Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, у якій указує, що вона 20.10.2007 зареєструвала шлюб з відповідачем, з яким має сина [PERSON], [INFO] \~\~\~\~\~ Сімейне життя не склалося, оскільки виявилося, що вони різні люди, не можуть знайти між собою спільної мови, відсутні будь-які інтереси. Шлюбні відносини припинені два роки потому. Примирення не можливе. Угода про утримання дитини між ними досягнута. Посилаючись на те, що збереження шлюбу не доцільне, позивач просить розірвати її шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, судові витрати просить залишити за нею, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.26). Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи (а.с.28,29,33). Поштові відправлення, направлені за місцем його реєстрації поверталися до суду з відміткою поштаря «адресат не проживає». Відповідно до ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення через курєрів за адресою, зазначеною стороною. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.ч.1,2 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відмову судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. \~ Враховуючи, що відповідач зареєстрований [INFO], що підтверджується довідкою Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області за №02-15/342 від 07.05.2018, судові повістки направлялися за цією адресою, про зміну місця реєстрації чи місця свого знаходження відповідач не повідомляв, тому відповідно до ст.ст.128,131 ЦПК України, суд вважає, судову повітку про час і місце розгляду справи такою, що доставлена, а отже, відповідач повідомлений належним чином. \~ \~ За\~таких обставин,\~враховуючи згоду\~позивача (а.с.26),\~суд ухвалює\~рішення при\~заочному розгляді\~справи,\~що відповідає\~положенням Глави\~11\~Розділу ІІ\~ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що\~ позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.\~\~\~ Матеріалами справи установлено, що 20 жовтня 2007 року у відділі РАЦС Сумського міського управління юстиції за актовим записом №2220 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], остання змінила прізвище після реєстрації шлюбу на «Лєпкова» (а.с.7). Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємні подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Таким чином, враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, зясувавши причини поданого позову, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. За таких обставин заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.142 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved