Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] . Вказуючи, що в державному акті серії IV-ВЛ № 012339 від 16 лютого 1995 року на право власності на зазначену ділянку допущено помилку в написанні її прізвища: зазначено « [PERSON] », замість « [PERSON] », що не відповідає записам в паспорті громадянина України і свідоцтві про народження, а також унеможливлює здійснення нею права власності в повному об`ємі, просила встановити факт, що вищевказаний правовстановлюючий документ належить їй - [PERSON] . Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені (а.с. 26, 28). 10 лютого 2020 року представник заявника подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримує повністю із викладених у ній підстав, просить її задовольнити та розглядати справу за її відсутності і без участі заявника (а.с. 32). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 27), 3 лютого 2020 року подала до суду письмове клопотання, в якому вказала, що при вирішення заяви [PERSON] покладається на розсуд суду, та просила розглядати справу без її участі (а.с. 29). Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши всебічно, повно і об`єктивно обставини справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до пункту шостого частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що рішенням Луківської селищної ради Турійського району Волинської області № 3/2 від 16 лютого 1995 року [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0875 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). На підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування було видано державний акт серії IV-ВЛ № 012339 від 16 лютого 1995 року на право власності на зазначену вище земельну ділянку, в якому власником вказано [PERSON] (а.с. 9). Аналіз змісту вищевказаних документів дає підстави для висновку, що зазначені в них адреса знаходження земельної ділянки, її площа та цільове призначення є ідентичними. Паспорт серії [NUMBER] виданий 22 січня 1996 року Турійським РВ УМВС України у Волинській області [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Кукуріки Старовижівського району Волинської області, - заявнику у справі (а.с. 5-7). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 18 травня 1993 року прізвище заявника після розірвання шлюбу [PERSON] (а.с. 10). Під час розгляду справи встановлено, що заявнику факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку необхідно для оформлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та внесення відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки в зв`язку з розбіжностями у написанні її прізвища в паспорті та державному акті 26 листопада 2019 року відділом у Турійському районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області їй було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру (а.с. 13), а іншим шляхом усунути зазначену помилку неможливо. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також враховуючи, що написання прізвища заявника в правовстановлюючому документі не відповідає запису в її паспорті, що унеможливлює використання нею цього документу для реалізації свого права приватної власності на земельну ділянку, представлені заявником докази на підтвердження правильності написання її прізвища в контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та її належить задовольнити. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved