Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заява мотивована тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я заявника. Вказуючи, що в документах, які підтверджують їхні родинні відносини з матір`ю, є розбіжності, що унеможливлюють оформлення спадщини, просила встановити факт, що вона є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявник у судове засідання не з`явилася, 18 березня 2020 року подала до суду заяву, в якій вказала, що заяву про встановлення факту родинних відносин підтримує, просить її задовольнити та розглядати справу за її відсутності (а.с. 46) Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, 19 березня 2020 року подав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] та просив справу розглядати за його відсутності (а.с. 47). Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши всебічно, повно і об`єктивно обставини справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в селі Овлочин Турійського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина (а.с. 8). Зі змісту повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та розірвання шлюбу видно, що спадкодавець [PERSON] тричі укладала шлюб та змінювала дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] ». При оформленні зазначених актових записів допущено помилки у написанні прізвищ нареченої до та після розірвання шлюбу (а.с. 31-39). За життя [PERSON] 21 лютого 2019 року склала заповіт, яким усе належне їй майно заповіла своїй дочці [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Заявник народилася [INFO] в місті Нововолинськ Волинської області, її матір`ю є [PERSON] (а.с. 9). Після одруження [INFO] заявник змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10). Аналіз змісту зазначених документів та обставин справи дає підстави для висновку, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] . Звертаючись до суду заявник вказувала, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] і підтвердження факту родинних відносин їй необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті останньої. Складений [PERSON] заповіт є дійсним і не змінювався, свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалися, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 25, 26). Спадкова справа № 62/2019 до майна померлої [PERSON] заведена на підставі заяви [PERSON] від 3 липня 2019 року і з її матеріалів видно, що ніхто, окрім заявника, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався (а.с. 22-42). За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також враховуючи, що розбіжності у документах, що підтверджують родинні відносини між заявником та її матір`ю унеможливлюють використання заявником цих документів для реалізації свого права на спадкування та оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] , надані заявником докази на підтвердження факту родинних відносин у контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про спадкове майно, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та її належить задовольнити. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved