Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ПАТ Закарпаттяобленерго про\~ визнання дій посадових осіб ПАТ Закарпаттяобленерго щодо відмови у підключенні електроенергії за стандартним типом підключення неправомірними та зобовязання вчинити певні дії. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що на початку березня 2014 року звернулась до Ужгородського РЕМ ПАТ Закарпаттяобленерго щодо забезпечення електроенергією її електроустановок на земельній ділянці цільового призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва , розташованої на території Сторожницької сільської ради , що належить їй на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 021398 від 19.11.2002 року . 12.03.2014 року їй було видано вихідні дані та висновок по типу приєднання до електричних мереж Ужгородського РЕМ ПАТ Закарпаттяобленерго, згідно якого було виготовлено технічні умови від 27.03.2014 року на нестандартне приєднання та договір про приєднання до електричних мереж від 27.03.2014 року за № 76, відповідно до якого електропостачальник пропонує встановити на їхньому електрообладнанні автоматичний вимикач головного вводу 0,4 кВ з Ін 250 А для даного ТП, а в РП -10 кВ комплект запобіжників 10 кВ з Ін 20 [PERSON] отримання зазначених документів, позивач звернулась до представників проектної групи ПАТ Закарпаттяобленерго провести відповідні заміри відстані від КТП -12 до меж її земельної ділянки , за наслідками яких встановлено відстань від меж земельної ділянки до точки приєднання у 265 м. 08.04.2014 року нею було подано письмову заяву начальнику Ужгородського РЕМ про перегляд технічних умов на приєднання і зміни на стандартне приєднання , так як відстань не перевищує 300 м., а 07.05.2014 року нею отримано лист від відповідача в якому зазначено, що її обєкт не підпадає під стандартне приєднання , так як на земельній ділянці відсутній обєкт, а встановлено тимчасову споруду ( контейнер). Вважає, що дії посадових осіб ПАТ Закарпаттяобленерго щодо відмови у підключенні електроенергії за стандартним типом підключення є протиправними з підстав викладених в позовній заяві та такими, що суперечать нормам діючого законодавства, зокрема вимогам встановленим у Правилах приєднання електроустановок до електричних мереж , затверджених НКРЕ від 17.01.2013 року № 32 . Вказує , що цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не для зведення будівлі; для обслуговування земельної ділянки необхідно здійснювати її полив, що потребує електроенергію для живлення насосів подачі води. Крім того, позивач зазначає, що нею встановлений на земельній ділянці утеплений металевий будиночок з наявною електропроводкою з електроосвітлювальними приладами для використання у побутових цілях. На думку позивача вона вправі вимагати, а відповідач ПАТ Закарпаттяобленерго зобовязаний здійснити стандартне приєднання електроустановки до електромереж. З посиланням на викладене , на положення Закону України «Про електроенергетику », Правила приєднання електроустановок до електричних мереж , затверджених НКРЕ від 17.01.2013 року № 32 позивач просить суд, визнати неправомірними дії посадових осіб ПАТ Закарпаттяобленерго щодо відмови у підключенні електроенергії від точки забезпечення до крайньої точки її земельної ділянки за стандартним типом підключення та зобовязати ПАТ Закарпаттяобленерго укласти договір і здійснити підключення електроенергії від точки забезпечення до крайньої точки її земельної ділянки, яка становить 267 м. за стандартним типом підключення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів \~викладених у позові. Зокрема вказав на те, що позивачу на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 021398 від 19.11.2002 року належить земельна ділянка з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва , розташована на території Сторожницької сільської ради . З метою забезпечення електроенергією електроустановок на земельній ділянці позивач звернулась до відповідача. [PERSON] виїзду представника Ужгородського РЕМ п.Ерінбергер П.О., без проведення будь-яких вимірів у вихідних даних зафіксовано - 400 м. від точки підключення до земельної ділянки позивача. 12.03.2014 року було видано вихідні дані та висновок по типу приєднання до електричних мереж Ужгородського РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго». Згідно з цим висновком позивачу було виготовлено технічні умови від 27.03.2014 року на нестандартне приєднання та договір про приєднання до електричних мереж від 27.03.2014 року за №76. У звязку із сумнівами позивач звернулась до представників проектної групи ПАТ «Закарпаттяобленерго» провести відповідні заміри, які було проведено у присутності представника проектної групи ПАТ «Закарпаттяобленерго» п.Новак М. і встановлено відстань від вказаного КТП до межі земельної ділянки - 265м. На підставі виявленого позивачем подано письмову заяву від 08.04.2014 року щодо перегляду технічних умов на приєднання і зміни на стандартне приєднання, так як відстань не перевищує - 300м., що узгоджується із положеннями закріпленими у Правилах приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених НКРЕ від 17.01.2013 року №32. 25.04.2014 року представники Ужгородського РЕМ виконали повторні заміри і встановили відстань від межі земельної ділянки до точки приєднання у 267 м. Предстаник позивача зазначає, що дії посадових осіб ПАТ «Закарпаттяобленерго» суперечать вимогам законодавства , зокрема положенням абз. 15 п.1.2, п.1.7, п.2.1 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених НКРЕ від 17.01.2013 року №32 та не відповідають вимогам Закону України «Про електроенергетику». Зауважив, що підключення електроенергії для позивача підпадає під умови стандартного приєднання: відстань - 267 м., потужність - 5,1 кВт. Представник позивач вказав, що за наявності передбачених Правилами умов: відстані до 300 м та максимальної потужності до 16 кВт, власник земельної ділянки вправі вимагати, а електропередавальна організація зобов'язана здійснити стандартне приєднання електроустановки до електромереж, незалежно від наявності на земельній ділянці об'єкта нерухомості та призначення земельної ділянки. Крім того, вказав , що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, у своєму листі від 26.08.2014 року за №1947/26/27- 14 на адресу позивача, ПАТ «Закарпаттяобленерго» та сектору НКРЕ у Закарпатській області НКРЕ вказала ПАТ «Закарпаттяобленерго» на необхідність привести свої дії у відповідність до чинного законодавства і електрифікувати земельну ділянку позивача, надавши їй послуги з приєднання, із визначенням точки приєднання на межі земельної ділянки та подальшим укладенням договору про користування електричною енергією. В наступне судове засідання представник позивача не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях від 07.05.2015 року, вважає їх безпідставними і необґрунюваними, так як позивачем жодним чином не підтверджуються вимоги та доводи, зазначені в її позовній заяві. Заперечуючи проти позовних вимог зокрема наголошує, що 06.03.2014 року в сервісний центр Ужгородського РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго» позивачем по справі [PERSON] була подана заява про приєднання електроустановок сільськогосподарського виробництва за адресою ур. Сад, за межами населеного пункту с. Сторожниця Ужгородського р-ну. 27.03.2014 року між ПАТ «Закарпаттяобленерго» та [PERSON] було укладено договір про приєднання до електричних мереж за № 76. Пунктом 1.4. даного договору тип приєднання визначений як нестандартний. Даний договір було підписано позивачем без жодних заперечень та зауважень. Станом на сьогоднішній день, цей договір сторонами не розірвано та не визнано в судовому порядку недійсним. Зауважив, що перед укладенням договору позивача було ознайомлено з вихідними даними та висновком щодо типу приєднання його електроустановок до електромереж відповідача як нестандартне. Із висновком про тип приєднання нестандартне, позивач погодився, про що розпився у вихідних даних. Представник відповідача зазначив, що п. 1.7 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених НКРЕ від 17.01.2013 року №32 дотримано ними , так як точка приєднання встановлена на вивідних клемах лічильника у антивандальній шафі на межі земельної ділянки. Представник відповідача зауважив, що в порушення п. 1.3. Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених НКРЕ від 17.01.2013 року №32 позивач не надав відповідачеві копію документа, що підтверджує право власності чи користування на будь-який об'єкт, який би був розміщений на його земельній ділянці, що вказує на відсутність такого об'єкта. В той же час, позивачем було надано лише державний акт на право власності на земельну ділянку з якого вбачається, що приєднання буде здійснюється з метою ведення сільськогосподарського виробництва. Представник відповідача вказує на те, що як вбачається із документів, доданих до позовної заяви, у позивача по справі встановлено контейнер, який не являє собою комплекс взаємопов'язаних устаткування і споруд, призначених для споживання електричної енергії і цей контейнер не являє собою житловий будинок, гараж, майстерню тощо. Зазначив, що у відповідності до п. 1.7.3. Правил для тимчасових, сезонних або віддалених географічно об'єктів (пересувні розважальні заклади, тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності, бурові, земснаряди, базові станції стільникового зв'язку тощо) точки приєднання можуть визначатись у діючих (вже існуючих) електричних мережах (об'єктах) власника мереж (електропередавальної організації) та можуть співпадати з точками забезпечення потужності. Приєднання таких об'єктів здійснюється в установленому Правилами порядку без справляння плати за приєднання. При цьому, навіть якщо встановлений на земельній ділянці позивача контейнер вважати об'єктом то, за умови, що позивач не надав відповідачеві документів на право власності чи користування даним контейнером - у відповідача відсутні підстави щодо вимоги стандартного приєднання. Також у відповідності до абзаців 3 та 4 п. 1.7.1. Правил , позивач у разі незгоди із запропонованими електропередавальною організацією точками забезпечення потужності , не направляв відповідачеві жодного техніко-економічного обґрунтування щодо інших варіантів приєднання. Представник відповідача вказує, що згідно ст. 17 ЗУ «Про електроенергетику» вартість послуг з приєднання розраховується електропередавальною організацією у порядку, передбаченому методикою розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж, і обґрунтовується витратами, необхідними для будівництва та/або реконструкції електромереж від місця приєднання електроустановки замовника до місця забезпечення потужності. За приписами абзаців 2 та 3 п. 3.1.7. Правил нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення електричних мереж від точки приєднання до об'єкта замовника здійснюються замовником або за рахунок коштів замовника. Нове будівництво, реконструкція чи технічне переоснащення мереж (об'єктів) від узгодженої точки приєднання до точки забезпечення потужності в мережах електропередавальної організації може здійснюватися цією електропередавальною організацією за рахунок коштів, отриманих як плата за приєднання замовника. Оскільки, з метою створення технічної можливості для передачі в місце приєднання електроустановки позивача відповідної потужності та електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності необхідно провести реконструкцію діючих електромереж внаслідок збільшення потужності то, позивачеві й було по цій причині поставлено вимогу щодо встановленя в точці забезпечення потужності (РП-10 кВ ТП-12) автоматичного вимикача головного вводу 0,4 кВ з Ін=250 А і комплекту запобіжників 10 кВ з Ін=20А. З врахуванням викладеного просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача , заперечення представника відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для\~ розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,31 га, розташованої на території Сторожницької сільської ради переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІІ ЗК № 021398 від 19.11.2002 р. , копія якого приєднана до матеріалів справи./а.с.5/ Судом встановлено, що на підставі заяви позивача [PERSON] про приєднання електроустановок сільськогосподарського виробництва за адресою ур. Сад, територія Сторожницької сільської ради , за межами с. Сторожниця , Ужгородського району, відповідачем було розроблено вихідні дані та висновок по типу приєднання електроустановок як нестандартне / а.с.6/ Як встановлено матеріалами справи, позивач [PERSON] 12.03.2014 року ознайомлена з вихідними даними та висновком щодо типу приєднання електроустановок до електромереж відповідача як нестандартне , погодилась із висновком , що стверджується її підписом. Як встановлено судом, між ПАТ «Закарпаттяобленерго» та [PERSON] укладено договір про приєднання до електричних мереж № 76 від 27.03.2014 р. , копія якого приєднана до матеріалів справи. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору до електричних мереж виконавця послуг або іншого власника мереж приєднується електроустановка: сільськогосподарське виробництво, місце розтшування обєкта замовника: ур. Сад, територія Сторожницької сільської ради , за межами с. Сторожниця , Ужгородського району. Відповідно до п. 1.4 вказаного договору - тип приєднання обєкта замовника: нестандартне. Таким чином, між сторонами виникли договірні відносини (його виконання), які, перш за все, регулюються нормами ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи сторонами було досягнуто домовленості з усіх істотних умов договору шляхом підписання тексту договору укладеного в простій письмовій формі, що відповідає вимогам законодавства. Договір був підписаний позивачем [PERSON] власноруч, що підтверджує обізнаність та згоду з його умовами. Сторони погодили між собою умови договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України , про що свідчать їх підписи на договорі. Таким чином волевиявлення сторін було вільним і направленим на отримання реальних наслідків договору. Суд не приймає до уваги доводи представника позивача про те, що відповідач зобовязаний здійснити приєднання електроустановки позивача до електромереж за типом стандартне незалежно від наявності на земельній ділянці обєкта нерухомості з огляду на те , що між сторонами виникли і діють договірні відносини. Доказів того, що договір № 76 від 27.03.2014 р. між сторонами розірвано або визнано в судовому порядку недійсним до суду сторонами не надано, а в силу приписів ст. 204 ЦК України діє презумпція дійсності правочину. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини... Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зокрема , слід зазначити, що відповідно п.1.3 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених Постановою НКРЕ від 17.01.2013 року № 32, які регулюють відносини, які виникають під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників (крім когенераційних установок) до електричних мереж, послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою. Відповідно до п.1.7.1 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених Постановою НКРЕ від 17.01.2013 року № 32 - на підставі заяви замовника про приєднання електроустановки певної потужності та викопіювання із ситуаційного плану протягом двох робочих днів електропередавальна організація визначає точки забезпечення потужності з наданням замовнику технічного обґрунтування (у вигляді розрахунків, схем), виходячи зі структури мереж та навантаження у зоні можливого приєднання. Для визначення типу приєднання (стандартне приєднання або приєднання, яке не є стандартним) за точку забезпечення потужності приймається найближча точка в існуючих (діючих) електричних мережах (кабельна лінія, повітряна лінія або трансформаторна підстанція) електропередавальної організації ступеня напруги, що відповідає ступеню напруги в точці приєднання. У разі незгоди із запропонованими електропередавальною організацією точками забезпечення потужності замовник на підставі техніко-економічного обґрунтування може запропонувати інші варіанти можливого приєднання. При цьому вихідні дані для розробки техніко-економічного обґрунтування надаються протягом 5 робочих днів електропередавальною організацією безоплатно. Як стверджено поясненнями представника відповідача в судовому засіданні, позивач [PERSON] не пропонувала відповідачу жодних техніко-економічних обґрунтувань інших варіантів можливого приєднання. Зважаючи на викладене , враховуючи, що між сторонами виникли договірні відносини , а в силу приписів ст. 204 ЦК України діє презумпція дійсності правочину, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, для задоволення позовних вимог , оскільки сторони погодили між собою умови договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України , про що свідчать їх підписи на договорі. Разом з тим слід зазначити, що позивач та її представник в ході судового розгляду не звертались до суду з вимогами про визнання договору недійсним. З урахуванням всіх обставин справи,\~враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, необгрунтованими , відсутні правові підстави для їх задовлення , а відтак у задоволенні таких слід відмовити. Відповідно до ч.3,4 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Оскільки\~позов\~судовим\~збором\~не\~оплачено відповідно до п.7 ч.1 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір» , \~то судові витрати компенсуються за рахунок держави . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed