Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Купчинецька сільська рада, Міська служба у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про позбавлення батьківських прав. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що її дочка [PERSON] є мамою [PERSON] , [INFO] . Однак від народження дитини і протягом п`яти років дитиною займалася позивач та її друга дочка - [PERSON] , а [PERSON] перебувала закордоном. У кінці 2020 року [PERSON] забрала свого сина [PERSON] та переїхала з ним проживати в м. Бердичів Житомирської області, де проживає разом із співмешканцем, який зловживає спиртними напоями та негативно характеризується за місцем проживання. Зазначає, що дитина не отримує належного медичного догляду, мати не займається її вихованням та не забезпечує дитині належного догляду. Також повідомила, що дитина має проблеми з фізичним та розумовим розвитком, та їй потрібен відповідний нагляд спеціалістів. Разом з тим, мати дитини не здійснює відповідних заходів, не займається розвитком та лікуванням дитини. Посилаючись на викладені обставини, позивач просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.07.2021 року зобов`язано Купчинецьку сільську раду та Міську службу у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області надати суду письмові висновки щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 30.08.2021 року відповідачем подано відзив на позов, у якому позовні вимоги [PERSON] не визнала повністю, вказавши на їх безпідставність та необгрунтованість, зіславшись на те, що вона із своїм малолітнім сином [PERSON] та цивільним чоловіком [PERSON] проживають разом за адресою по [ADDRESS] , де є всі необхідні умови для комфортного проживання дитини. Також зазначила, що займається вихованням та лікуванням дитини, зокрема водить сина до лікарів та забезпечує всім необхідним. Вказала, що у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, так як є одинокою матір`ю, вона змушена була їздити за кордон заробляти кошти для утримання сина. Відносно наданих позивачем квитанцій на придбання товарів для дитини, зазначила, що такі товари для дитини були придбані позивачем за кошти, які вона пересилала із за кордону грошовими переказами. Зазначила, що посилання позивача про те, що її цивільний чоловік кривдить дитину є надуманими та не підтверджені жодними належними доказами. Посилаючись на викладені обставини просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Рукавець О.В. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просили такі задовольнити. Також представник наголосив, що у [PERSON] наявні борги по сплаті кредитів, що свідчить про скрутне матеріальне становище відповідача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, з підстав викладених у відзиві на позов, просила відмовити у задоволенні таких у повному обсязі. Додатково зазначила, що на теперішній час вона ніде не працює, так як здійснює догляд за своїм малолітнім сином. Разом з тим, вона та її син перебувають на повному матеріальному утриманні її співмешканця [PERSON] , який працевлаштований та отримує дохід. Вказала, що у зв`язку з необхідністю коштів для проведення необхідних медичних обстежень сина, який відстає у мовленнєвому розвитку, вона змушена була взяти позику. Також зазначила, що її перебування за кордоном було пов`язане із необхідністю заробити гроші на утримання сина та догляд сина у цей час, за попередньою домовленістю, здійснювали її мати та сестра. Наголосила, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки та позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Купчинецької сільської ради у судове засідання не з`явився, у листі від 30.08.2021 року просив розгляд справи проводити без його участі, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міської служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з народження дитини [PERSON] , його вихованням повністю займалися вона та її мама [PERSON] , оскільки відповідач [PERSON] в той час влаштовувала своє особисте життя, працювала у барі та додому часто поверталася пізно. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.09.2015 року. Законодавцем передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Положеннями ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 за №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У п.п.16, 18 вищезазначеної постанови роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно довідки №19-3 від 15.03.2021 року, виданої Купчинецькою сільською радою [PERSON] до складу сім`ї (зареєстрованих) осіб за адресою: [ADDRESS] входять: [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] . З 27.12.2020 року [PERSON] та її малолітній син [PERSON] по місцю реєстрації не проживають, що стверджується довідкою №349 від 15.07.2021 року, виданою Купчинецькою сільською радою та не заперечувалося сторонами у судовому засіданні. Із відповіді на запит адвоката Рукавця О.В., наданої міською службою у справах дітей Бердичівської міської ради Житомирської області №379 від 25.05.2021 року вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] , [INFO] , її співмешканцем [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В житловому приміщенні створено належні умови для проживання дитини. Дитина доглянута, чиста, охайна, забезпечена одягом, взуттям, продуктами харчування. [PERSON] не відвідує дитячі дошкільні заклади, так як мати дитини мотивує це тим, що був карантин, вона самостійно займалася з сином. Також [PERSON] повідомила, що звернулася до лікаря педіатра [PERSON] та подала необхідні документи для укладення декларації з метою надання медичних послуг дитині. Згідно акту обстеження умов проживання від 25.05.2021 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] встановлено, що житло розміщене на 1-му поверсі 5-ти поверхового будинку, складається із 3 кімнат, в квартирі зроблено сучасний ремонт, автономне опалення, чисто, охайно. В дитини є окрема кімната, окреме місце для сну, підготовки для занять, є одяг, взуття, продукти харчування, а тому створено належні умови для проживання дитини. За вказаною адресою проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з вимогами ч. ч. 4, 5, 6 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку Міської служби у справах дітей виконкому Бердичівської міської ради вбачається, що факти неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків не встановлено. Зокрема [PERSON] наразі весь свій час проводить з дитиною, займається вихованням та розвитком сина [PERSON] , гуляє з ним на свіжому повітрі, забезпечуючи усім необхідним, належним чином виконуючи обов`язки матері. Умови для комфортного проживання дитини створені, хлопчик забезпечений одягом, взуттям, продуктами харчування, належним медичним доглядом. [PERSON] та її цивільний чоловік [PERSON] планують проживати в Бердичівському районі, придбавши там будинок. [PERSON] має в Бердичеві родичів, з якими сім`я підтримує теплі родинні відносини. З огляду на викладене, встановлено відсутність винної поведінки та свідомого нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками. З огляду на що орган опіки та піклування прийшов до висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування Купчинецької сільської ради вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та з грудня 2020 року і по даний час проживає спільно із своїм малолітнім сином [PERSON] та цивільним чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За місцем реєстрації характеризується позитивно, працьовита, приділяла належну увагу вихованню сина, з боку сільської ради зауважень немає. Також встановлено, що у зв`язку з складним матеріальним становищем з 23.05.2018 року по 08.11.2020 року [PERSON] періодично перебувала за кордоном (Польща) та зароблені кошти переказувала через банківську систему Western Union на ім`я своєї матері [PERSON] для матеріального забезпечення сина [PERSON] . На підставі вищевикладеного, орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як на підставу пред`явлення даного позову, позивач посилається на те, що з народження дитини [PERSON] , [INFO] та до кінця 2020 року, [PERSON] участі у вихованні та утриманні сина не приймала, дитина [PERSON] перебувала на вихованні позивача. Також починаючи з кінця 2020 року [PERSON] , яка забрала сина, неналежно виконує свої батьківські обов`язки стосовно сина, так як не займається його вихованням та не забезпечує належного догляду. Відповідач заперечуючи проти позову посилається на відсутність підстав для позбавлення її батьківських прав з огляду на те, що дитина проживає разом з нею та вона піклується про дитину, зокрема забезпечує таку всім необхідним. Суд аналізуючи в сукупності зібрані у справі докази, приходить до висновку, що наведені позивачем обставини щодо неналежної участі відповідача в утриманні і вихованні сина не можуть бути достатніми підставами в розумінні ст.164 СК України для ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав. Позивачем та її представником не надано суду беззаперечних та достатніх доказів на підтвердження винної поведінки відповідача та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно сина [PERSON] , котрі б слугували підставою для позбавлення її батьківських прав. Позивачем та її представником не подано до суду доказів негативної характеристики відповідача чи вчинення нею неправомірних дій. Суд не приймає до уваги покази свідка [PERSON] , оскільки останні не підтверджують обставин, які б свідчили про позбавлення відповідача батьківських прав. Факт з`явлення відповідача в судове засідання, категоричне заперечення позовних вимог, свідчить про її інтерес до дитини. Вказані дії відповідача свідчать про бажання останньої брати участь у вихованні сина та прикласти свої зусилля до виконання батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, пункт 23). Дослідивши докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, встановивши відсутність доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо сина, а також враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed