Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем. Заявник зазначала, що 03 лютого 2010 року помер її батько [PERSON], який був зареєстрований та проживав на момент смерті за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул. Зернова (колишня вул. Котовського), 28 кв.2. На момент смерті зареєстрований був один. Все своє майно [PERSON], згідно заповіту від 18 травня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 247, заповів дочці - заявниці [PERSON] Інших спадкоємців на момент смерті [PERSON] немає. В 2018 році вона звернулася до [PERSON] районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВАТ «Агрокомбінат «Калита», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) PH 360786, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією, дата видачі 04.02.2002 р., зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1118, та отримала відмову через те, що пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини та з померлим постійно не проживала, не була зареєстрована і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Відмову до [PERSON] районної державної нотаріальної контори від отримання спадщини заявниця не подавала. Зазначала, що з батьком вона проживала разом з 2001 року, коли той почав хворіти, і вела спільне господарство, що підтверджується актом про фактичне проживання та ведення спільного господарства. Проте, була зареєстрована на момент відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт постійного проживання з 2001 року до часу відкриття спадщини 03.02.2010 р. заявниці [PERSON], [INFO], зі своїм батьком [PERSON] за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул. Зернова (колишня вул. Котовського), 28 кв.2. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні заяві, просила про її задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи Калитянської селищної ради Броварського району Київської\~області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, покладалися на розсуд суду. В судовому зсіданні свідки [PERSON] та [PERSON], що є дядьками заявниці та братами померлого спадкодавця [PERSON], показали, що заявниця [PERSON] проживала разом з батьком під час його хвороби з 2002 року по день смерті в 2010 році. Судом встановлено, що 03 лютого 2010 року помер батько заявниці - [PERSON], що посвідчується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 177882, виданим виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №12 від 05 лютого 2010 року (а.с.10). Спадкодавець [PERSON], який помер 03 лютого 2010 року, на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Заявниця [PERSON] дійсно доглядала та поховала свого батька, проживала з ним, вели спільне господарство, сплачувала комунальні платежі, що підтверджується довідкою №901 від 05.11.2012 р., виданої Калитянською селищною радою Броварського району Київської області (а.с.17). Згідно заповіту, складеного [PERSON] 18 травня 2001 року, посвідченого секретарем Калитянської селищної ради народних депутатів Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №247, все своє майно спадкодавець заповів [PERSON] (а.с.18). Відповідно до акту про фактичне проживання та ведення спільного господарства від 22 жовтня 2018 року, складеного депутатом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області при свідках, заявниця [PERSON] проживала разом з батьком [PERSON], який помер 03 лютого 2010 року, за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул. Зернова (колишня вул. Котовського), 28 кв.2 проводила догляд за ним та провела поховання за власні кошти (а.с.19). [PERSON] районної державної нотаріальної контори Київської області №1160/02-14 від 18 квітня 2018 року, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВАТ «Агрокомбінат «Калита», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) PH 360786, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією, дата видачі 04.02.2002 р., зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1118, у звязку з тим, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини та з померлим постійно не проживала, не була зареєстрована і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку (а.с.20). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявниця [PERSON] проживала однією сімєю з 2001 року по 03 лютого 2010 року з батьком [PERSON], який помер 03 лютого 2010 року. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог в повному обсязі.

Outcome: approved