Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку [ADDRESS]. Позивач зазначає, що коли він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про прийняття спадщини йому було відмовлено у зв'язку із тим, що відсутня первинна реєстрація на житловий будинок. На підставі вище викладеного позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка та її представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають повністю та не заперечують проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 грудня 1978 р. за Рішенням Виконкому Первомайської міської ради № 860 від 05.12.1978 р. [PERSON] була відведена земельна ділянка для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] та надане право індивідуального будівництва на вказаній земельній ділянці. 08.02.1979 року [PERSON] уклав договір з виконкомом Первомайської міської ради про надання в безстрокове користування вказаної земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності. В 22 березня 1979 року цей договір був посвідчений нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори, реєстраційний № 1524. Після реєстрації Договору, Виконкомом Первомайської міської ради був наданий Дозвіл № 7 на виконання робіт по будівництву вказаного житлового будинку. 27 січня 1987 року на закінчений будівництвом об'єкт Первомайським МБТІ був виготовлений технічний паспорт, в якому вказано, що власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] на підставі Договору про надання в безстрокове користування вказаної земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 08.02.1979 року. Відповідно до п. 49 Постанови Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна Згідно з даними технічного паспорту, будинок був прийнятий в експлуатацію у 1983 році. Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, мій чоловік правомірно володів, користувався та розпоряджався своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з викладеного вище, перешкод для проведення реєстрації права власності на будинок у мого чоловіка не було, але у зв'язку з помилкою, допущеною при видачі технічного паспорту та у зв'язку зі смертю чоловіка, питання по реєстрації права власності залишилося неврегульованим. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З врахуванням викладеного, вважаю, єдиним правовим способом захисту моїх прав буде звернення до суду для визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті мого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved