЦК України, якою визначено, що правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування є нікчемним. Даний договір порушує право малолітнього [PERSON] на житло. Також, вказує, що договір є нікчемним , тому, що порушує публічний порядок \\ ч.2 ст.228 ЦК України \\ , оскільки , на її погляд, був спрямований на знищення та пошкодження її майна. Так, 01.11.2008 року до садиби прийшли троє невідомих їй осіб, один із яких назвався, що він являється хазяїном будинку і замінили вхідні двері в 1\\2 частину спірного будинку та почали розбирати деревяний сарай, яким вона користувалася для зберігання різного роду побутових речей та які її брат викинув з будинку дошки, залізо з покрівлі, які вони вивезли. Лише недавно їй стало відомо, що це були зять [PERSON] [PERSON], а також гр..[PERSON] та [PERSON] Цей сарай був самовільно збудований нею та батьком в 1980 році та узаконений рішенням Придніпровського райвиконкому м . Черкаси за № 93 від 16.03.1994 року. Частиною 1 ст.349 ЦК України визначено , що право власності на майно припиняється в разі його знищення. А тому , вважає, що [PERSON] незаконно заволоділа нерухомістю разом із членами своєї сім,ї та мала наміри пошкодити, знищити належне їй майно, що підтверджує, що договір є таким, що порушує публічний порядок. Для підтвердження вказаних доводів існують постанови про порушення кримінальної справи за фактом виявлення наркотичних засобів у знищеному сараї і постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, вирок суду та про це знають працівники органів внутрішніх справ. З того часу та із заміною вхідних дверей позбавило її можливості користуватися газовою плитою для приготування їжі та опалення будинку, тобто, відповідачем було порушено комфортні умови для проживання. Також, згідно змісту п.4 договору дарування, вказується , що даритель гарантує, що на момент укладання договору вказана частина будинку нікому іншому не продана , не подарована, не закладена, в спорі, під забороною \\ арештом \\ та в податковій заставі не перебуває, судового спору щодо неї, а також прав третіх осіб, як у межах України , так і за межами України, немає, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесена. Разом з тим , належні кожному із співвласників частини будинку - в натурі виділені не були, а вона, і її сини до осені 2008 року користувалися всіма приміщеннями спірного домоволодіння, вона і менший її син мали право на вказану частину будинку ,як спадкоємці: вона за законом, а [PERSON] за заповітом. Також, спірна власність \\ кімнати 3-3,3-2,3-1 \\ в технічному паспорті \\ між нею і [PERSON] є спільною сумісною власністю, а тому , згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації має бути встановлена письмово і нотаріально посвідчена. \\ ч.2 ст.369 ЦК України \\ Вона такої згоди не давала. Вважає, що приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] вчинила неправомірні дії, не переконавшись в наявності такої згоди, а також не вказала в договорі місце проживання [PERSON], бо за адресою [ADDRESS] він проживав до 20.10.2008 року. Просила суд визнати недійсним договір дарування 5\\12 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за № 25 по провулку Вергунівський в м . Черкаси, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] 30.10.2008 року , реєстровий номер - 7444 . Також, в позовній заяві вказується про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на вказану частину будинку, а також про визнання неправомірними дій нотаріуса при посвідченні договору дарування, визнання незаконним технічного паспорту, прописки осіб в будинковій книзі та визнання незаконним технічного паспорту,тобто, які є похідними вимогами від первинної про визнання договору дарування недійсним. Ухвалою суду від 13 листопада 2014 року [PERSON] відстрочено сплату судового збору за її зустрічним позовом до кінця розгляду справи по суті, тобто, до ухвалення судового рішення у справі. Ухвалою суду від 23 грудня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою та зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], приватного нотаріуса [PERSON], треті особи без самостійних вимог Служба у справах дітей Черкаської міської ради , [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору дарування обєднано в одне провадження. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги за варіантом № 2 судової будівельно технічної експертизи від 12.11.2015 року №06\\15-БТ , в зустрічних позовних вимогах [PERSON] просили суд відмовити. [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] просили задовольнити зустрічні позовні вимоги , а в позовних вимогах [PERSON] відмовити. [PERSON] у вирішенні спору поклалася на суд, в послідуючому до суду не зявилася, зазначивши про можливість розгляду справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання на неодноразові виклики не зявився , причин неявки не надав. Приватний нотаріус [PERSON] у вирішенні спору поклалася на суд, надавши пояснення лише в частині посвідчення договору дарування від 30.10.2008 року та заяву про можливість розгляду справи без її участі. Представник Служби у справах дітей Черкаської міської ради [PERSON] у вирішенні спору поклалася на суд. Третя особа - [PERSON] зазначив , що підтримує позовні вимоги [PERSON] , а в позовних вимогах [PERSON] просив суд відмовити. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення , виходячи з наступних підстав. За обставинами справи , встановлено , що домоволодіння № 25 по провулку Вергунівському в м . Черкаси належить співвласникам: [PERSON] - відповідно до договору дарування частини будинку від 30.10.2008 року прийняла в дар від [PERSON] 5\\12 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованого на земельній ділянці розміром 1111 кв.м по провулку Вергунівський ,25 в м . Черкаси. На земельній ділянці розташовано: жилий будинок з прибудовами А-1, житловою площею 73,6 кв.м, погріб - Б, літня кухня - В, вбиральня - Г, літня кухня - Е, вбиральня - Ж, гараж - З, сарай - И, баня -К, сарай -Л, замощення -І, замощення -11,огорожа № 1-5,8-10, водоколонка 6,7. [PERSON] - відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-1526 від 19.05.1982 року, спадкоємцями майна [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво складається із 1\\6 частини домоволодіння, розташованого на земельній ділянці площею 800 кв.м по провулку Вергунівський ,25 в м . Черкаси. На земельній ділянці розташований цегляний будинок житловою площею 73,6 кв.м, літні кухні «В,Е», погріб, водоколонка № 6,7 \\ том 1 а.с.119 \\ . Згідно довідки від 17.11.2011 року , виданої комунальним підприємством «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 17 листопада 2011 року 1\\12 домоволодіння, яке розташоване по провул. Вергунівський, 25 в м . Черкаси зареєстроване на праві приватної власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину №1-1526 від 19.05.1982 року, виданого державною нотаріальною конторою і записано в реєстрову книгу №8а, реєстровий номер 9052 \\ том 1 а.с. 126 \\ . [PERSON] - відповідно до договору дарування частини домоволодіння від 14 серпня 1998 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 1\\2 частину будинку з належною частиною надвірних споруд, що знаходиться в м . Черкаси по провулку Вергунівський ,25, розташований на земельній ділянці розміром 800 кв.м. На вказаній земельній ділянці розташовані жилий будинок А-1 жилою площею 73,6 кв.м, погріб - Б,Д, туалет - Г,М, літня кухня - В,Е, сарай - И, гараж - З, баня - К, сарай - Л, огорожа 1-5, 3,8,9, водоколонка - 6,7, відмостка - 1,11 \\ том 1 а.с.206 \\ . Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 14 серпня 1998 року [PERSON] подарувала , а [PERSON] прийняла в дар земельну ділянку площею 500 кв.м, розміщену на землях, що знаходяться на території Черкаської міської ради по провул. Вергунівський,25. Цільове призначення землі присадибна ділянка \\ том 1 а.с. 207 \\ . Відповідно до договору від 29 липня 1998 року , укладеного між виконавчим комітетом Черкаської міської ради народних депутатів та [PERSON], на підставі рішення № 522 від 26 червня 1998 року [PERSON] приймає в тимчасове користування земельну ділянку, загальною площею 108 кв.м. Земельна ділянка надається на умовах короткострокового користування строком на 3 роки для огороду без права забудови, без відшкодування понесених затрат і збитків , по провулку Вергунівському , 25 в м . Черкаси \\ том 1 а.с. 207 \\ . Відповідно до технічного паспорту \\ том 1 а.с. 6-15 \\ та при обстеженні експертом , встановлено , що житловий будинок А-1 з прибудовами по провул. Вергунівському, 25 м . Черкаси поділений на три ізольовані квартири на трьох співвласників. Таким чином, будинок належить трьом співвласникам \\ ідеальні частки в домоволодінні \\ : [PERSON] 5\\12, [PERSON] 1\\2 та [PERSON] 1\\12. Також, встановлено, що фактичний стан користування вказаним будинком склався наступним чином : а\\ [PERSON] користується приміщеннями №№ 2-1-- 2-5 будинку загальною площею 42,3 кв.м, що є меншим від розміру ідеальної частки 5\\12 ( 53 кв.м ) б\\ [PERSON] користується приміщеннями будинку №№ 3-1-- 3-3 загальною площею 24,3 кв.м, що є значно більшим від її розміру ідеальної частки 1\\12 (10,6 кв.м) в\\ [PERSON]- користується приміщеннями №№ 1-1--1-7 будинку загальною площею 60,6 кв.м, що відповідає 1\\2 ідеальної частки у праві власності на домоволодіння. За обставинами справи також, встановлено , що в домоволодінні №25 по провул. Вергунівський, 25 постійно проживають [PERSON] та [PERSON]Г, а [PERSON] проживає за іншою адресою [ADDRESS], у вищевказаному домоволодінні зявляється лише епізодично. Також, встановлено , що угода між [PERSON] та іншими співвласниками щодо користування земельною ділянкою відсутня та не укладалася. Фактично з часу укладення договору дарування від 30.10.2008 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки, час від часу вони звертаються один до одного із різного роду позовними вимогами, що підтверджується наданими суду копіями судових документів та визнається сторонами. Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Враховуючи , що дана категорія справ щодо визначення можливих варіантів володіння і користування житловим будинком та господарськими спорудами вимагає спеціальних знань, в судовому порядку за клопотанням позивачки та її представника призначено судову будівельно технічну експертизу. Відповідно до ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Судова практика виходить з того , що для вирішення спору необхідним є проведення судово технічної експертизи, на вирішення якої необхідно ставити питання про можливі варіанти поділу земельної ділянки відповідно до часток учасників. Рекомендації Пленуму Верховного Суду України щодо вирішення даної категорії справ викладені у постанові від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». Відповідно до пункту 19 вказаної постанови у справах за позовом учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою , на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд зясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель , розташування плодово ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвіря, тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При предявленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Відповідно до п.21 даної постанови, якщо до вирішення судом спору земельна ділянка перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у будинку на час виникнення спільної часткової власності. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] просили суд визначити порядок користування домоволодінням та земельною ділянкою по провулку Вергунівський 25 м . Черкаси за варіантом № 2 судової будівельно технічної експертизи № 06\\15-БТ від 12 листопада 2015 року, виготовленої за ухвалою суду судовим експертом [PERSON] Відповідно до вказаного висновку експертизи ідеальні частки співвласників у домоволодінні по провулку Вергунівський ,25 м . Черкаси складають: -[PERSON] 1\\2 \\ договір дарування від 14.08.1998 року \\, від загальної площі житлового будинку А-1 з прибудовами це складатиме : 127,2 х 1\\2 = 63,6 кв.м -[PERSON] 5\\12 \\ договір дарування частини будинку від 30.10.2008 року \\ , від загальної площі житлового будинку А-1 з прибудовами це складатиме: 127,2х5\\12=53,0 кв.м -[PERSON] -1\\12 \\ свідоцтво про право на спадщину від 19.05.1982 року \\ , від загальної площі житлового будинку А-1 з прибудовами це складатиме: 127,2х1\\12=10,6 кв.м Також, згідно висновку експертизи, визначено, що виділити ізольовану квартиру площею 10,6 кв.м \\ ідеальна частка співвласника [PERSON] по площі \\ в житловому будинку А-1 по провул. Вергунівський, 25 м . Черкаси не вбачається можливим, так як мінімально необхідна площа для однокімнатної квартири , яка передбачена ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», «Методичний посібник з визначення можливості розподілу обєктів нерухомості» повинна бути не менше 27,12 кв.м. Відповідно до другого варіанту розподілу 1\\2 частини домоволодіння у співвідношенні 41,7% до 8,3%, визначеного вказаним висновком експертизи передбачається зменшення частки співвласника [PERSON] з 41,7% до 31,8%, зменшення відбулося на майже на 10%. В одиницях площі зменшення становить 13,2 кв.м \\ замість 55,5 кв.м, запропоновано 42,3 кв.м \\ . При другому варіанті розподілу 1\\2 частини житлового будинку частка співвласника [PERSON] збільшилась з 8,3% до 18,2%, збільшення відбулося майже на 10%. В одиницях площі збільшення становить 13,2 кв.м \\ замість 11,1 кв.м, запропоновано 24,3 кв.м \\ . При другому варіанті розподілу 1\\2 частини домоволодіння по провулку Вергунівський ,25 в м . Черкаси частка співвласника [PERSON] зменшилась з 41,7% до 34,6%, зменшення відбулося на 7,1%. В одиницях вартості зменшення становить 33 518,0 грн., а частка співвласника [PERSON] збільшилась з 8,3% до 15,4%, збільшення відбулося на 7,1%. В одиницях вартості збільшення становить 33 518,0 грн. При другому варіанті розподілу 1\\2 частини домоволодіння другий співвласник [PERSON] виплачує першому співвласнику [PERSON] частка якого в натурі після поділу тала більша за ідеальну компенсацію в сумі 33 518,0грн. При другому варіанті розподілу домоволодіння також пропонується співвласникам в спільному користуванні водоколонка № 6, хвірточка № 9. Співвласнику, який має 8,3 % в 1\\2 домоволодіння , пропонується на огорожі №3, довжиною 2,5 метра зі сторони провулку Вергунівський влаштувати хвірточку \\ для забезпечення доступу до запропонованої земельної ділянки, для обслуговування зовнішньої стіни житлового будинку А-1.