Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору : орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про стягнення аліментів. У позовній заяві позивач посилається на те, що з відповідачем - [PERSON] , [INFO] , вона проживала в цивільному шлюбі понад рік. [INFO] в них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), згідно якого батьком дитини є відповідач - [PERSON] . Вказує, що відповідач, [PERSON] , є військовослужбовцем, обіймає посаду офіцера відділення забезпечення в [INFO] (Закарпатському обласному військовому комісаріаті). Пояснює, що відповідач останнім часом не надає кошти на потреби сина, у неї є підстави вважати що відповідач і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дитини, тобто сплати аліментів. Просить суд врахувати, що для оплати лікування дитини, зокрема в лікаря ортопеда, необхідні значні кошти. Дитина потребує виготовлення індивідуального ортопедичного взуття. Також необхідні значні кошти для оплати послуг дитячої няні та масажиста. Виходячи з викладеного, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовну заяву підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно\~не з`явився,\~хоча про час там місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, відзиву на позовну заяву не подав, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, в судове засідання\~не з`явився, водночас від головного спеціаліста служби у справах дітей Ужгородської міської ради Шатрова В., надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти прийняття заочного рішення по справі за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.03.2020 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно довідки, виданої Квартирно-експлуатаційним відділом місто Мукачево №24 від 23.06.2021, [PERSON] , проживає у гуртожитку КЕВ м. Мукачево за адресою: [ADDRESS] . Син [PERSON] , 2020 року народження, проживає разом із матір`ю без реєстрації. Зі змісту позовної заяви також вбачається, що відповідач є військовослужбовцем, обіймає посаду офіцера відділення забезпечення в [INFO] ( [INFO] ). Дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки, вона постійно нею опікується і об`єктивно несе більші витрати на утримання дитини та у зв`язку з тим, що їм з відповідачем добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звернутися до суду з проханням про стягнення аліментів з відповідача. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань та інших утриманців, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання їхньої спільної дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 07.07.2021 року, і до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. При цьому, оскільки позов пред`явлений 07.07.2021 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Водночас, за змістом статті 141\~ЦПК\~України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved