overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON], в обґрунтування позову зазначивши, що з 30.06.2001 року перебуває з останнім у шлюбі, про що відділом РАЦС Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області зроблено актовий запис № 157. Від шлюбу сторони мають доньку Дарю, [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, оскільки шлюбні стосунки між ними припинені з квітня 2015 року, у звязку з втратою почуття кохання та взаєморозуміння, постійними зрадами та знущанням з боку відповідача. На даний час шлюбні стосунки не поновлені, шлюб носить формальний характер. Сторони спільне господарство не ведуть. Після розірвання шлюбу просить залишити позивачці прізвище «Лаврентьєва». В судове засідання сторони не зявилися. [PERSON] надіслала заяву, у котрій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. (а.с. 25). Відповідач про час, місце і дату слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними відмітками на конверті з поштовим повідомленням (а.с. 18, 24). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду, у якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]В, в обґрунтування позову зазначивши, що з 24.04.2004 року сторони перебувають у шлюбі, про що міським відділом РАЦС Херсонського обласного управління юстиції зроблено актовий запис № 146. Від шлюбу сторони мають доньку Анну, [INFO]. Просить розірвати шлюб, оскільки шлюбні стосунки між ними припинені з березня 2010 року, у звязку з втратою почуття кохання та взаєморозуміння, на даний час шлюбні стосунки не поновлені, шлюб носить формальний характер. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Після розірвання шлюбу просить залишити позивачці прізвище «Рябова». В судове засідання сторони не зявилися. [PERSON] надіслала заяву, у котрій просить справу розглянути у її відсутності за участю представника [PERSON], позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. (а.с. 25). Представник позивача- Сірко Л.П., надіслала заяву, у котрій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення (а.с. 24). Відповідач про час, місце і дату слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними відмітками на конвертах з поштовими повідомленнями (а.с. 21, 23), копією аркуша газети з оголошенням про час та дату розгляду справи (а.с. 26). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду через свого представника адвоката Маруса І.Є. заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи заяву тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті спадщину, прийняла її дочка [PERSON] , шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, але своїх спадкових прав нотаріально не оформила. [INFO] померла [PERSON] . За життя 23.10.1999 року вона склала заповіт в якому заповідала все своє майно [PERSON] . Після смерті [PERSON] вона прийняла спадщину, підтвердження чому свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але що до прийняття спадщини відносно земельної частки (пай), яку за життя отримала [PERSON] виявилося, що свідоцтво про шлюб [PERSON] відсутнє. Встановити факт родиних відносин в позасудовому порядку не можливо, тому вона змушена звернутися до суду. В судове засідання заявник та представник Марус І.Є. , не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду справи, але надали суду заяву в якій заявлені вимоги підтримали і просили задовольнити. Представник зацікавленої особи Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій заявлені вимоги визнає в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення просить суд розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки заявлені вимоги і посилання заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день своєї смерті проживала в с. Кам`янська Слобода Новгород-Сіверського району Чернігівської області разом зі своєю дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] та прийняла спадщину після смерті [PERSON] . За життя 23.10.1999 року [PERSON] склала заповіт в якому заповідала все своє майно [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] (а.с.10). Встановлення факту родинних відносин потрібно заявниці для прийняття спадщини. Факт родинних відносин померлою [PERSON] , з померлою [PERSON] не спростовується жодними доказами, а навпаки підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до сулу із вищезазначеним позовом, в якому просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 14.04.2008 року про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 200,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, стягнувши з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у частці від його доходу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 18.08.2020 року судом проголошено вступну і резолютивну частину рішення, яким позов задоволено повністю, змінено відповідачу розмір та спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 14.04.2008 року, визначено [PERSON] розмір та спосіб стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у частці від його доходу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Проте, при проголошенні вступної і резолютивної частини рішення від 18.08.2020 року судом не зазначено про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору у розмірі 840,80 грн.. У судове засідання сторони не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, позивач при поданні позову про зміну розміру та способу стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору у розмірі 840,80 грн.. У зв`язку із вищезазначеною обставиною, згідно вимогам ст. 141 ЦПК України при задоволенні позову судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. У відповідності до вимог ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне внести уточнення до проголошеної вступної та резолютивної частини судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Талалаївського районного суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, мотивуючи тим, що за життя, [PERSON], яка проживала в селі Липове Талалївського району Чернігівської області, склала заповіт яким на випадок своєї смерті зробила слідуюче розпорядження, що все майно, яке на день смерті буде належати їй, і в чому б воно не виражалось, і на що за законом матиме право заповіла - [PERSON], який зареєстрований в реєстрі за № 08, від 01 грудня 1999 року. В час складання заповіту секретарем Липівської сільскої ради, анкетні дані заповідача були записані слідуючим чином: [PERSON], що не є відповідністю правильності запису імені та по батькові, та унеможливлює належним чином оформити спадщину після смерті спадкодавця. Ці розбіжності виявлені в час підготовки документів для прийняття спадщини. В зв'язку з опискою, вона не може оформити спадщину після смерті спадкодавця. Просить суд встановити факт належності заповіту [PERSON], яка померла [INFO], складеного 01 грудня 1999 року, та зареєстрованого в реєстрі №8, анкетні дані якого зазначаються, як [PERSON]. Заявник [PERSON], в судовому засіданні заяву підтримала та просить її задовольнити. Представник зацікавленої сторони, Липівської сільської ради Артюх В.І., заяву підтримав та просить її задовольнити. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], та [PERSON], кожний окремо підтвердили і стверджують, що дійсне її ім'я та по батькові «[PERSON]». Оскільки останню знають на протязі багатьох років. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Судом встановлено, що при складанні заповіту секретарем Липівської сільскої ради, в анкетних даних заповідача були допущені помилки в імені та по батькові його власника, а не як в дійсності та свідоцтві про народження, паспорті, довідках сільської ради та платника податків. У зв'язку з наведеним суд вважає, що ім'я та по батькові вказане в заповіті, насправді має бути зазначено, як «[PERSON]» і належить заявнику. Заслухавши заявника, представника зацікавленої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява являється обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON], про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заповіту який зареєстрований в реєстрі за № 08, від 01 грудня 1999 року і належить їй, а не іншій особі, що передбачено п.6 ст.256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Талалаївського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Талалаївського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №05. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися, в сім`ї постійно виникають сварки та суперечки, що негативно вливає на виховання сина, спільно вони не проживають. Оскільки примирення між ними неможливе, позивач просить в судовому порядку розірвати шлюб між нею та [PERSON] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] не заперечував щодо розірвання шлюбу із [PERSON] . Суд, заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, доходить наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 21 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Талалаївського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №05, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21 лютого 2014 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 26 травня 2014 року (а.с.6). Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільно вони не проживають, спільне господарство не ведуть. Судом вживалися заходи щодо примирення сторін, але результату не було досягнуто. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] , так як збереження сім`ї суперечило б інтересам сторін, оскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. В зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 840 гривень 80 копійок у відшкодування сплаченого судового збору (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Теребовлянського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що 04 травня 2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Соснівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що подружнє життя не склалося через непорозуміння, різні характери, позивач вважає за недоцільне зберігти шлюб. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем.Від цього шлюбу народилися двоє дітей: син - [PERSON],[INFO], син - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь - яких заперечень, клопотань з приводу розгляду справи не надав. Суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача, за наявними в справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Справа розглянута відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 04 травня 2006 року Соснівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1 (свідоцтво про одруження [NUMBER] ). Під час перебування в шлюбі в сторін народилася двоє дітей: син - [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданеСоснівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданеСоснівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області Згідно вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, спроби нормалізувати відносини, позитивного результату не дали. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки шлюб носить формальний характер, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Теребовлянського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що 09.01.2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Мшанецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що подружнє життя не склалося через непорозуміння, різні характери, позивач вважає за недоцільне зберігти шлюб. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем.Від цього шлюбу народився: син - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути без його участі. Справа розглянута відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 09.01.2015 року виконавчим комітетом Мшанецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області було зареєстровано шлюб між [PERSON]та [PERSON], актовий запис № 1(свідоцтва про шлюб [NUMBER]). Під час спільного подружнього життя у сторін народився: син - [PERSON], [INFO] (згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області 26.08.2015 року). Згідно вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дійсно, позивач та відповідачка не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, спроби нормалізувати відносини, позитивного результату не дали. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки шлюб носить формальний характер, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Теребовлянського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що 10.05.2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що подружнє життя не склалося через непорозуміння, різні характери, позивач вважає за недоцільне зберігти шлюб. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Під час спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO] Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь - яких заперечень, клопотань з приводу розгляду справи не надав. Суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача, за наявними в справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, заочне рішення. Справа розглянута відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 10.05.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та Петрів (дошлюбне Юренко) [PERSON], актовий запис №36 (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД №086541). Під час спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №158421 виданого 22.06.2012 року Дружбівською селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області Згідно вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, спроби нормалізувати відносини, позитивного результату не дали. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки шлюб носить формальний характер, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Теребовлянського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що 10.11.2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що подружнє життя не склалося через непорозуміння, різні характери, позивач вважає за недоцільне зберігти шлюб. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій позов визнав та просив справу розглянути без його участі. Справа розглянута відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 10.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1782 (свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №126717). Згідно вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, спроби нормалізувати відносини, позитивного результату не дали. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки шлюб носить формальний характер, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved