Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з останнього на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , в сумі 12000грн. щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. У судовому засіданні позивачка та її представник вимоги підтримали, та пояснили, що з відповідачем позивач перебувала в шлюбі, мають спільну доньку, яка проживає з матір`ю, але відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої достатньо не надає, при цьому працює за контрактом на судах за кордоном, отримує дохід приблизно 5000 доларів США щомісячно, тому позивач просить стягнути аліменти в сумі 12000грн. щомісячно на дитину. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що відповідач згідний сплачувати аліменти, але зараз не працює за кордоном, отримує за місцем роботи середню зарплату 4173грн., має на утриманні сина від іншого шлюбу, не має фінансової можливості надавити допомогу у розмірі позовних вимог, згоден сплачувати аліменти у розмірі 2000грн. щомісячно. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково. Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (у [PERSON] другому шлюбі [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 18 липня 2009 року. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 лютого 2013 року в справі №500/101/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Дитина [PERSON] проживає з матір`ю, батько проживає окремо, учасники справи визнали цей факт, тому ця обставина не підлягає доказуванню відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України. Згідно трудовому договору від 04 січня 2019 року [PERSON] працює технічним помічником, розмір заробітної плати складає 4173грн. (а.с.70). За даними Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної служби України [PERSON] у 2016-2018 роках мав виїзди за межі України, останній раз 08 липня 2018 року, дані виїзди представник відповідача пояснює періодичною роботою, яку мав відповідач за кордоном (а.с.45). Протягом 2019 року відповідач за кордоном на судах іноземних компаній не працював, що підтверджується копією паспорта моряка [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 04 лютого 2019 року (а.с.137-145). Згідно послужної книжки моряка № [NUMBER] /2011 [NUMBER] 21, виданої 05 грудня 2011 року, останній раз відповідач [PERSON] працевлаштовувався на судна іноземних компаній 21 травня 2018 року (а.с.146-155). Згідно листа товариства з обмеженою відповідальністю БСМ Крюінг СМервіс Центр Україна № 1111 від 28 грудня 2018 року [PERSON] за їх посередництвом працевлаштовувався в період з 01 січня 2016 року по 01 серпня 2018 року на роботу за кордоном тричі, останній раз 10 січня 2018 року, інформацією про суми заробітної плати, що фактично отримана моряками вони не володіють (а.с.43). За даними Територіального сервісного центру 5144 Регіонального сервісного центру в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України від 04 серпня 2018 року № 31/15/5144-1658 за [PERSON] зареєстровані транспортні засоби: - 21 квітня 2015 року, «HYUNDAI ELANTRA», н/з [NUMBER] , 2014р.в., - 08 січня 2009 року, «ВАЗ 21093», н/з [NUMBER] , 1997р.в. (а.с.14). Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 136323214 від 03 вересня 2018 року [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] та земельної ділянки площею 1,81га в смт Миропіль, Романівського району, Житомирської області, яку здає в оренду з оплатою за оренду 7334грн. 94коп. на рік (а.с.10,11). Позивач [PERSON] (у першому шлюбі [PERSON] ) з 25 квітня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.15) Відповідач [PERSON] з 12 вересня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У шлюбі [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з [PERSON] стягуються аліменти в сумі 3000грн. щомісячно згідно до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 10 травня 2019 року по справі № 500/573/19 (а.с.157,158). Докази облікованих доходів, сплачених податків тощо [PERSON] , рівно як і [PERSON] сторони не надали. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Дитина [PERSON] проживає з [PERSON] , обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття визнається, проте батьки не досягли домовленості між собою щодо способу виконання обов`язку утримувати дітей, як наслідок, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, де спосіб стягнення аліментів визначила у твердій грошовій сумі, рівній 12000грн. Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо виконання обов`язку утримувати дитину, відсутність домовленості має наслідком стягнення аліментів за рішенням суду шляхом присудження аліментів у твердій грошовій сумі, визначеній судом з урахуванням обставин, передбачених частиною 1 статтею 182 СК України, та з дотриманням вимог, передбачених частиною 2 даної норми матеріального права, а саме, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] заявлено вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, рівній 12000грн., відповідач згоден на стягнення аліментів в сумі 2000грн. Згідно досліджених доказів, в справі відсутні відомості, які б в сукупності привели б до висновку про те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі 12000грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про присудження аліментів у твердій грошовій сумі, рівній 3000грн., щомісячно, що забезпечить законодавчо гарантований розмір аліментів на одну дитину (50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), величина якого постійно змінюється в сторону збільшення. Доводи [PERSON] щодо проведення витрат на дитину не впливають на право [PERSON] вимагати присудження коштів на утримання дитини за рішенням суду. Участь в утриманні дитини за наявності можливості та бажання не обмежується лише присудженими до стягнення коштами. Доводи [PERSON] щодо витрат на відвідування танцювального гуртку, репетиторів при присудженні аліментів не приймаються, так як це є додатковими витратами на дитину, обумовленими додатковим навчанням. Відповідно до положень частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, позивач посилається на те, що відповідач має додатковий дохід. Жодного належного, допустимого та достовірного доказу, відповідно до ст.ст.77-79 ЦПК України, окрім власних пояснень учасників справи, того, що відповідач має додаткові доходи суду не надано. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial