Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина, який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення сином повноліття. Ухвалою суду від 27.10.2020 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явилася, відповідно до наявного в позовній заяві клопотання просить провести розгляд справи за її відсутності Відповідач в судовому засіданні пред`явлений позов не визнав та пояснив, що спільно з позивачем вони проживали близько місяця, а потім припинили спільне проживання та 10.02.2010 шлюб між ними було розірвано за його позовом. Про вагітність позивача йому відомо не було, а тому у нього є сумніви, що дитина його. Крім того, відповідач зазначив, що вже після припинення фактичних шлюбних стосунків та розірвання шлюбу відповідач записала його батько ще двох дітей. До суду з позовом про оспорювання батьківства він не звертався. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (копія на а.с. 5), а також відмітки в паспорті громадянина України відповідача (копія на а.с. 22) встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано Відділом РАЦС Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області 10.10.2010, актовий запис № 12. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] №№ [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] (копії на а.с. 6, 24, 25) встановлено, що відповідач є батьком, а позивач матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Довідкою Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 390 від 01.09.2020 (а.с. 7) підтверджено, що [PERSON] , [INFO] проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] (копія на а.с. 21), а також довідки про доходи № [NUMBER] (а.с. 23) встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Бердичівському об`єднаному управлінні ПФУ в Житомирській області та отримує соціальну пенсію. Сума пенсії за період з 01.01.2020 до 30.11.2020 становить 18388 грн. Вирішуючи даний спір суд керується наступними нормами. Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (ч. 1 ст. 122 СК України). Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи встановлені обставини справи, зокрема те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який народжений у шлюбі, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча зобов`язаний та має можливість надавати таку допомогу, суд приходить до висновку про задоволення позову. При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 08.09.2020. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved