Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 лютого 1993 року у відділі ЗАГСу Самбірської райміської держадміністрації Львівської області, посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, постійні сварки та його байдуже ставлення призвели до фактичного розірвання шлюбних відносин; між ними відсутнє почуття любові і взаємоповаги. Від шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , котра на даний час є повнолітньою; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин та разом не проживають більше двох років, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач та її представник-адвокат позов підтримали, просили його задовольнити та наполягали на цьому, так як сторони не проживають разом тривалий час і стали чужими людьми. Відповідач у судовому засіданні позов визнав і не заперечив проти його задоволення, якщо на цьому наполягає позивач. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому до ухвалення судового рішення судом роз`яснено сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. Також судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 лютого 1993 року у відділі ЗАГСу Самбірської райміської держадміністрації Львівської області; від цього шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , котра на даний час є повнолітньою; сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, оскільки як вбачається із позицій сторін їх сім`я давно розпалася, а шлюб існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved