Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, відповідно до якого просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.02.2017 року з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Також зазначає, що дитина проживає разом з матірю. Позивач перебуває у безоплатній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання та дитини. У звязку з зазначеним позивач стверджує, що відповідно до ч.2 ст.84 СК України має право на утримання від чоловіка батька дитини матеріальної допомоги до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судове засідання не зявилась про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі. З урахуванням ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-НО №453641, [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб 07.02.2017року, про що складено відповідний актовий запис №40. Після одруження дружині присвоєне прізвище «Літвакова». Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-НО №785885, виданим Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Статтею 121Сімейного кодексу України\~(далі - СК України) права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 141 СК України\~ встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 75СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Стаття 85СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У звязку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років,позивачка немає змоги працювати і утримувати себе. Суд, при встановленні розміру аліментів враховує, стан здоровя та матеріальне становище позивача, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку. Згідно\~ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач подала позов 27.02.2019 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 27.02.2019року. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст.192 ч.1СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved