Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], яка померла 23 квітня 2006 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті матері відкрилась спадщина на майно, що складається із земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але позивачці не було відомо про наявність даної земельної ділянки (паю), були відсутні документи на спадкове майно. Проте, нещодавно їй стало відомо про належність матері сертифікату на право на земельну частку (пай). Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначивши додатковий строк для прийняття спадщини. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності. В попереднє судове засідання представник відповідача [PERSON] сільський голова Дворічанського району Харківської області [PERSON] не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася 08 грудня 1951 року (а.с. 4). В повторному свідоцтві про народження серії ІІІ-ЯР № 930932 від 21 листопада 1959 року в графі батьки зазначені «[PERSON], [PERSON]» (російською мовою) (а.с. 6). 26 серпня 1985 року позивачка уклала шлюб та змінила дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про укладення шлюб серії ІІ-ВЛ № 434757(а.с. 9). Мати позивачки [PERSON] померла 23 квітня 2006 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 056250 від 25 квітня 2006 року (а.с. 7). Спадкоємицею за законом є донька померлої [PERSON], що підтверджується довідкою № 02-30/425 від 19 липня 2016 року (а.с. 11). Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] № 666/02-31 від 22 липня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], в звязку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини (а.с. 10). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи доводи позивачки про те, що вона не могла своєчасно звернутися з заявою до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області з обєктивних причин, а саме в звязку з тим, що їй не було відомо про наявність даної земельної ділянки (паю), були відсутні документи на спадкове майно. Та лише нещодавно їй стало відомо про належність матері сертифікату на право на земельну частку, суд вважає поважною причину пропуску позивачкою цього строку. Суд вважає двомісячний строк достатнім для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, а представник відповідача не заперечував проти задоволення позову, вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved