Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивувала тим, що з 08 серпня 2014 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований у виконкомі Лучинчицької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Тому, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала за обставин викладених у позовній заяві. Суду додатково пояснила, що оскільки відповідач є батьком їх дитини, то він зобовязаний допомагати їй її утримувати. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча має таку можливість, оскільки фізично здоровий, інших утриманців немає. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить оголошення в газеті «Вінничина» від 05.02.2016 року № 10 (а.с. 25). Судом на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 08 серпня 2014 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Лучинчицької сільської ради (а/з № 05). У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю [PERSON] в с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області, та знаходяться на її утриманні. (а.с. 5-7) Сторони припинили сімейні відносини. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, те що відповідач за повідомленням позивача є здоровою, працездатною особою, має постійний дохід, але добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Суд бере до уваги, що відповідач доказів надання допомоги дитині та неможливості надання такої допомоги суду не надав. При цьому, судом враховано обовязок обох батьків утримувати дитину та їх можливість. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов'язок обох батьків по її утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved