Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду с позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, де зазначає, що з відповідачем по справі перебувала шлюбі з 18 червня 2013 року по 03 серпня 2016 року. Від подружніх стосунків мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. Батько матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Дитина постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання неповнолітнього сина до його повноліття, оскільки відповідач має дитину від другого шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заперечення проти позову, в яких вказував, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 жовтня 2016 року з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 21 вересня 2016 року, до його повноліття, тому, враховуючи те, що він має двох дітей, на одного з яких вже сплачує аліменти, просив задоволити позов частково в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до наданого до суду свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] його батьком є [PERSON]. (а.с.7) Дитина проживає з матір'ю. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч.2 ст.182 СК України). Таким чином, судом встановлено, що відповідач, є батьком дитини, позивач бажає одержувати аліменти на утримання сина за рішенням суду. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 жовтня 2016 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 21 вересня 2016 року, до його повноліття, але їх мінімальний розмір не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача суд стягує на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, до його повноліття, але їх мінімальний розмір не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved