Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] та просила визнати рівними по 1/5 частині квартири [ADDRESS], кожному: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Також позивачка просила визнати за нею право власності на 3/5 частин вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] сина [PERSON] та померлого [INFO]. чоловіка [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є дружиною померлого [PERSON]. та матір'ю померлого [PERSON], проживала з ними однією сім'єю по день смерті в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого [PERSON]. та відповідно рідними братом та сестрою померлого [PERSON] Після смерті чоловіка позивачка зайнялась вирішенням питання про прийняття спадщини та з'ясувала, що свідоцтво про право власності на житло, видане УЖКГ ОМР 12.01.1994 р. не зареєстровано в БТІ, а також відсутній витяг про реєстрацію права власності за всіма членами сім'ї, тому видача свідоцтва про право на спадщину за законом без документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності на зазначену частку квартири не є можливим. Після смерті сина - [PERSON] а ні вона, а ні чоловік не звертались до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, вважаючи, що прийняли її відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України в рівних частках, так як проживали в одній квартирі зі спадкодавцем. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від належної їм після смерті батька частини спадкового майна, про що написали відповідні заяви до Четвертої одеської держнотконтори. Оскільки іншого шляху для захисту свого права на отримання спадку ніж звернутися до суду в [PERSON] немає, посилаючись на норми ст.392 ЦК України, вона звернулась до суду з вищевказаним позовом. В процесі судового розгляду до спільного провадження з первісним позовом було прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третя особа - реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про визнання рівними часток у спільній частковій власності та визнання права власності по 1/5 частині квартири [ADDRESS], за позивачами кожному. Позовні вимоги зустрічного позову обґрунтовані тим, що оформленням та отриманням всіх необхідних документів по приватизації спірного майна займався батько- [PERSON] Після смерті брата - [PERSON] ніхто не звертався до нотаріуса для оформлення спадщини, тому що вважали, що прийняли її відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Коли після смерті батька [PERSON]. мати - [PERSON] звернулась до Четвертої нотконтори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS]. Так як позивачі відмовились від своїх часток на спадкове майно після смерті батька, відсутні правовстановчі документи на квартиру, тому вони просять визнати рівними частки всіх колишніх співвласників, а також визнати за позивачами по 1/5 частині вищевказаної квартири В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала вказані позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви про визнання позовних вимог, в яких також просили слухати справу у їх відсутність. Вислухавши представника позивача за первісним позовом, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як видно з представлених матеріалів, 27 квітня 1974 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Красносельській сільраді Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 21 (а.с.100). Після реєстрації шлюбу [PERSON]. змінила прізвище на «[PERSON]». Від шлюбу у сторін [INFO] народилися син - [PERSON], [INFO] (а.с.97)син - [PERSON](а.с.99), [INFO] народилася донька - [PERSON] (а.с.98). 21 липня 2006 року р. [PERSON] одружився з [PERSON], про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси зроблено запис за №526. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.101). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 12 січня 1994 р. за №32442, яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №12-3342, квартира, яка знаходиться за адресою:[ADDRESS], дійсно належить на правах спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Загальна площа квартири становить 81.8 кв.м. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, оскільки домовленостей про частки свідоцтво не містить, тому суд приходить до висновку, що вони стали власниками в рівних частинах, тобто по 1/5 частині кожний. Судом було встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 08.01.2009 р. зроблено відповідний актовий запис №240, і підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 08 січня 2009 року, складеного Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а.с.95). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/5 частини чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 81,8 кв.м. в тому числі житловою 51,8 кв.м., яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 12 січня 1994 р. за №32442, яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №12-3342 (а.с.8). Відповідно до даного свідоцтва інші частини даної квартири належать позивачці [PERSON], [PERSON] та відповідачам - [PERSON], [PERSON], по 1/5 частині кожному. Згідно з Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджених наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 р. №7/5 п.1.4., обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам. Згідно відповіді від Четвертої Одеської держнотконтори, щодо майна померлого [INFO]. [PERSON] держнотконторою не заводилась. [INFO] помер [PERSON], про що 19 серпня 2013р. зроблено відповідний актовий запис №8115, і підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 19.08.2013 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.14). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/5 частини чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 81,8 кв.м. в тому числі житловою 51,8 кв.м., яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 12 січня 1994 р. за №32442, яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №12-3342 (а.с.8). Із копії спадкової справи №1109/2013, відкритої щодо майна померлого [INFO]. [PERSON] видно, що КП «БТІ» ОМР своїм листом від 17 березня 2013 року повідомило про відсутність реєстрації квартири [ADDRESS] станом на 31.12.2012 р. (а.с.144). Згідно положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Інших спадкоємців після померлого [PERSON], крім [PERSON] судом не встановлено. Дочка спадкодавця [PERSON] та син [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, відповідно їх заяв р. (а.с.130,130-зворот). [PERSON] своєчасно звернулася до нотаріальної контори і є спадкоємцем першої черги відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, але їй було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/5 частини квартири в зв'язку з тим, що витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на вказану частину зазначеної квартири за спадкодавцем не надавався позивачкою до нотаріальної контори. Оскільки [PERSON] та [PERSON] померли та за своє життя не встигли отримати документи, тому це не може бути перешкодою її спадкоємцю в оформленні права власності на спадкове майно. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як видно з довідки дільниці №6 КП «ЖКС «Північний» [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 1992 р., тому, являючись спадкоємцем першої черги прийняла спадщину в рівних частинах як після сина [PERSON] так і після смерті [INFO]. чоловіка [PERSON]., який в свою чергу проживаючи та будучи зареєстрованим в цій квартирі також прийняв спадщину після смерті сина [PERSON] Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно листа державної реєстраційної служби України від 03.01.2013 р. №397-06-15-13 щодо питань, пов'язаних з проведенням державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень Як було судом встановлено, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на вказану частину зазначеної квартири за спадкодавцем у позивача відсутній. Нормами статті 8 ЦК та ЦПК України регламентовано вирішення справ відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини, а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад (цивільного) законодавства. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечності законодавства, що регулює спірні відносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав є спадкування майна відповідно до ст.1217 ЦК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати Книгу третю ЦК України, зокрема Главу 24 «Набуття права власності» ст.328, оскільки Книга шоста «Спадкове право» ЦК України, не передбачає набуття права власності на спадкове майно за рішенням суду, а у нотаріуса, як особи, чия діяльність направлена на захист цивільних прав, відсутні правові підстави для видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлений позов є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.328 ЦК України необхідно визнати право власності за позивачкою на 3/5 частин квартири [ADDRESS], із яких 1/5 частини особиста власність, а 2/5 частини в порядку спадкування за законом, а за відповідачами по 1/5 частині.

Outcome: approved