Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Баришівський районний сектор УДМС України в Київській області про визнання втратившим право користування житловим приміщенням обґрунтовуючи тим, що 27.01.1994р. на її ім'я Березанською міською радою було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. В зазначений будинок зареєструвала чоловіка - відповідача [PERSON] Після розлучення в 2006 році відповідач переїхав проживати в інше місце, оскільки створив іншу сім'ю. З 2006 року самостійно підтримує будинок в належному стані, проведено ремонт, сплачує комунальні послуги, відповідач будь-якої допомоги з 2006 року на утримання будинку не надає. На неодноразові звернення до відповідача добровільно знятися з реєстраційного обліку, останній ігнорував. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, в його обґрунтування послалася на обставини, викладені в позовній заяві, зустрічного позову не визнала. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя та усунення перешкод у користуванні будинком обґрунтовуючи тим, що згідно наказу №140 від 13.07.1982 року виданого директором радгоспу імені ім.60-річчя Радянської України колишній дружині було виділено у постійне користування під забудову житлового будинку земельну ділянку площею 0.07 га.Після одруження 21.05.1983р. на виділеній земельній ділянці спільно із дружиною почали будувати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. 13.01.1993р. рішенням Березанської міської ради [PERSON] було виділено присадибну ділянку площею 0,19га. по [ADDRESS]. Після введення збудованого будинку в експлуатацію в грудні 1993 року було оформлено будинкову книгу, в яку були прописані всі члени сім'ї. Хоча даний будинок і являвся спільною сумісною власністю подружжя, свідоцтво про право власності було видано на ім'я [PERSON] 18.01.2006р. шлюб з [PERSON] було розірвано, після чого остання стала створювати конфліктні ситуації, а тому змушений був піти проживати на орендовані квартири, однак продовжував користуватися своїми речами, які перебували в будинку та в господарських будівлях. Із жовтня 2012р. [PERSON] вважає себе одноособовим власником даного будинку та перешкоджає у користуванні жилим приміщенням та заперечує наявність будь-яких прав щодо даного будинку. Даний будинок збудований спільно і являється спільним майном подружжя незалежно від того, на кого зареєстроване право власності. В судовому засіданні [PERSON] первісного позову не визнав, підтримав зустрічний позов, та пояснив суду, що буд.[ADDRESS] є спільною сумісною власністю. Позивачка [PERSON] чинить перешкоди у користуванні жилим приміщенням в зв'язку з чим доводиться витрачати значні кошти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає первісний позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.05.1983 року по 18.01.2006 року. 27.01.1994р. на ім'я позивачки Березанською міською радою було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Вказаний жилий будинок з господарськими спорудами є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Зустрічні позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні будинком задоволенню не підлягають, оскільки в судовому засідання не доведені. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed