overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною позовом, в якому указує, що 28.08.1993 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, у період якого у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], який уже дорослий, та донька [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що вони різні люди, не можуть знайти між собою спільної мови, порозуміння, відсутні будь-які спільні інтереси. Примирення не можливе. Посилаючись на те, що шлюб носить формальний характер, його збереження не доцільне, позивач просить розірвати її шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи (а.с.19-21), причини своєї неявки не повідомив. За таких обставин, враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням Глави 11 Розділу ІІ ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. На підставі свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 28 серпня 1993 судом установлено, що 28 серпня 1993 року у виконкомі Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області за актовим записом №23 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], остання змінила прізвище після реєстрації шлюбу на «[PERSON]» (а.с.7). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серії [NUMBER] від 10 листопада 2006 року (а.с.8). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємні подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Таким чином, враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, з'ясувавши причини поданого позову, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. 08.09.2016 року представник позивача подала заяву в порядку ст. 31 ЦПК України, свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер її син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження [NUMBER]. За життя [PERSON] заповіту не складав. Єдиним спадкоємцем після його смерті була вона його мати, [PERSON], оскільки [PERSON] одружений не був та дітей не мав. Протягом шестимісячного терміну, визначеного Цивільним кодексом України для прийняття спадщини, 01серпня 2016 року вона звернулась у Рудківську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті сина та нотаріусом була заведена спадкова справа № 59305466, про що видано Витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі. На момент смерті [PERSON] належав Сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий 22.04.1997 року, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER]. Проте нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовив, оскільки сертифікат, який був виданий на ім'я її сина - старого зразка, де відсутня назва колективного сільськогосподарського підприємства, не визначена вартість земельної частки (паю) та було рекомендовано звернутися в суд за захистом свої спадкових прав. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05 2008р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Просить постановити рішення, яким визнати за нею, [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 1, 84 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться у колективній власності СВСГ «Ваньковицька» та розміщена на території Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], котрий помер [INFO] В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач представник Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, не заперечив проти його задоволення, справу просив слухати у його відсутності. Суд, розглянувши справу в порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, вказавши в позовній заяві, що 20.06.2014 року [PERSON] отримала в борг 1110,00 гривень, про що написала розписку. Грошові кошти мала повернути протягом 30 днів. Станом на момент подачі позову гроші не повернуті. До звернення до суду були здійснені спроби досудового врегулювання спору - неодноразові розмови телефоном щодо необхідності повернення коштів. Відповідач хоча і визнає наявність боргу, але посилається на відсутність коштів для його повернення. Просить стягнути вказаний борг разом із сплаченим судовим збором. Просила справу розглянути без неї. У попередньому судовому засіданні відповідач позов визнала у повному обсязі. Відповідно до ст.130, ч.4 ст.174 зазначеного Кодексу у разі визнання відповідачем позову у попередньому судовому засіданні, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення рішення. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідач не виконав договірних зобов'язань, щодо сплати 1110 грн. у встановлений строк, то зазначена заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача. Судові витрати належить покласти на відповідача. Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, вказавши в позовній заяві, що 29.06.1998 року померла її матір [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно у виді житлового будинку у м.Цюрупинськ, пров.Шевченка, 31. На час смерті матері вона постійно проживала за даною адресою та була там зареєстрована. Вона фактично прийняла спадщину та продовжила там проживати і утримувати даний будинок. Вона є спадкоємцем першої черги, але прийняти спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Наявні тільки копії інвентарної справи на будинок, але це не є підставою нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування по закону на даний житловий будинок. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання був повідомлений належним чином, просив справу розглядати без їхньої участі, покладаються на розсуд суду, про що надав відповідну заяву. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.380 ЦК України житловий будинок може бути об'єктом права власності фізичної особи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки є законні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок за адресою м.Цюрупинськ Херсонської області, пров.Шевченка, 31, у порядку спадкування за законом, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов необхідно задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, вказавши в позовній заяві, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS], що числиться за померлим. Вона єдиний спадкоємець. Договір купівлі-продажу будинку не було оформлено нотаріально. Заяву до нотаріальної контори подано у строк, але оформити право власності вона не має змоги, так як право власності на майно належним чином не було оформлене. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання був повідомлений належним чином, просив справу розглядати без їхньої участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі, про що надав відповідну заяву. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до положень ст.380 ЦК України житловий будинок може бути об'єктом права власності фізичної особи. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], а правовстановлюючий документ відсутній і є законні підстави для задоволення позову, то його належить задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, вказавши в позовній заяві, що [INFO] року помер його батько [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS]. Він єдиний спадкоємець. Заяву до нотаріальної контори подано у строк, але оформити право власності він не має змоги, так як право власності на майно належним чином не було оформлене, а довідка сільради про належність майна не є правовстановлюючим документом. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання був повідомлений належним чином, просив справу розглядати без їхньої участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі, про що надав відповідну заяву. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до положень ст.380 ЦК України житловий будинок може бути об'єктом права власності фізичної особи. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], а правовстановлюючий документ відсутній і є законні підстави для задоволення позову, то його належить задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, вказавши в позовній заяві, що у 1998 році їй було виділено земельну ділянку для будівництва гаражу та надано на це дозвіл і попереджено, що до проведення будівництва належить отримати будівельний паспорт. Нею отримано проект відведення земельної ділянки і отримано паспорт на будівництво гаражу [ADDRESS]. Через брак коштів вона не ввела в експлуатацію даний гараж. Оформити право власності вона не може з причин відсутності правовстановлюючого документа на землю чи документа на право користування земельною ділянкою, на якій збудовано гараж. Нею отримано проект землеустрою для відведення відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування гаражу. На даний час з причин відсутності правовстановлюючого документу на майно їй створюються перешкоди в оформленні права власності. Просить визнати за нею право власності на вказаний гараж. У відкритому судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Відповідач позов визнав, просив розглянути справу без них, про що подано письмову заяву. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову судом за наявності для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.2 ст.ЗЗ 1 ЦК України право власності на новоутворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Таким чином, судом встановлено, що позивач є законним власником гаражу та нею виконано всі можливі та залежні від неї дії по документальному оформленню земельної ділянки та гаражу, і є законні підстави для визнання права власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, вказавши у позовній заяві, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 26.12.2000 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З причин припинення шлюбних відносин та припинення допомоги з боку відповідача, вона вимушена звернутись до суду з вимогами про стягнення аліментів. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому просить стягувати з відповідача, який є батьком дитини, аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Таким чином, оскільки є законні підстави для стягнення аліментів, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. Судові витрати віднести на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після смерті якого відкрилася спадщина на грошові вклади з відповідними нарахуваннями та відсотками, що знаходяться у Бєлгородському відділенні ВАТ «Ощадбанк Росії», які фактично прийняв після свого брата [PERSON], померлого [INFO]. Отримати свідоцтво про спадщину у нотаріальній конторі не має можливості через розбіжності у написанні ім'я померлого «[PERSON]» - «[PERSON]». Просила встановити факт належності особових рахунків [PERSON], визнати за нею право власності на грошові внески в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином, надала суду заяву, у якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Про поважність причин неявки суд не повідомив. Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] вони були рідним братами (а.с. 6-7). [PERSON] прийняв спадщину після смерті брата [PERSON], але отримав свідоцтво про право на спадщину на один грошовий внесок (а.с.16), так як у трьох інших грошових внесках ім'я спадкодавця значиться як «[PERSON]» (а.с.11). Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі. Таким чином, вищевказані докази в сукупності підтверджують факт належності грошових внесків померлому [INFO] [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на грошові вклади з відповідними нарахуваннями та відсотками, що знаходяться у Бєлгородському відділенні ВАТ «Ощадбанк Росії», які фактично прийняв після свого брата [PERSON], померлого [INFO], на яку заповіт він не залишив. Єдиним спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON]( а.с.14). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). В зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на грошові вклади, після померлого [INFO] [PERSON] в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказавши, що 06 квітня 2015 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 2/4 часток житлового будинку № 22 по вул. Толбухіна м. Старобільск, просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Толбухіна, 22, в м. Старобільську, що залишились після смерті її матері [PERSON], та на яке її батько [PERSON], не оформив своїх спадкових прав під час життя. Зважаючи на складність в виготовленні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, згідно з вимогами ч. 3 ст. 209 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved