Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона та відповідач мають двох неповнолітніх дітей: доньку Софію, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. На даний час, вони з відповідачем спільно не проживають. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. Відповідач офіційно працює, має сталий дохід, а тому вона вважає, що він має можливість і повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене, звернулася до суду та просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дітей: доньки Софії, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи від дня предявлення позову. Також, просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати на надання їй правової допомоги. В судовому засідання позивач та її представник вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши позивача, її представника, відповідача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі в їх сукупності, вважає наступне. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей: доньку Софію, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], про що свідчать відповідні копії свідоцтв про народження, які знаходяться у матеріалах справи. Діти повністю перебувають на утриманні матері - позивача [PERSON] Відповідно до положень ст. 121 СК України, права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому діючим законодавством. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і, згідно з положеннями ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У разі відсутності такої домовленості, чинне законодавство передбачає право того з батьків, з ким проживає дитина, звернутися до суду для зобовязання батька чи матері, які проживають окремо, надати другій стороні утримання на підставах і в порядку, що встановлені законом. Згідно з положеннями ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вище викладене та всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає, що відповідач [PERSON] повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей: доньки Софії, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], оскільки, згідно зі свідоцтвами про народження, являється їхнім батьком та зобовязаний їх утримувати, а розмір аліментів, які просить стягнути позивач є достатнім та обґрунтованим. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею, документально підтверджені, судові витрати у сумі 500 гривень. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 640 гривня 00 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved