Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що 10 серпня 2014 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району, Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №30. За час спільного проживання у них народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Крім того, позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки [PERSON] систематично влаштовує сварки, проявляє неповагу до неї. Він безвідповідально ставиться до обов'язків по господарству. Вони втратили один до одного почуття поваги та любові, вони люди різних характерів та поглядів на життя. На даний час кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. За таких обставин, позивачка просить суд, шлюб який був укладений 10 серпня 2014 року між нею та [PERSON] розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задоволити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, про розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається, з свідоцтва серії [NUMBER] від 10.08.2014 року про шлюб, 10 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Оноківської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №30. Від даного шлюбу у сторін народились два сини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, оскільки вони втратили один до одного почуття поваги та любові, вони люди різних характерів та поглядів на життя, на даний час кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Спорів щодо поділу спільного майна, визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторонами не заявлялося. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved