Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Новоєгорівської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 11 липня 2004 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на майно, яку вона має намір прийняти. Після смерті [PERSON] у неї був тяжкий емоційний стан, так як [PERSON] тривалий час доглядала за померлою [PERSON], допомагала їй по господарству, для неї [PERSON] була дуже близькою людиною. Оскільки вона постійно проживала з [PERSON], то позивачка вважала, що вона фактично прийняла спадщину, так як інші спадкоємці відсутні, і тому не поспішала звертатися до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області. Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначивши додатковий строк для прийняття спадщини. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності. В попереднє судове засідання представник відповідача Новоєгорівський сільський голова Дворічанського району Харківської області [PERSON] не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася 11 серпня 1959 року (а.с. 3). 11 липня 2004 року померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 458185 від 14 липня 2004 року (а.с. 6). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новоєгорівської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 24 грудня 2001 року, яким приналежний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0145397, виданий Дворічанською районною державною адміністрацією Харківської області 26 лютого 1997 року на підставі рішення Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області від 12 лютого 1997 року № 55, заповіла [PERSON] (а.с. 7). Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] № 1241/02-31 від 25 листопада 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у звязку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини (а.с. 8). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд враховує, що позивачка [PERSON] не змогла своєчасно звернутися із заявою до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області у звязку з тим, що мала тяжкий стан здоровя і правову необізнаність, і визнає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Суд вважає двомісячний строк достатнім для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, а представник відповідача не заперечував проти задоволення позову, вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved