Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, яку підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що вона, на підставі Договору дарування від 28.12.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Юморановою В.М. №3-3004, є власником 16/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При спробі зареєструвати право власності на вищевказаний будинок, з урахуванням норм ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», було виявлено розбіжність написання прізвища власника у договорі дарування від 28.12.1983 року та паспорті громадянина України, що стало підставою для відмови у вчиненні реєстраційної дії. Помилка при написанні прізвища [PERSON] виникла у зв`язку із його перекладом з російської мови на українську. Тому заявник просить суд встановити факт належності Договору дарування від 28.12.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Юморановою В.М. №3-3004, де обдаровуваним зазначено [PERSON] , саме [PERSON] . Ухвалою суду від 19.04.2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено по справі судове засідання з викликом сторін. Представник Департаменту забезпечення ресурсних платежів СМР, заінтересовані особи Федотов\~А.М. і [PERSON] , в особі опікуна [PERSON] , повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не сповістили, будь-яких пояснень з приводу заявлених вимог не надали. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Суд, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що, згідно Договору дарування від 28.12.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Юморановою В.М., зареєстрованого у Реєстрі за №3-3004, [PERSON] є власником 16/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За змістом вказаного правочину, дарувальником виступає [PERSON] , котра є матір`ю [PERSON] (а.с.8,11-12). Як вбачається з Технічного паспорту на житловий будинок (домоволодіння) по [ADDRESS] , виготовленого російською мовою, власником 16/100 частин будинку вказано « [PERSON] »; документи, підтверджуючі право власності, Договір дарування від 28.12.1983 року №3-3004 (а.с.13-16). Згідно Довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів СМР від 24.03.2021 року, за гр. [PERSON] , на підставі Договору дарування від 28.12.1983 року, зареєстровано право власності на 16/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). При спробі зареєструвати право власності на вищевказаний будинок, з урахуванням норм ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», було виявлено розбіжність написання прізвища заявника у договорі дарування від 28.12.1983 року та паспорті громадянина України. Так, у паспорті громадянина України серія [NUMBER] від 19.10.1996 року, прізвище [PERSON] , [INFO] , зазначено як « [PERSON] ». У дівоцтві заявник мала прізвище « [PERSON] », яке після укладення шлюбу змінила на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом по укладення шлюбу серія [NUMBER] від 28.03.1981 року (а.с.9-10). Частиною 1 статі 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди в порядку окремого провадження, крім іншого, розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, беручи до уваги, що встановити факт належності особі правовстановлюючого документа, а саме Договору дарування від 28.12.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Юморановою В.М., зареєстрованого в Реєстрі за №3-3004, у якому вказано прізвище особи, що не збігається з прізвищем, зазначеним у паспорті громадянина України, поза судовим шляхом неможливо, а від його підтвердження залежить можливість реалізації заявником права володіння, користування і розпорядження належним їй майном, зважаючи на наявні у справі матеріали в їх сукупності, суд вважає необхідним встановити даний факт своїм рішенням. За таких обставин, заява адвоката Сизоненко Т.М. про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved