Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який був зареєстрований сільським ЗАГС села Качківка Ямпільського району Вінницької області 27 травня 1957 року, а також стягнути з відповідача судові витрати. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 27 травня 1957 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося тому, що у них були різні погляди на сімейні права на обов`язки. Відповідач зловживав спиртними напоями, з його ініціативи в сім`ї дуже часто відбувалися сварки, в ході яких останній висловлювався нецензурною лайкою, допускав непристойні жести в її сторону та рукоприкладство. Подружні відносини між ними припинилися з 1972 року. Відтоді відповідач не цікавиться її життям та долею дитини, участі у її вихованні не приймав. На даний час місце реєстрації та фактичне місце проживання відповідача їй не відоме. Перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Тому вона вимушена звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] - [PERSON]. , яка діє на підставі Довіреності від 11.02.2019 та [PERSON] , який діє на підставі Довіреності від 12.06.2019 надали суду письмові заяви за вхід.№4905 від 01.07.2019 та вхід.№7820 від 01.11.2019, в якій просили справу розглянути без їх участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання належним чином - судовою повісткою з рекомендованим повідомлення. Про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заяви представників позивача про розгляд справи у їх відсутність (а.с.26, 46). Інші процесуальні дії у справі: прийняття справи до свого провадження (а.с.40), відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 01 листопада 2019 року на 09 годину 00 хвилин (а.с.41-44), закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.48-49), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 травня 1957 року у сільському ЗАГС село Качківка Ямпільського району Вінницької області, актовий запис №16 (а.с.5). Сторони не проживають однією сім`єю з 1972 року. Сторони миритись не бажають, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб необхідно розірвати, а заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя». Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивачка при реєстрації шлюбу своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] », не заявила вимогу про зміну її прізвища « [PERSON] » на дошлюбне прізвище « [PERSON] », а тому суд не має підстав для зміни її прізвища. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768 гривень 40 копійок згідно квитанції №6 від 07.05.2019.

Outcome: approved