\\ Також, відповідно до висновку судово технічної експертизи № 06\\15-БТ від 12 листопада 2015 року щодо визначення варіантів користування земельною ділянкою за адресою м . Черкаси , провулок Вергунівський 25 за варіантом №2 співвласникам [PERSON] і [PERSON] пропонується встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 503 кв.м, за яким, для доступу співвласника [PERSON] до квартири №3, водоколонки № 6 запропонована ділянка спільного користування площею 33,0 кв.м Співвласник [PERSON] в категоричній формі заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] , в тому числі і визначений судово - технічною експертизою варіант №2 визначення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою за адресою м.Черкаси , провулок Вергунівський , 25, зазначаючи, що свої доводи щодо її позовних вимог та позовних вимог [PERSON] вона виклала в письмовій формі до суду та жоден із запропонованих варіантів визначення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою не вичерпує спір, не відповідає будівельним та санітарно гігієнічним нормам , фактично є непридатним для нормального проживання та на її думку , в силу незначного розміру належної їй частки майна сторонам необхідно вишукувати можливості для врегулювання спору, можливо це буде сплата грошової компенсації за частку в майні шляхом реалізації \\ відчуження \\ сторонами належних часток. В судовому порядку приймалися міри для врегулювання спору між сторонами , неодноразово за пропозиціями сторін у розгляді справи здійснювались перерви,проте, сторони не прийшли до вичерпання спору. Проаналізувавши доводи сторін та дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до частини 2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Земельним Кодексом України не передбачена можливість розгляду в адміністративному порядку спорів з приводу володіння,, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Таким чином , відповідно до ст.158 ЗК України суд є органом, що вирішує земельний спір , і у випадках, коли йдеться про вимоги щодо визначення порядку користування земельними ділянками . Виключення компетенції суду в будь - яких правовідносинах, на які поширюється юрисдикція суду, у тому числі на зазначені земельні спори, недопустиме. Виходячи із розяснень пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала в користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право користування якою має позивач \\ позивачі \\ , слід виходити з розміру його \\ їх \\ частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої . Таким чином, відповідно до вказаних розяснень, вбачається , що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок і що відповідно до ст.88 ЗК України суд бере до уваги цю угоду в спорах як між ними самими, так і за участю осіб, які пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода є обовязковою, та що це стосується й тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Таку угоду суд може не визнати, коли дійде висновку, що вона явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. В судовому засіданні встановлено , що позивачка [PERSON] 22.10.2014 року надала до суду заяву про зменшення позовних вимог , в якому посилається на рішення народного суду Придніпровського району м . Черкаси від 21 серпня 1980 року, яким встановлено порядок користування домоволодінням між колишніми власниками в частинах по 1\\2 кожному, одна з частин займає співвласник домоволодіння [PERSON], а тому , оскільки такий поділ є обовязковим для осіб , які згодом набули частку в праві спільної часткової власності на майно, зменшила вимоги в частині вимог до [PERSON] та просила встановити порядок користування 1\\2 домоволодіння №25 по провул. Вергунівський в м . Черкаси відповідно до часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою , на якій знаходиться вказаний будинок відповідно до часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння між власниками - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до вищевказаного рішення народного суду Придніпровського району м . Черкаси від 21.08.1980 року проведено реальний розподіл домоволодіння по провул. Вергунівський, 25 між [PERSON] та [PERSON], а земельну ділянку залишено спільному користуванні сторін. З часу винесення вищевказаного рішення суду та до укладення договору дарування 5\\12 частин домоволодіння від 30.10.2008 року між співвласниками розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався та земельна ділянка перебувала у користуванні співвласників та ними не було досягнуто відповідної угоди про порядок користування нею. А тому , суд , враховуючи вищевказані розяснення Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вважає , що при визначенні частини спільної земельної ділянки, право на користування якою має позивачка \\ позивачі \\ , судам необхідно виходити з розміру його чого \\ їх \\ частки у вартості будинку, господарський будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Як вказувалось вище, відповідно до технічного паспорту \\ том 1 а.с. 6-15 \\ та при обстеженні експертом , встановлено , що житловий будинок А-1 з прибудовами по провул. Вергунівському , 25 м . Черкаси поділений на три ізольовані квартири на трьох співвласників. Будинок належить трьом співвласникам \\ ідеальні частки в домоволодінні \\ : [PERSON] 5\\12, [PERSON] 1\\2 та [PERSON] 1\\12. Разом з тим , суд не може погодитись із доводами позивачки [PERSON] та її представника щодо визначення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою. Так, визначення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою за адресою м . Черкаси , провул. Вергунівський , 25 в м . Черкаси за варіантом №2 суд не може визнати таким , що підлягає до задоволення , оскільки він ніяким чином не вичерпує спір сторін, що вони визнали під час розгляду справи та фактично протягом всього розгляду справи вишукували можливості вичерпання спору шляхом укладення мирової угоди або на умовах, які б задовольняли сторони у спорі, в тому числі і щодо можливості сплати грошової компенсації. Даний варіант не визнається відповідачем [PERSON] за первинним позовом [PERSON] , так як він передбачає виплату значної суми грошової компенсації однієї сторони на користь іншої \\ [PERSON] на користь [PERSON] за збільшення частки \\ у розмірі 33 518,0 грн. , що для [PERSON], як пенсіонера з невеликим розміром пенсії, унеможливлює фактичне його виконання та ставить [PERSON] у скрутне матеріальне становище. Крім того, залишаються в спільному користуванні водоколонка № 6, хвірточка № 9, а також , співвласнику , який має 8,3% в 1\\2 домоволодіння \\ [PERSON] \\ пропонується на огорожі № 3 довжиною 2,5 м зі сторони провул. Вергунівський, влаштувати хвірточку \\ для забезпечення доступу до запропонованої земельної ділянки, для обслуговування зовнішньої стіни житлового будинку А-1 та вказаний варіант визначення порядку користування земельною ділянкою передбачає спільне використання частиною земельної ділянки площею 33,0 кв.м., що в силу неприязнених стосунків сторін ще більше поглибить спір між ними, оскільки передбачається спільне використання майна, згода між якими не досягнута. Також, виділити 10,6 кв.м в житловому будинку А-1 по провул. Вергунівський 25 в м . Черкаси не вбачається можливим, так як мінімально необхідна площа для однокімнатної квартири, яка передбачена ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» повинна бути не менше 27,12 кв.м, про що вказано у висновку експертизи. Це викликає складнощі не лише у користуванні вказаною частиною домоволодіння ,але й фактичному визначенні порядку користування будинком та земельною ділянкою. Також, відповідно до висновку експертизи , визначено три варіанти визначення порядку користування будинком , проте, фактично пропонується один варіант розподілу будинку з наявністю прохідної кімнати, яка не містить вікон , а відповідно, немає і освітлення , і це суперечить вимогам санітарних, пожежних та будівельних норм, які ставляться до окремих квартир. За обставинами справи ,встановлено , що приміщення будинку, які пропонуються за варіантом № 2 судової технічної експертизи [PERSON] 3-1,3-2 є прохідними, темними і без вікон, не мають природного освітлення . При цьому, приміщення 3-1 це коридор і не є придатним для проживання, [PERSON] позбавлена можливості користуватися кухнею, газовою плитою для приготування їжі та газовим опаленням, в судовому засіданні встановлено ,що вона в зимовий період часу для обігріву приміщень змушена використовувати електрообігрівач. А тому , 2\\ другий \\ варіант визначення порядку користування будинком експертом не в повній мірі є таким , що враховує вимоги нормативно правових актів щодо відповідності частин будинку при їх виділенні в натурі вимогам санітарних, пожежних, будівельних норм, які ставляться до окремих квартир. Це дає суду підстави вважати , що судовим експертом хоча і визначено декілька варіантів порядку користування будинком з технічної точки зору , як спеціалістом , проте, практичне застосування 2-го варіанту порядку користування будинком в реальному житті - є неможливим, оскільки ,як вказано вище, виділені приміщення є прохідними , і не відповідають будівельним , санітарно гігієнічним нормам . В судовому засіданні встановлено , що до оформлення договору дарування 5\\12 частин домоволодіння від 30.10.2008 року [PERSON] також було здійснено самочинне перепланування 1\\2 домоволодіння , який подарував 5\\12 частин [PERSON] і після цього виїхав до м. Купянськ Харківської області, в результаті чого , [PERSON] з 2008 року опинилася у вкрай скрутних житлових умовах . В судовому засіданні сторонами обговорювалися питання щодо можливості вирішення спору за ти чи іншим варіантом виготовленої судово технічної експертизи , проте , жоден із них не був оцінений ним, як такий , що влаштовує сторони та сприяє вичерпанню спору між ними. Крім того, третій співвласник [PERSON] в судовому засіданні в категоричній формі заперечувала облаштування будь яких хвірточок , які пропонуються сторонам за висновком судової будівельно технічної експертизи у даній справі, що особисто підтвердила в судовому засіданні, що також судом не може не братись до уваги при вирішенні спору та має враховуватись при прийнятті рішення. Відповідно до висновку судово технічної експертизи № 06\\15-БТ від 12.11.2015 року, вбачається , що відповідно до рішення виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих № 269 від 20.04.1966 року [PERSON] та [PERSON] виділено земельну ділянку площею 800,0 кв.м під сумісне будівництво двохквартирного будинку. Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 14.08.1998 року [PERSON] подарувала , а [PERSON] прийняла в дар земельну ділянку площею 500,0 кв.м, розміщену на землях ,що знаходиться на території Черкаської міської ради по провул. Вергунівський, 25. Також, відповідно до договору від 29.07.1998 року , укладеного між виконавчим комітетом Черкаської міської ради народних депутатів та [PERSON] на підставі рішення № 522 від 26.06.1998 року [PERSON] приймає в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 108,0 кв.м. Земельна ділянка надається на умовах короткострокового користування строком на 3 роки для городу без права забудови, без відшкодування понесених витрат, понесених затрат і збитків. \\ том 1 а.с. 207 \\ Загальна площа земельної ділянки по провул. Вергунівський, 25 в м . Черкаси відповідно до плану земельної ділянки складає 0,1111га, в тому числі:земельна ділянка площею 0,0500 га перебуває у власності [PERSON] та 0,0108 га в оренді. Земельна ділянка, яка перебуває в користуванні [PERSON] та [PERSON] по фактичному користуванню відповідно до плану земельної ділянки , виконаного ДП «Укргеоінформ» складає 0,0503 га. Площа земельної ділянки 1\\2 домоволодіння по провул. Вергунівський , 25 складає 503 кв.м. Загальна площа земельної ділянки, яка перебуває в користуванні [PERSON] відповідно до плану земельної ділянки виконаного Черкаським відділенням ДП «Укргеоінформ» складає 503,0 кв.м. Разом з тим , суд вважає обґрунтованими і такими , що заслуговують на увагу усні та письмові пояснення [PERSON] та її представника [PERSON] в частині вимог щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою. Як вказувалось вище, рішенням виконкому Черкаської міської ради депутатів трудящих №269 від 20.04.1966 року [PERSON] та [PERSON] виділено земельну ділянку площею 800,0 кв.м під сумісне будівництво двохквартирного будинку. Зміна цільового призначення землі стосується виключно земельної ділянки, яка на праві приватної власності належить [PERSON] площею 500,0 кв.м присадибна ділянка та ділянка площею 108,2 кв.м, що передана [PERSON] в тимчасове користування на три роки для городу без права забудови. В матеріалах справи відсутнє відповідне рішення про передачу та зміну цільового призначення земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON], таке рішення не приймалося і жодна із сторін не надала таке рішення, межі земельної ділянки в натурі на місцевості не визначені, а тому , це дає підстави про необґрунтованість вимог [PERSON] щодо визначення порядку користування земельною ділянкою. Сторони не надали суду таких документальних підтверджень, правовстановлюючих документів про розміри спірної земельної ділянки , а висновок судово технічної експертизи в частині визначення варіантів користування земельною ділянкою базується на фактичних даних та без посилань на конкретні документи щодо даної земельної ділянки, нічого не вказано у висновку експертизи і про рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 25.04.1989 року №86 «Про впорядкування землекористування домоволодінь і прийняття в експлуатацію індивідуальних жилих будинків» про залишення в тимчасове користування за домоволодінням №25 по провул. Вергунівський в м . Черкаси. \\ том 2 а.с. 248 \\, сторонами не були надані правовстановлюючі документи про розмір спірної земельної ділянки . На запит суду щодо того , кому належало право власності \\ користування \\ земельною ділянкою по провулку Вергунівський, 25 в м . Черкаси станом на 30.10.2008 року та на підставі яких правовстановлюючих документів та чи мала право власності \\ користування \\ [PERSON], [INFO] Управлінням Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області надано письмову відповідь від 06.04.2016 року за №31-28-0.4-2984\\15-16 про те , що земельна ділянка не приватизована , правовий статус земельної ділянки землі належать до Черкаської міської ради. Відповідно до розяснень п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах про встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласників жилого будинку необхідно витребувати: документи про надання її для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, план земельної ділянки, відведеної в натурі \\ на місцевості \\ , план цієї ділянки із зазначенням її частин, що перебувають у фактичному користуванні кожного із співвласників. Відповідно до вимог ч.ч.1,4 ст.120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно правових угод, а право користування на підставі договору оренди. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку , згідно вимог ч.1 ст.125 ЗК України виникає після одержання ї власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Документи , що посвідчують право на земельну ділянку , визначені ст.126 ЗК України. У відповідності до ст.11 Закону України «Про порядок виділення в натурі \\ на місцевості \\ земельних ділянок власникам земельних дільниць встановлення меж земельних ділянок у натурі \\ на місцевості \\ власникам земельних часток» здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи щодо відведення земельної ділянки у розмірі, в якому сторони фактично нею користуються та щодо відведення земельної ділянки в натурі на місцевості, суд вважає, що при зясованих обставинах встановити порядок користування земельною ділянкою не виділеною сторонам у встановленому законом порядку , не можливо, а тому , позовні вимоги [PERSON] не можуть підлягати до задоволення. А тому , суд враховує вказані посилання [PERSON] та її представника [PERSON] в цій частині, як такі , що заслуговують на увагу та дають підстави для відмови у позовних вимогах [PERSON] Що до зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним договору дарування 5\\12 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по провулку Вергунівський, 25 в м . Черкаси ,укладеного між [PERSON] і [PERSON] 30.10.2008 року та посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], суд має зазначити наступне. У відповідності до ст. ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною 4 вказаної статті визначено , що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові. Представником [PERSON] [PERSON] 22.01.2015 року адресовано таку письмову заяву про застосування строку позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки \\ ст.257 ЦК України \\ . Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За обставинами справи , встановлено та підтверджено документально , що [PERSON] достовірно знала про укладення договору дарування 5\\12 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по провулку Вергунівський, 25 в м . Черкаси, укладеного між [PERSON] і [PERSON] 30.10.2008 року та посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] з часу укладення даного договору дарування, що детально викладено в її письмових зверненнях до суду та підтверджено наданими нею письмовими матеріалами справи , в тому числі і переписку її з Службою у справах дітей, виконавчим комітетом Придніпровської райради м. Черкаси , а саме: -повідомленням виконавчого комітету Придніпровської районної ради м . Черкаси на адресу [PERSON] від 21.11.2008 року за № 383-2 за підписом голови ради [PERSON] \\ том 1 а.с. 130 \\ зі змісту якого , вбачається , що з приводу її заяви про накладення заборони на відчуження частини нерухомості необхідно звертатися до суду та вказувалось , що [PERSON] з приводу відчуження частини нерухомості в домоволодінні № 25 по провулку Вергунівський у м . Черкаси до органу опіки та піклування Придніпровського району м . Черкаси - не звертався. -повідомленням начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси від 18.05.2009 року №144-2 за підписом [PERSON] \\ том 1 а.с. 131 \\ -відповідно до додаткових письмових пояснень [PERSON] щодо обчислення строків перебігу позовної давності \\ доповнення до а.с.57-58 том 1 \\ , які знаходяться в томі 2 а.с. 230 також підтверджуються вищевикладені обставини про її обізнаність про укладення договору дарування [PERSON] 30.10.2008 року . Так, відповідно до доданої заяви [PERSON] про забезпечення позову до Придніпровського районного суду м . Черкаси \\ суддя Басак Т.Є.\\ від 9 грудня 2008 року, вбачається , що [PERSON] в листопаді 2008 року стало відомо \\ другий абзац заяви \\ , що її брат [PERSON] подарував частину домоволодіння по провул. Вергунівський, 25 в м. Черкаси [PERSON] та у звязку з цим вона і зверталася до суду. Також, [PERSON] надано суду письмове звернення її до начальника КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» [PERSON] від 2 грудня 2008 року, в якому вона також вказує, що вона, як співвласник частини спільного майна, згоди на продаж \\ зроблено виправлення на дарування \\ частини домоволодіння не надавала, та копії ухвал Придніпровського районного суду м . Черкаси від 9.12.2008 року у справі №2-5286\\08 \\ суддя Басак Т.Є. \\ ,які також підтверджують обставини обізнаності [PERSON] щодо укладеного [PERSON] договору дарування від 30.10.2008 року. Таким чином , із вказаних пояснень [PERSON] та з наданих нею письмових доказах , вбачається , що [PERSON] фактично з дня укладення договору дарування від 30.10.2008 року достовірно знала про відчуження [PERSON] 5\\12 частин житлового будинку № 25 по провул. Вергунівський в м . Черкаси та вже з листопада 2008 року приймала участь у судових справах відносно спірної частини домоволодіння . Узагальнюючи вищенаведене, встановлено , що у листопаді 2008 року [PERSON] достовірно знала про укладення [PERSON] та [PERSON] договору дарування 5\\12 частин домоволодіння. Таким чином , перебіг строку позовної давності для звернення [PERSON] до суду з позовом про визнання договору дарування від 30.10.2008 року почався з листопада 2008 року. В той же час , [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання договору дарування 5\\12 частин житлового будинку №25 по провул. Вергунівський м . Черкаси від 30.10.2008 року 12 листопада 2014 року , що вказує на те , що трирічний строк позовної давності визначений законом сплинув у листопаді 2011 року. Посилання [PERSON] на те , що вона 30.10.2008 року зверталася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про визначення порядку користування частиною домоволодіння № 25 по провул. Вергунівський м. Черкаси, але ця заява залишалась без руху \\ ухвала суду за листопад 2008 року у справі № 2-5286\\08 \\ , а іншою ухвалою від 9.12.2008 року визнана неподаною та повернута [PERSON] \\ том 2 а.с. 233\\ , а тому , це підтверджує, що строк позовної давності переривався та починав спливати з самого початку, не ґрунтується на законі. Визнання заяви неподаною та повернення її заявнику , залишення позовної заяви без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності , що визначено частиною 1 ст. 265 ЦК України. Не є обґрунтованими і такими , що узгоджуються із чинним законодавством України посилання [PERSON] у своїх додаткових письмових поясненнях від 12.04.2016 року на те , що вона лише 11.01.2011 року подала до суду зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору дарування від 30.10.2008 року та інші вимоги , яка ухвалою судді Придніпровського районного суду м . Черкаси [PERSON] від 25.05.2011 року була обєднана з первісним позовом [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі та з 26.05.2011 року відбулося переривання перебігу строку позовної давності \\ справа № 2-68\\11\\. А крім того , за її позовними вимогами до [PERSON] , треті особи [PERSON], [PERSON] та інших осіб про визнання недійсними договорів дарування \\ в тому числі і договору дарування від 30.10.2008 року \\ , визнання права власності на 1\\2 частини будинку, відшкодування майнової та моральної шкоди провадження у справі № 2-4243\\2011 було відкрито лише 18 листопада 2011 року \\ суддя Скляренко В.М. \\ , що дає їй стверджувати , що перебіг позовної давності також переривався і позовна давність з 19.11.2011 року починалася спочатку. Такі посилання [PERSON] не відповідають вимогам законодавства , і спростовуються вищевказаними документальними даними , які надала суду сама [PERSON] про те , що ще в листопаді 2011 року сплив трирічний строк позовної давності для звернення до суду з позовом про визнання договору дарування 5\\12 частин житлового будинку №25 по провулку Вергунівський в м . Черкаси від 30.10.2008 року, а відповідно до ч.1 ст.265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Наслідки спливу позовної давності визначені статтею 267 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові. Посилання [PERSON] на те , що в разі , якщо суд дійде висновку , що терміни звернення її до суду з позовними вимогами про визнання договору дарування збігли , просила суд поновити цей строк, суд оцінює критично , оскільки такі посилання є бездоказовими, суду не надано доказів про те , що пропущення позовної давності відбулося саме з поважних причин та такі доводи спростовуються наданими суду письмовими матеріалами справи , про які вказано вище в даному рішенні суду. За таких обставин , в позовних вимогах [PERSON] про визнання недійсним договору дарування , має бути відмовлено. Оскільки інші вимоги [PERSON] є похідними вимогами від первинної про визнання договору дарування недійсним : про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на вказану частину будинку, визнання незаконним технічного паспорту, прописки осіб в будинковій книзі та визнання незаконним технічного паспорту, а також про визнання неправомірними дій нотаріуса при посвідченні договору дарування, вони також не можуть підлягати до задоволення з вищевикладених підстав. Відповідно до ухвали суду від 13 листопада 2014 року у даній справі позивачці [PERSON] відстрочено сплату судового збору за її зустрічним позовом про визнання договору дарування недійсним до кінця розгляду справи по суті, тобто, до ухвалення судового рішення у даній справі. У відповідності до ст.88 ЦПК України та у звязку з відмовою у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON], до стягнення з неї на користь держави підлягає судовий збір в сумі 243,60 гривень. На підставі ст..ст.11,60, 213-215,88 ЦПК України ,

Outcome: approved