Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати безпідставною відмову [PERSON], та [PERSON], в наданні згоди на приватизацію земельної ділянки, що знаходиться в її користуванні. В обґрунтування вимог посилається на те, що їй на праві власності належить будинок [ADDRESS]. Зазначений будинок та інші господарські споруди, розташований на земельній ділянці площею 1038 кв.м. В теперішній час, вона має намір отримати земельну ділянку, на якій розташований будинок, у власність. При зверненні до Департаменту комунальної власності Одеської міськради та Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області для підготовки документів по приватизації земельної ділянки, їй було запропоновано отримати згоду суміжних землекористувачів. Суміжні землекористувачі [PERSON], (буд. [ADDRESS]) та [PERSON], (буд. [ADDRESS]) надали письмові згоди на приватизацію та зазначили, що межі земельної ділянки між ними погоджені. Суміжні землекористувачі [PERSON], та [PERSON], (буд. [ADDRESS]) відмовили в наданні письмової згоди, причини відмови не пояснювали. Таким чином, за відсутності згоди та погодження межі між суміжними земельними ділянками, позивачка позбавлена права отримати земельну ділянку у власність. За таких підстав, представник позивачки, просила задовольнити вимоги позову. Відповідачка [PERSON], в судовому засіданні 04.12.2014р., вимоги позову не визнала та пояснила, що не бажає надавати письмову згоду про погодження межі між земельними ділянками, оскільки тривалий час має неприязні стосунки із позивачкою. В частині визначення межі, яка існує між земельними ділянками, та зазначена в технічному звіті по топографо-геодезичним вишукуванням земельної ділянки, заперечень не має. В судове засідання 08.12.2014р., не з'явилася, про місце та час його проведення повідомлена належним чином (а.с. 60), причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час його проведення повідомлений належним чином (а.с. 61), причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала представник позивача. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності та підставі договору купівлі-продажу від 23 квітня 2005 року, який посвідчено державним нотаріусом першої Одеської державної нотаріальної контори Драло Г.Л. та зареєстровано в КП «Одеське МБТІ та РОН» 28 квітня 2005 року за реєстраційним номером 10577499, номер запису 18189 в книзі 3 дод. 19, належить житловий будинок що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що складається в цілому із однієї кам'яної житлової будівлі, означеної в схематичному плані літерою «А», житловою площею 49,4 кв.м., та надвірних споруд «В» - вбиральня, «Д»- душ, «Е»- сарай, «Ж» - вбиральня, «И» - літня кухня з підвалом, 1-8 - огорожа, І-ІІ - мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 1038м2. [PERSON], вирішила приватизувати належну їй земельну ділянку та звернулась до ТОВ «Геоконсалтинг», оскільки це потребує необхідної організації дій та виготовлення документації. ТОВ «Геоконсалтинг» був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON], для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1034 га, в тому числі: земельну ділянку, площею 0,1000 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельну ділянку, площею 0,0034 га - для будівництва індивідуальних гаражів, за адресою: [ADDRESS]. Для передачі документів до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради для підготовки проекту рішення про передачу у власність земельної ділянки необхідно надати погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та/або землекористувачами, а також на виконання вимог висновків Управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області від 12.08.2013 р. №473/В, №474/В, про врахування вимоги п. 5 ст.158 Земельного кодексу України (У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом) було підготовлено опис меж земельної ділянки із суміжними земельними ділянками: Визначити, що межа земельної ділянки [PERSON], площею 1000 кв.м., із ділянкою користувачів [PERSON], [PERSON], описується наступним чином: від кутової тильної т.1, вздовж капітального забору на відстань 12,36 м. до т.2, від т.2 до т.З на відстань 1,64 м., далі від т.З до т.4 на відстань 6,07 м., від т.4 до т.5 вздовж капітального забору на відстань 11,57 м., далі від т.5 до т.6 на відстань 1,51 м., далі так само вздовж капітального забору від т.6 до т.7 на відстань 7,50 м. Межа земельної ділянки між ділянкою [PERSON], та ділянкою [PERSON], описується наступним чином: від кутової фасадної т.23 по капітальному забору на відстань 0,49м. до т.24, далі по капітальному забору від т.24 до т.25 на відстань 4,29 м., далі від т.25 до т.26 на відстань 9,41 м., далі по капітальному забору поворот направо від т.26 до т.27 на відстань 1,66 м., далі прямо вздовж капітального забору від т.27 до т.28 на відстань 1,46 м., далі поворот наліво вздовж капітального забору від т.28 до т.29 на відстань 4,46 м., далі поворот направо вздовж капітального забору від т.29 до т.30 на відстань 8,67 м., далі прямо від т.30 до т.31 на відстань 3,92 м., потім так само прямо вздовж капітального забору від т.31 до т.32 на відстань 1,73 м., від т.32 до т.33 на відстань 1,33 м. Межа земельної ділянки між ділянкою [PERSON], та ділянкою [PERSON], описується наступним чином: з тильного боку земельної ділянки від т.ЗЗ по капітальному забору до т.34 межа на відстань 9,03м., далі по капітальному забору від т.34 до кутової т.1 на відстань 13,36 м. Отже [PERSON], повинна була погодити межі земельної ділянки із суміжними землекористувачами - [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Сусіди [PERSON], та [PERSON], погодились із наявними межами, про що надали відповідні розписки, в той час як [PERSON], та [PERSON], безпідставно відмовили, відтак позивачка вимушена звернутись до суду із позовом про визнання безпідставною відмови [PERSON], [PERSON], від надання їй згоди на приватизацію земельної ділянки та визначення межі між земельними ділянками. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду у п.18 постанови №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 p., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 p., згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27.04.2007 р. N997-V - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Пункт в) ч.1 ст.81 ЗК України визначає підставою набуття права власності на землю приватизацію земельних ділянок. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян п.а) ч.3 ст. 116 ЗК України. Згідно положень ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, має право подати заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України. Обов'язком землекористувачів, визначених зокрема пунктами г) та е) ч.1 ст. 96 ЗК України, є не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства тощо. За положеннями ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, а ч.3 цієї статті визначає способи захисту. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відмова відповідачів у погодженні меж земельної ділянки є безпідставною, що встановлено в судовому засіданні та обмежує право [PERSON], на отримання земельної ділянки у власність.

Outcome: approved