Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Коритнянської сільської ради Ужгородського району, [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб Ужгородської міжрайонної прокуратури, Управління Держземагенства в Ужгородському районі, Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про визнання недійсним державного акту, визнання недійсним рішення, визнання недійсним Договору купівлі - продажу та скасування запису. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 06.07.2004 року [PERSON] придбала будинок 69% готовності, що знаходиться в [ADDRESS]. Договір купівлі - продажу незавершеного будівництвом житлового будинку посвідчено 06.07.2004 року приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу [PERSON] і зареєстровано в реєстрі за №1164. Вказане майно належало [PERSON], якому рішенням Коритняньської сільської ради Ужгородського району від 18.02.1992 року передано у довічне успадковане володіння земельну ділянку площею 0,25 га по [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Ужгородської районної ради народних депутатів за №42 від 08.04.1992 р. [PERSON] надано право на будівництво індивідуального житлового будинку. В договорі купівлі - продажу також зазначено, що позивач купила у [PERSON] незавершений будівництвом житловий будинок 69% готовності. Так, на земельній ділянці площею 0,25 га проведене відмежування з боку сусідів, з вул. Садової та протилежного боку вул. Вишневій, споруджений позивачкою паркан. Після завершення будівництва остання звернулась з письмовою заявою до Коритнянської сільської ради про сприяння у видачі державного акту про приватизацію земельної ділянки площею 0,25 га та отримала відповідь 30.05.2006 року за №264/02-24 в якій позивачці запропоновано приватизувати лише 0,12 га. На запит від 03.10.2006 року вх. №263 [PERSON] отримала від голови Коритнянської сільської ради відповідь за №496/02-24 з підтвердженням про надання дозволу [PERSON] на будівництво житлового будинку на виділеній земельній ділянці (площа не вказана), що згідно плану забудови (коли від прийнятий не відомо) вулиць Квіткова, Садова, Вишнева, розміри земельних ділянок під будівництво становлять 0,12-0,15 га. 30.08.2007 року Коритнянська сільська рада рішенням «Про внесення змін в рішення сільської ради» внесла зміни в рішення 11 сесії 21 скликання сільської ради від 18.02.1992 року «Про надання земельної ділянки під будівництво [PERSON] площею 0,25 га по [ADDRESS] у довічне успадковане володіння» та надала йому земельну ділянку площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] скасувала своє попереднє рішення, мотивуючи тим, що сільською радою 15 років тому була допущена помилка, зміст якої в тому, що на той період не було розроблено генерального плану забудови даного кварталу. У відповідності до рішення від 06.05.2011 року було внесено зміни у рішення 11 сесії 21 скликання Коритнянської сільської ради від 18.02.1992 року та зменшено розмір земельної ділянки, яка була виділена [PERSON] до 0,12 га на підставі нібито припущеної помилки, та відсутністю на той момент генерального плану забудови даного кварталу. Так, про наявність такого рішення позивачці не було відомо під час його прийняття, примірнику відповідного рішення вона не отримувала. Оскільки Коритнянською сільською радою, як органом місцевого самоврядування, було порушено вимоги Конституції України, земельного законодавства та законодавства у сфері місцевого самоврядування, що призвело до порушення прав позивачки щодо володіння земельною ділянкою, просить суд задовольнити даний позов в повному обсязі. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги Пояснила, що 07.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі - продажу земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] площею 0,12га, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі під №961, на підставі чого [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку в [ADDRESS] площею 0,1200 га Серії ВК №856676 від 24.10.2012 року та внесено запис у Поземельній книзі та державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки 2124883601:05:001:0272. А тому, просила суд винести рішення, яким визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку в [ADDRESS] Серії ІV - ЗК №038481 від 04.09.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №387, виданий [PERSON], визнати недійсним рішення Коритнянської сільської ради від 30.08.2007 року 13 сесії 5 скликання «Про внесення змін в рішення сільської ради від 18.02.1992 року «Про надання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку [PERSON] площею 0,25 га по вул. Садовій, 21 у довічне успадковане володіння», визнати недійсним рішення Коритнянської сільської ради від 27.10.2004 року №67 «Про надання [PERSON] дозволу на завершення будівництва житлового будинку», визнати недійсним рішення Коритнянської сільської ради 5 сесії 6 скликання від 06.05.2011 року №101 «Про відмову у передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,25 га в [ADDRESS]», визнати недійсним Договір купівлі - продажу земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] площею 0,12га від 07.08.2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі під №961, визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку в [ADDRESS] площею 0,1200 га Серії ВК №856676 від 24.10.2012 року, виданого [PERSON], скасувати запис у Поземельній книзі та державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки 2124883601:05:001:0272. Представник відповідача Коритнянської сільської ради Ужгородського району Івашкович С.З. в судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила, що після розроблення генерального плану забудови кварти ралу рішенням 17 сесії 21 скликання Коритнянської сільської ради від 13.05.1994 року [PERSON] була виділена земельна ділянка по вул. Вишневій в с. Коритняни, а рішенням 7 сесії 22 скликання Коритнянської сільської ради від 26.06.1997 року була передана в приватну власність дана земельна ділянка. Згідно даного рішення був виготовлений Державний акт на право приватної власності на землю Серії ІV - ЗК №038481 від 04.09.2002 року. Таким чином рішення Коритнянської сільської ради щодо виділення та передачі у приватну власність [PERSON] та виготовлення Державного акту були прийняті задовго до придбання позивачем незавершеного будівництвом житлового будинку. Оскільки жодних прав позивачки порушено не було, а рішення Коритнянської сільської ради прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, просить суд винести рішення, яким відмовити в задоволені даного позову, так як такий заявлено безпідставно. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили. Пояснили, що рішенням 7 сесії 22 скликання Коритнянської сільської ради від 26.06.1997 року [PERSON] була передана в приватну власність дана земельна ділянка. Згідно даного рішення був виготовлений Державний акт на право приватної власності на землю Серії ІV - ЗК №038481 від 04.09.2002 року. Зважаючи на правомірність перебування земельної ділянки розміром 0,12га по [ADDRESS] у власності [PERSON], відповідачкою 07.08.2012 року було укладено Договір купівлі - продажу та відчужено належне їй майно [PERSON] Окрім того, представник відповідача пояснила, що [PERSON] було пропущено всі строки звернення за захистом свого порушеного права. А тому просили суд відмовити в задоволенні даних позовних вимог. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили, про що надали суду письмові заперечення. Просили суд винести рішення, яким відмовити [PERSON] в задоволені її позовних вимог, так як такі є необґрунтованими та заявлені безпідставно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд розглядає таку за його відсутності. Представник третьої сторони Ужгородської міжрайонної прокуратури Геревич М.М. в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що сплив строк позовної давності звернення до суду за захистом свого права. А тому, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи Управління Держземагенства в Ужгородському районі Мартиняк А.В. в судовому засіданні проти позову заперечила, про що надала суду письмові заперечення, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області Мага Т.І. в судовому засіданні просила суд винести рішення на власний розсуд. Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд розглядає таку за його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідачів та їх представників, представників третіх осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що 06.07.2004 року [PERSON] придбала будинок 69% готовності, що знаходиться в с. Коритняни, вул. Садова, 16 (24), Ужгородського району. Договір купівлі - продажу незавершеного будівництвом житлового будинку посвідчено 06.07.2004 року приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу [PERSON] і зареєстровано в реєстрі за №1164, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією даного Договору. Вказане майно належало [PERSON], якому рішенням Коритняньської сільської ради Ужгородського району від 18.02.1992 року передано у довічне успадковане володіння земельну ділянку площею 0,25 га по [ADDRESS]. Даним рішенням [PERSON] надано право на будівництво індивідуального житлового будинку. В договорі купівлі - продажу також зазначено, що позивач купила у [PERSON] незавершений будівництвом житловий будинок 69% готовності. Так, на земельній ділянці площею 0,25 га проведене відмежування з боку сусідів, з вул. Садової та протилежного боку вул. Вишневій, споруджений позивачкою паркан. Після завершення будівництва [PERSON] звернулась з письмовою заявою до Коритнянської сільської ради про сприяння у видачі державного акту про приватизацію земельної ділянки площею 0,25 га та отримала відповідь 30.05.2006 року за №264/02-24 в якій позивачці запропоновано приватизувати лише 0,12 га. Однак, на запит від 03.10.2006 року вх. №263 [PERSON] отримала від голови Коритнянської сільської ради відповідь за №496/02-24 з підтвердженням про надання дозволу [PERSON] на будівництво житлового будинку на виділеній земельній ділянці (площа не вказана), що згідно плану забудови (коли від прийнятий не відомо) вулиць Квіткова, Садова, Вишнева, розміри земельних ділянок під будівництво становлять 0,12-0,15 га. Судом встановлено, що Рішенням 17 сесії 21 скликання Коритнянської сільської ради від 13 травня 1994 року [PERSON] була виділена під будівництво індивідуального житлового будинку земельна ділянка розміром 0,12га, розташована за адресою - с. Коритняни, вул. Вишнева, 21, Ужгородського району. На підставі рішення Коритнянської сільської ради від 26 червня 1997 року [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК №038481 від 04.09.2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №387. 30.08.2007 року Коритнянська сільська рада рішенням «Про внесення змін в рішення сільської ради» внесла зміни в рішення 11 сесії 21 скликання сільської ради від 18.02.1992 року «Про надання земельної ділянки під будівництво [PERSON] площею 0,25 га по [ADDRESS] у довічне успадковане володіння» та надала йому земельну ділянку площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] скасувала своє попереднє рішення, мотивуючи тим, що сільською радою 15 років тому була допущена помилка, зміст якої в тому, що на той період не було розроблено генерального плану забудови даного кварталу. У відповідності до рішення від 06.05.2011 року було внесено зміни у рішення 11 сесії 21 скликання Коритнянської сільської ради від 18.02.1992 року та зменшено розмір земельної ділянки, яка була виділена [PERSON] до 0,12 га на підставі нібито припущеної помилки, та відсутністю на той момент генерального плану забудови даного кварталу. Однак, судом встановлено, що Коритнянська сільська рада, постановляючи 30.08.2007 року рішення про внесення змін до рішення 11 сесії 21 скликання від 18.02.1992 р. «Про надання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку гр. [PERSON] площею 0,25 га по [ADDRESS] у довічне успадковане володіння», не врахувала, що користувачем земельної ділянки площею 0,25 га є [PERSON] та не повідомила останню про внесення змін у таке рішення, чим самим порушила суб'єктивні права та охоронювані законом інтереси позивачки, що перейшли до неї у зв'язку з відчуженням [PERSON] незавершеного будівництва на спірній земельній ділянці. Позивачка, як суб'єкт цих правовідносин, ще з кінця 2004 року заперечувала та не погоджувалася на оформлення за нею права власності лише на 0,12 га, про що Коритнянській сільській раді було відомо ще до винесення нею такого рішення. Згідно п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечуються проти їх зміни чи припинення. Окрім того, судом встановлено, що Коритнянська сільська рада, передаючи у власність відповідачці [PERSON] частину спірної ділянки, незаконно припинила право користування земельною ділянкою [PERSON], оскільки вичерпний перелік підстав для припинення права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, визначений ст. 27 ЗК Української РСР. У даному випадку Коритнянська сільська рада не виконала вимоги ст. ст. 17 та 31 ЗК Української РСР, а саме не провела процедуру вилучення у [PERSON] частини земельної ділянки в порядку, передбаченому законодавством, що діяло на той час. Відповідно до ст.43 ЗК Української РСР припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою чи її частиною може мати місце лише у випадках, передбачених статтями 27 і 28 цього Кодексу Згідно п.18 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р. переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором, а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. З наявного в матеріалах справи Договору купівлі - продажу незавершеного будівництвом житлового будинку від 07.07.2004 року вбачається, що будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25га. У зв'язку з тим, що дана цивільна справа перебуває на новому розгляді згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.04.2013 року, у мотивувальній частині такої ухвали встановлено, що застосування положень ст. 377 ЦК України в редакції, чинній на час укладення договору купівлі - продажу житлового будинку є безпідставними, оскільки у договорі - купівлі продажу незавершеного будівництвом житлового будинку зазначено, що такий розташований на земельній ділянці площею 0,25 га. Таким чином, до позивачки на законних підставах перейшло право користування саме на 0,25 га земельної ділянки, а застосування до даних правовідносин положень ст. 377 ЦКУ ( в тому числі і ст. 120 ЗКУ, які за своїм правовим змістом є тотожними) спростовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.04.2013 року. Судом встановлено, що рішення 7 сесії 22 скликання Коритнянської сільської ради народних депутатів від 26. 06.1997 року на підставі якого дана сільська рада передала [PERSON] у власність спірну земельну ділянку площею 0,12 га не було надане відповідачами Коритнянською сільською радою та [PERSON] на вимогу суду. Таке рішення в матеріалах цивільної справи відсутнє. Разом з тим, у ході судового розгляду справи, а саме перед судовими дебатами, представником відповідача [PERSON] було надано суду для огляду оригінал рішення Коритнянської сільської ради від 13.05.1994 року як доказ законної підстави отримання [PERSON] спірної земельної ділянки та видачі державного акту. Однак, суд не може взяти дане рішення до уваги, так як воно не є підставою передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON], оскільки у державному акті на право приватної власності на землю від 04.09.2002 року такою правовою підставою вказано рішення 7 сесії 22 скликання Коритнянської сільської ради від 26.07.1997 року, яке відповідачами не було надано. Окрім того, з наявної в матеріалах справи Довідки начальника архівного відділу Ужгородської РДА від 22.08.2012 року за № 574 вбачається, що розгляд питання про передачу у приватну власність земельної ділянки відповідачці [PERSON] на 7 сесії 22 скликання Коритнянської сільської ради від 26.07.1997 року оформлено лише протокольно, окремого рішення не має. Судом встановлено, що 25.06.2013 року представником позивача [PERSON] відповідно до вимог ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» було направлено адвокатський запит на ім'я начальника архівного відділу Ужгородської РДА з проханням надати витяг з вищевказаного рішення Коритнянської сільської ради, так як Коритнянська сільська рада своєю довідкою від 25.06.2012 року за № 332/02-27 повідомляє, що рішення сесій Коритнянської сільської ради до 2002 року здані в архівний відділ Ужгородської РДА. З наявної в матеріалах справи офіційної відповіді з архівного відділу Ужгородської РДА за №509 вбачається, що в протоколі 17 сесії 21 скликання Коритнянської сільської ради від 13.05.1994 року рішення щодо передачі земельної ділянки у довічне успадковане володіння для будівництва індивідуального житлового будинку [PERSON] немає, а в матеріалах архівної справи наявний лише протокол вказаної сесії про виділення земельної ділянки. У відповідності до ст.17 ЗК Української РСР передача у власність земельної ділянки здійснюється саме на підставі рішень сільських, селищних, міських Рад народних депутатів. А тому твердження представника Коритнянської сільської ради та представника Управління Держземагенства в Ужгородському районі про те, що передача у власність земельних ділянок у період 90-х років здійснювалася на підставі протоколів є безпідставними. Також судом встановлено, що 07.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі - продажу земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] площею 0,12га, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі під №961, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією даного Договору. З наявної в матеріалах справи копії Державного акту вбачається, що на підставі Договору купівлі - продажу земельної ділянки від 07.08.2012 року [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку в [ADDRESS] площею 0,1200 га Серії ВК №856676 від 24.10.2012 року та внесено запис у Поземельній книзі та державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки 2124883601:05:001:0272. Згідно п. 11 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів, суд має перевірити законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Враховуючи те, що рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, яке б установлювало право власності на земельну ділянки за відповідачкою [PERSON] відсутнє, видача державного акту на право власності на земельну ділянку без визначеної законом підстави є неправомірною, а тому Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий [PERSON] не може породжувати будь - яких права у володільця такого документа одо розпорядження належною йому земельною ділянко. У зв'язку з цим, суд приходить до переконання в необхідності визнання недійсним Договору купівлі - продажу земельної ділянки, що розташована в с. Коритняни Ужгородського району по вул. Вишневій, 21площею 0,12га від 07.08.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], визнання недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку в [ADDRESS] площею 0,1200 га Серії ВК №856676 від 24.10.2012 року, виданого [PERSON] та скасуванні запису у Поземельній книзі та державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки 2124883601:05:001:0272. Окрім того, судом встановлено, що твердження відповідачів про сплив строку позовної давності, протягом якого [PERSON] може звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, не відповідає дійсності з наступних підстав. Як зазначає представник відповідачки [PERSON] - [PERSON], про порушення свого права щодо приватизації земельної площею 0, 25 га позивачка дізналася 08.10.2004 року, отримавши від Коритнянської сільської ради відмову у приватизації земельної ділянки такою площею. З наступного дня і почався перебіг позовної давності відповідно до правил ст. 253 ЦК України. Однак, позивачем та її представником в судовому засіданні доведено, що про порушення свого права щодо предмету спору [PERSON] заявила у серпні 2007 року, подавши до Ужгородського міськрайонного суду позовну заяву. Разом з тим, [PERSON] неодноразово зверталася до суду з таким позовом, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 15.08.2007 року про відкриття провадження у справі, ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 13.02.2008 року, ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 19.03.2009 року та ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 07.03.2011 року. Враховуючи вище наведені обставини, суд приходить до переконання, що обставини, на які посилається [PERSON] доведені належними доказами, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, та, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved