Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади с. Поморяни в особі Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Спадщину після смерті батька фактично прийняла її матір [PERSON] , однак в нотаріальному порядку спадщини не оформила. Матір позивача [PERSON] померла [INFO] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина. За життя заповіт вона не склала, а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. До складу спадщини належить земельна ділянка площею 1,3521 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області. Позивач зазначає, що спадщину після смерті матері фактично прийняла, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері нотаріусом їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на земельні ділянки. Позивач в судове засідання не з`явилася, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач представник Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 серпня 2019 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23 листопада 1991 року, інформацією № 169/02-14 від 18 квітня 2019 року по спадковій справі № 77/2019 року. Із державного акта серії ЛВ № 052822 про право власності на земельну ділянку вбачається, що [PERSON] розпорядженням голови Золочівської райдержадміністрації від 16.07.2004 № 299 було передано у власність земельну ділянку площею 1,3521 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області. Із довідки №198 від 08.02.2019 року, виданої виконкомом Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області, вбачається, що останнім місцем проживання померлого [PERSON] було с. Богутин Золочівського району Львівської області. Заповіт від його імені в Поморянській селищній раді не посвідчувався. Заборон та арештів на земельну ділянку загальною площею 1.3521 га., власником якої є [PERSON] , немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина, [PERSON] . Останнім постійним місцем проживання померлої [INFO] [PERSON] було с. Богутин Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені в Поморянській селищній раді Золочівського району Львівської області не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла її дочка [PERSON] . Окрім того, судом встановлено, що позивач зверталася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0.6705 га. та 0.6816 га., що належали [PERSON] , померлому [INFO] , які фактично успадкувала його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , у видачі яких їй було відмовлено, що вбачається з інформації № 169/02-14 від 18 квітня 2019 року по спадковій справі № 77/2019 року, виданої приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За положеннями ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідач позов визнав, заявивши про це у своїй заяві, поданій на адресу суду до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої матері, як спадкоємець за законом, наявної інформації, що дана земельна ділянка ніким не успадкована, спадщину фактично прийняла, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved