Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, якою просить встановити факт її постійного проживання в домоволодіння [ADDRESS] та [PERSON], з 31.12.1999 по теперішній час. Обґрунтовуючи доводи заяви зазначає, що 19.10.1990 укладений шлюб з [PERSON], від шлюбу у 1994 народилась донька [PERSON] 27.08.1997 придбали 58/100 частини домоволодіння по [ADDRESS], яке оформлено на чоловіка. До грудня 1999 родиною проводились ремонт, переобладнання домоволодіння і 31.12.1999 заявниці разом із чоловіком та донькою переїхали до будинку, де родиною проживали. У 2005 чоловік вирішив мешкати окремо і переїхав за іншою адресою у квартиру, яка приватизована [PERSON] і донькою, де і останні зареєстровані. 22.12.2015 шлюб з [PERSON] розірвано. Встановлення факту постійного проживання у спірному домоволодінні необхідно для визнання права на реєстрацію. Заявниця, її представник в судовому засіданні підтримали викладені обставини і вимоги заяви, просять заяву задовольнити. Представник Департаменту реєстрації ХМР в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином. [PERSON] з вимогами заяви щодо постійного проживання [PERSON] у зазначений період погодився і не заперечує щодо задоволення заяви в цієї частині, частково погодився з вимогами заяви щодо постійного проживання доньки [PERSON] до теперішнього часу, оскільки остання з серпня 2016 у домоволодінні не проживає. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому засіданні порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19.10.1990 і дружина отримала прізвище «[PERSON]». Шлюб розірваний 22.12.2015. 27.08.1997 за договором купівлі-продажу [PERSON] придбав 58/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] Такі обставини підтверджено копіями свідоцтва про укладання шлюбу від 19.10.1990, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.12.2015, договором купівлі-продажу від 27.08.1997 (а.с.4-6). Також встановлено і не заперечується [PERSON], що [PERSON] з 1999 і по сьогоднішній час постійно мешкає у домоволодінні [ADDRESS]. Факт постійного проживання [PERSON] у вказаному домоволодінні у зазначений вище період часу в судовому засіданні підвередили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд надійшов до висновку, щодо обґрунтованості доводів заявниці про постійне проживання у домоволодінні [ADDRESS] з 31.12.1999 по сьогоднішній час. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на реєстрацію. Далі, заявниця просить одночасно з вимогами щодо себе, встановити факт постійного проживання [PERSON] по вказаній адреси і у певний зазначений період часу. В судовому засіданні з'ясовано, що [PERSON], 1994 року народження, є донькою [PERSON] та [PERSON], при цьому, документально такий факт не підтверджено. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Між тим, [PERSON] до суду із вимогами певного змісту не звернулась, не уповноважила будь-яких осіб представляти її інтереси, тому у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог заяви [PERSON] стосовно [PERSON] і в цієї частині заяви необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial