Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по [ADDRESS], та присадибну ділянку розміром 0,1442 га. Заповітом від 12.09.2012 року [PERSON] заповів вказане майно їй та [PERSON] в рівних долях. У встановлений законом термін вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено на тій підставі, що на житловий будинок немає правовстановлюючих документів, рекомендовано звернутися до суду. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що померлий [PERSON] доводився їй свекром і перед смертю склав заповіт на користь свого сина [PERSON] та на її користь, заповівши кожному з них по ? частині житлового будинку з присадибною ділянкою, розташованих по [ADDRESS] Коли вона звернулася до нотаріуса з питанням оформлення спадщини їй було відмовлено, оскільки на присадибну ділянку є правовстановлюючі документи, а на будинок немає. За життя спадкодавець не встиг виготовити документи на будинок. Інших спадкоємців, окрім неї та відповідача, у померлого немає. Просить задовольнити вимоги позову. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнала, не заперечує проти визнання за позивачем права власності на ? частину житлового будинку та присадибної ділянки, розташованої по [ADDRESS] Заслухавши сторони, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Згідно копії заповіту від 12.09.2012 року серії [NUMBER], [PERSON] все належне йому майно заповів в рівних частках [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] В судовому засіданні було проаналізовано відповідь приватного нотаріуса Гідулян І.Ю., з якої вбачається, що [PERSON] являється спадкоємицею за заповітом, згідно якого [PERSON] все своє майно заповідав у рівних частинах [PERSON] та [PERSON]. Однак відсутній оригінал правового документу на житловий будинок, який підтверджує право власності померлого на будинок. Тому нотаріус не має законних підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно і рекомендує звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Виходячи з наведеного, за позивачем, як спадкоємцем за заповітом на майно відповідно до положень ст.1235 ЦК України, належить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки є законні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом, а визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328,1216,1217,1218,1233,1235 ЦК України,

Outcome: approved