Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що 03 жовтня 2018 року в хуторі Мержаново Неклинівського району Ростовської області Російська Федерація помер її чоловік [PERSON]. Її чоловіка [PERSON] було поховано в м. Антрацит Луганської області де і було видано заявнику свідоцтво про смерть її чоловіка. Отримати свідоцтво\~про смерть\~у відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану неможливо,\~оскільки факт\~смерті відбувся\~на тимчасово\~окупованій території\~України,\~на якій\~неможливо отримати\~медичний документ,\~що може\~бути прийнято\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~для здійснення\~реєстрації смерті\~відповідно до\~ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану».\~Просить суд\~встановити факт\~смерті [PERSON], яка настала 03\~жовтня 2018 року в хуторі Мержаново Неклинівського району Ростовської області Російська Федерація. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу у її відсутності та у відсутності її представника [PERSON], заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Старобільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про згоду із задоволенням заяви [PERSON] про встановлення факту смерті та про розгляд справи у відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З наданого\~лікарського свідоцтва\~про смерть\~серії 60\~№ 644126\~від 26\~березня 2019\~року вбачається,\~що [PERSON],\~[INFO],\~помер 03\~жовтня 2018\~року в хуторі\~Мержаново Неклинівського\~району Ростовської\~області Російська\~Федерація,\~причина смерті\~ гострий\~трансмуральний інфаркт\~міокарда передньої\~стінки лівого\~шлуночка серця. Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», встановлено, що міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності. Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014р. затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. м. Антрацит. За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків. Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов'язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст.17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Оцінюючи ксерокопію вказаного лікарського свідоцтва про смерть, виданого лікарняною установою на тимчасово окупованій території України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових прав заявника, суд вважає, що надані заявником докази є підтвердженням того, що дійсно [PERSON], [INFO], уродженець селища Б-Платове м. Антрацит Луганської області, який проживав за адресою: [INFO], помер 03\~жовтня 2018\~року в хуторі Мержаново Неклинівського району Ростовської області Російська Федерація, причина смерті гострий трансмуральний інфаркт міокарда передньої стінки лівого шлуночка серця, та оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, то суд вважає заяву [PERSON] про встановлення факту смерті - законною, обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню. Відповідно до\~ч.4\~ст.317,\~п.8\~ч.1\~ст.430\~ ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання.

Outcome: approved