Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому на підставі сертифіката серії ЧН № 0242617 право на земельну частку (пай) розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП імені Леніна. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, стверджувала, що на день смерті [PERSON] фактично проживала разом із нею в [ADDRESS] , а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після її смерті. У зв`язку із втратою оригінала сертифіката вона (позивач) не має можливості оформити спадщину в нотаріуса. [PERSON] просила суд: - встановити факт її постійного проживання разом із [PERSON] на момент смерті останньої в [ADDRESS] ; - визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0242617 належало [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У судовому засіданні позивач та її предстак - адвокат Яцун О.В. позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності представника відповідача та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання про те, що вони добре знають [PERSON] та знали її покійну матір [PERSON] . [PERSON] протягом останніх років життя своєї матері постійно проживала разом із нею, а після смерті здійснювала поховання. Вислухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Леніна, на його ім`я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0242617, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 117 від 24 серпня 1996 року, що підтверджується повідомленням відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 6 листопада 2019 року (а.с. 12). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, 7 лютого 2006 року на її ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0242617 належало [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи № 33/2006 до майна померлого [PERSON] (а.с. 26-29). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 7 серпня 2009 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 11). Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 травня 2020 року (а.с. 44-50), а тому спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за цим заповітом. Таким чином, в силу ст. 1223 ЦК України [PERSON] , як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] . У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори № 405/01-16 від 20 травня 2020 року (а.с. 42). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У судовому засіданні встановлено, що на день смерті [PERSON] проживала в [ADDRESS] . Протягом останніх років життя [PERSON] разом із нею за вказаною адресою проживала дочка - [PERSON] , що підтверджується поясненнями позивача та показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання позивача разом із [PERSON] на момент смерті останньої має для позивача юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері. Позивач позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначений факт. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай), суд виходить з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] , який прийняв спадщину після її смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0242617, виданий на ім`я [PERSON] , втрачений, що підтверджується оголошенням у газеті «Носівські вісті» (а.с. 14). Позивач позбавлена можливості отримати дублікат втраченого сертифікату. З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП імені Леніна, що на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0242617 належало [PERSON] та було успадковане [PERSON] після його смерті, у зв`язку із тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0242617 втрачений, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1/02-31 від 2 січня 2020 року (а.с. 15). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай) також підлягають задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved