Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог: Соловківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області та пиватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин І.С. про встановлення факту, що має юридичне значення. Позовну заяву мотивувала тим, що [INFO] помер її брат - [PERSON] , який був спадкоємцем майна померлої [INFO] матері - [PERSON] , спадщину за якою прийняв але не оформив. Зазначає, що на випадок своєї смерті їх мати залишила заповіт, який 27.07.2000 року зареєстрований в реєстрі за №42 та посвідчений секретарем Соловкіської сільської ради Мезнь О.С., в якому все майно вона заповіла сину [PERSON] , який згідно відмітки сільської ради не було змінено чи скасовано. Вказує, що згідно актового запису №05 від 08.06.2001 року, на день смерті [PERSON] , постійно проживали та були зареєстровані в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] . Також зазначає, що батько [PERSON] помер значно раніше [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть. Зазначає, що [PERSON] , яка є її дочкою та племінницею [PERSON] , прийняла спадщину за померлим 29.02.2016 року [PERSON] , оскільки у визначений шестимісячний строк подала відповідну заяву. Соловківською сільською радою складено акт про те, що при перевірці паспортного режиму встановлено факт проживання без реєстрації від 01.01.2015 року і по сьогоднішній день в будинку за адресою: [ADDRESS] . Однак, звернувшись до нотаріуса їй усно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що належав [PERSON] , у зв`язку з пропущенням строку для подачі заяви про прийняття спадщини та роз`яснено про можливість звернення в суд з заявою про встановлення факту проживання. Отже, на підставі викладеного, просить суд встановити факт постійного проживання на день смерті разом з померлим [INFO] [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] не скористалася правом на участь у судовому засіданні та її представник [PERSON] подав суду заяву, згідно з якою заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася та подала до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення заявлених позивачем вимог та просить розглянути справу за її відсутності. Представник Соловківської сільської ради Ужгородського району не скористався правом на участь в судовому засіданні та сільський голова подав письмову заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу за відсутності представника сільради. Приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин І.С. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.09.1949 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.06.1969 року, [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.03.2016 року, виконкомом Соловківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №3. Судом встановлено та неоспорено сторонами, що [PERSON] є дочкою позивача та племінницею [PERSON] , яка прийняла спадщину за померлим [INFO] [PERSON] , оскільки у визначений шестимісячний строк подала відповідну заяву. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.07.2018 року виконавчим комітетом Соловківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області повторно, [PERSON] помер [INFO] . Як встановлено з довідки №541 від 06.09.2018 року, виданої виконкомом Соловківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно а/з №5 від 08.06.2001 року в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , постійно проживали та були зареєстровані - син [PERSON] та невістка [PERSON] . Відповідно до довідки № 447 від 21.08.2019 року, виданої виконкомом Соловківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, [PERSON] , який помер [INFO] , був одружений з [PERSON] , яка померла [INFO] . З оглянутих довідок №449 від 21.08.2019 року та №449 від 21.08.2019 року, виданих виконкомом Соловкіської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, від імені [PERSON] , який помер [INFO] , в сільській раді заповіт не посвідчувався та на день смерті [PERSON] , разом з ним в [ADDRESS] фактично без реєстрації проживала [PERSON] . Згідно з Актом, погодженим головою сільської ради Біро О.А. в складі комісії та сусідів, при перевірці паспортного режиму встановлено, що [PERSON] , [INFO] , фактично проживає без реєстрації від 01.01.2015 року і по день складення акту в будинку за адресою [ADDRESS] . В тому числі [PERSON] проживала фактично без реєстрації в даному будинку на момент смерті її брата [PERSON] , який помер [INFO] . З довідки №300/01-30 від 11.10.2018 року, виданої приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин І.С. встановлено, що у неї в провадженні знаходиться спадкова справа за №54/2016, заведена після смерті [INFO] [PERSON] , який був спадкоємцем в цілому майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину якої прийняв але не оформив. В даній довідці вказано, що спадкоємцем майна в цілому померлого [INFO] [PERSON] є [PERSON] , [INFO] . Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з роз`яснень викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до статті третьої вказаного Закону місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення, На підставі ст.ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд

Outcome: approved