Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 156 в будинку № 9 по вул. Амосова (Корчагінців) в м. Харкові. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що раніше відповідачу на праві спільної сумісної власності належала 1/3 частка квартири № [ADDRESS] (Корчагінців) в м. Харкові. Однак, у звязку з проведенням електронних торгів, право власності [PERSON] припинилось та 12 червня 2015 року власником вказаної частки стала вона. Тобто, співвласниками спірної квартири є вона та її матір - [PERSON]. [PERSON] зазначила, що з припиненням права власності особи втрачається і її право на користування житловим приміщенням. В судове засідання [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не зявилась. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судове засідання [PERSON], який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з'явився. 11 квітня 2018 року через канцелярію суду надійшла заява відповідача, посвідчена 22 травня 2018 року нотаріусом Бєлгородського нотаріального округу Бєлгородської області [PERSON], про розгляд справи за його відсутності, якою останній позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти зняття його з реєстраційного обліку за адресою: м. Харків, вул. Амосова (Корчагінців)[ADDRESS]. Одночасно в заяві зазначалося, що понад чотирьох років у спірній квартирі він не мешкає, його особисті речі в квартирі відсутні, перешкод у користуванні житловим приміщенням не чинилося. В судове засідання [PERSON], яка належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, не з'явилась. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою зазначила, що не заперечує проти зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO] (Корчагінців)[ADDRESS]. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 16 червня 1999 року Реєстраційний № 8-99-197440, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира № [ADDRESS]. 30 листопада 2001 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 789. Після одруження [PERSON] присвоєно прізвище «Введенська», що підтверджується Свідоцтвом про одруження 1-ВЛ № 151519, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Харкова. Проте, 01 жовтня 2003 року вказаний шлюб розірвано, актовий запис № 428 (Свідоцтво про розірвання шлюбу 1-ВЛ № 216096, видане 01 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції в м. Харкові). 26 липня 2005 року [PERSON] ([PERSON]С.) зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 422. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Демченко», про що свідчить Свідоцтво про шлюб Серії 1-ВЛ № 014053, видане 26 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова. Згідно Свідоцтва, зареєстрованого в реєстрі за № 1014, 12 червня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено, що [PERSON] на праві власності належить 1/3 частка трикімнатної квартири № [ADDRESS], яка раніше належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, реєстраційний № 8-99-197440 від 16 червня 1999 року. На підставі вищевказаного Свідоцтва за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на 1/3 частку трикімнатної квартири № [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 38975739 від 12 червня 2015 року. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку № 451, наданою 02 лютого 2018 року дільницею № 57 Комунального підприємства «ЖИЛКОМСЕРВІС», та відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 16 лютого 2018 року, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [INFO] (Корчагінців)[ADDRESS]. За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ч. 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, з письмових пояснень відповідача про те, що він понад 4 роки не мешкає в спірній квартирі, речей його в квартирі не має, перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив, позов він визнав. Згідно ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на те, що право власності відповідача на 1/3 частку квартири № [ADDRESS] (Корчагінців) в м. Харкові припинено та реєстрація останнього за вищевказаною адресою, який не мешкає в спірній квартирі понад 4 роки без поважних причин, перешкоджає позивачу у здійсненні нею права користування і розпорядження своїм майном, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved