Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог : Орган опіки і піклування Самбірської міської ради Львівської області , про визначення місця проживання дитини . Позивачка , обґрунтовуючи позовні вимоги , вказує, що з 23.10.2010 року по 24.10.2014 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач сина не бачив , ніякої участі у його вихованні не приймає, за виключенням сплати аліментів, згідно рішення Самбірського міськрайонного суду від 15.11.2013 року. До теперішнього часу вона та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Відповідач заперечує щодо проживання їхнього сина разом із нею. На даний час вона проживає з батьками у комфортабельному будинку з сучасним ремонтом та обладнанням , де створені всі умови для проживання , виховання та утримання дитини. Крім того, її батьки мають власний бізнес і приймають участь у додатковому матеріальному забезпечені дитини, яка періодично хворіє та потребує лікування. Вона має можливість забезпечити синові належні умови проживання, повною мірою займатися його вихованням, не чинитиме перешкод у спілкуванні відповідача з дитиною у її присутності і готова зі свого боку сприяти тому, щоб дитина не була позбавлена піклування батька. Тому просить позов задовольнити та визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання, як матері. Відповідач направив до суду відзив, в якому позов не визнає та просить відмовити у позові позивачки щодо визначення місця проживання дитини у повному обсязі, оскільки вважає, що спір між ними, відносно місця проживання дитини, відсутній , крім того, він приймає участь у матеріальному забезпеченні дитини, про що свідчить сума перерахованих аліментів на утримання сина, не перешкоджає позивачці у можливості виїзду з дитиною на лікування та відпочинок , так як ним надавався один раз дозвіл на виїзд закордон їхнього сина, постійно цікавиться життям дитини у їхніх спільних знайомих. Позивачка у суді позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи - головний спеціаліст з питань опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Самбірської міської ради Головченко І.В. в судове засідання не з`явилася , подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, при винесені рішення підтримує висновок органу опіки та піклування. Суд розглядає справу у відсутності відповідача та третьої особи, на підставі наявних у справі письмових доказів. Заслухав позивачку, вивчивши матеріали справи , суд встановив наступне. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року, розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Самбірського МРУЮ Львівської області, актовий запис № 250. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.07.2012 року , згідно якого батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 листопада 2013 року, з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30% заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно , починаючи з 25.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини, що підтверджується не згодою відповідача із заявленим позовом. На даний час дитина не досягла десяти років та не може приймати участі щодо визначення місця свого проживання, шляхом надання особистої прихильності одному з батьків. Судом встановлено, що на протязі всього часу, з моменту розірвання шлюбу, син - [PERSON] , [INFO] , постійно проживає з позивачкою , яка має можливість забезпечити йому належні умови проживання , повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не в змозі. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , який проживає у [ADDRESS] від 25.05.2016 року вбачається, що житлово-побутові умови проживання малолітнього [PERSON] є добрими та забезпечені усі необхідні умови для повноцінного розвитку, виховання і відпочинку дитини. Згідно довідки середньої школи № 10 м. Самбір Львівської області за № 01-16/439 від 13.12.2018 року та характеристи [PERSON] , учня 1-Б класу середньої школи № 10 м. Самбораза № 01-16/442 від 14.12.2018 року вбачається , що [PERSON] навчається у першому класі. Здібний , має творче мислення , відповідально ставиться до навчання, бере активну участь у громадському житті класу. Мати [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина , цікавиться навчанням , бере активну участь у житті класу . Протягом навчання учня у школі батько [PERSON] не цікавився навчальними досягненнями учня , жодного разу не брав участі у виховних заходах класу та батьківських зборах. Згідно характеристики на учня [PERSON] , [INFO] , який навчався у катехитичній школі ім. митр. Андрея Шептицького, клас «Зернятко» з вересня 2016 року по травень 2018 року , виданої Самбірсько-Дрогобицькою Єпархією УГКЦ Самбірського деканату 12.12.2018 року вбачається , що мати [PERSON] з дідусем приводили хлопчика на навчання . Батька [PERSON] жодного разу не бачили в школі . Оплату за навчання здійснювали мама і дідусь. Батько жодних святкових та організаційних заходів у катехитичній школі не відвідував. Згідно виписки з протоколу № 941 від 14.12.2018 року ЛКК при Самборській міській дитячій лікарні Львівської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , періодично хворіє та потребує надання медичної допомоги, лікує його матір. Крім того, відповідач не надав жодних доказів тому, що позивачка чинить перешкоди для спілкування відповідача із сином, крім того, позивачка готова, зі свого боку, усіма силами сприяти тому , щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування батька. Згідно з частинами 2, 8, 9, статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим у рахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного ісоціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до 161СК України ,якщо мати та батько, які проживають окремо,не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області за № 161/1 від 29.07.2019 року, щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене та вік дитини, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити та визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання його матері [PERSON] .

Outcome: approved