Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 21.04.2010 року померла її мати [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі, ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,58 в умовних\~кадастрових гектарах,\~ відповідно\~до сертифікату\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серії СМ №021136, яку вона прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 22.10.2002 року, але юридично за життя не оформила. Вона прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем і на частину спадкового майна отримала свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак оригінал вище згаданого сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~ було втрачено, у звязку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Просила визнати за нею\~ право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Представники відповідача та третьої особи, в судове засідання не зявилися по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надали. Суд визнав можливим справу розглянути у їх відсутності за наявними доказами. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 21 квітня 2010 року померла мати позивачки [PERSON], яка мешкала в м.Вінниця, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі,\~ право на земельну частку (пай)\~ у землі, розташованої на території Червонослобідської сільської ради, Буринського району Сумської області,\~ яка перебуває у колективній власності\~ САПТЗТ «Колос» розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено\~ сертифікатом серії СМ №021136,\~ яку вона прийняла фактично вступивши в управління\~ та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка (вітчима позивачки) [PERSON], який помер 22 жовтня 2002 року, але за життя юридично не оформила. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка позивачка по справі [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї, входячи до кола спадкоємців за законом першої черги і на частину спадкового майна отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується поясненнями представника позивачки, свідоцтвами про смерть спадкодавців, довідкою Червонослобідської сільської ради, копією сертифікату на право на земельну частку (пай), свідоцтвом про одруження спадкодавців, довідкою ЖЕКу №5 Департаменту міського господарства м.Вінниця, свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвом про одруження позивачки, паспортом позивачки, довідками відділу Держгеокадастру в Буринському районі, копією спадкової справи (а.с.4-13,18,29-30,39-57). Разом з тим, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вище згадану земельну частку (пай), оскільки оригінал зазначеного сертифікату за невідомих обставин було втрачено, а дублікат отримати позивачка не спроможна, у звязку із змінами в законодавстві та смертю спадкодавця, що підтверджується поясненнями представника позивачки, розясненнями нотаріуса, розясненням відділу у Буринському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с.14,19). Однак право [PERSON] на вказану земельну частку (пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва №666/94 від 10.11.1994 року та Указу\~ від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям №720/95. Зокрема, згідно п.2\~\~ Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям, право на земельну частку (пай)\~ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України (\~ 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що [PERSON], будучи колишнім членом КСП пенсіонером був включений до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000005, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» 17.05.1995 року і йому\~ вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай)\~ був виданий, що підтверджується, державним актом на право колективної власності на землю серії СМ №000005 та\~ доданим до нього списком громадян, членів сільськогосподарських підприємств, в тому числі пенсіонерів (а.с.15-17). Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.\~ Так як\~ право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог і необхідності захисту її прав шляхом визнання за нею права на зазначену земельну частку (пай), що було посвідчено за спадкодавцем сертифікатом серії СМ №021136.\~

Outcome: approved