Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 15 листопада 1992 року вона уклала шлюб з відповідачем у даній справі. В шлюбі у них народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їхня донька повнолітня, проживає окремо, а їхній син після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Однак подружнє життя у них не склалося через різні погляди на спосіб життя, ведення спільного господарства тощо. Відповідач по справі протягом тривалого часу зловживає алкогольними напоями, перебуваючи в нетверезому стані вчиняє скандали. Така поведінка відповідача негативно впливає на її стан та на стан їхнього сина [PERSON]. Непорозуміння між ними призвели до того, що шлюбні стосунки вони припинили, фактично проживають разом як чужі один одному люди. Таким чином, їхня сім'я припинила існування, взаємні почуття та довіру один до одного втратили втратили. Оскільки вони протягом останнього часу фактично не спілкуються один з одним, спільного господарства не ведуть, вважає, що їхній шлюб фактично розпався, в його збереженні немає жодного сенсу. Зазначені обставини суперечать її інтересам і за таких обставин збереження шлюбу є недоцільним. Спільне майно вони поділять добровільно. Крім того, на даний час з нею проживає їхній неповнолітній син [PERSON], який перебуває на її утриманні. Відповідач по справі участі у вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча зобов'язаний піклуватись про нього, утримувати його до досягнення ним повноліття. Вона неодноразово намагалась вирішити з ним питання про надання їй допомоги на утримання дитини, однак даного обов'язку він добровільно не виконує, згоди між ними щодо участі відповідача в утриманні сина не досягнуто, тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом. Вона працює формувальником на Гніванському заводі Спецзалізобетону, отримує заробітну плату у розмірі 1700,00 - 2000,00 грн. на місяць, інших джерел надходжень коштів не має, підсобного господарства не веде, відтак їй важко самій утримувати їхнього сина. Відповідач по справі постійного місця роботи не має, однак працездатний, відтак він спроможний працювати, отримувати дохід, надавати кошти на утримання їхнього сина [PERSON]. Оскільки в даний час дохід відповідача є мінливим, нерегулярним, вважає, що розмір аліментів доцільно визначити відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі. На її думку, відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1000,00 грн. щомісячно на її користь на утримання дитини, оскільки інших утриманців у нього немає, аліментів він нікому не платить. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Верба». Стягувати з [PERSON]. на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень. Стягнути з відповідача судові витрати згідно квитанцій. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився, хоч про слухання справи повідомлений своєчасно, у встановленому порядку. Відповідно до ч.2 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених ЦПК, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до повідомлення ГУДМС УДМС України у Вінницькій області (а.с.16) [PERSON] значиться зареєстрованим [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявились в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальний стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років на даний час становить 1531 грн. на місяць (ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік від 25.12.2015 N928-VІIІ). Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що 15.11.1992 р. сторони уклали шлюб (а.с.4). В шлюбі у них народилися діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюб фактично розпався. Сторони припинили шлюбні стосунки, півроку проживають окремо, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду. За таких обставин збереження шлюбу є недоцільним, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволити. [PERSON] повнолітня, проживає окремо. Син [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою КП «Гніваньводопостач» (а.с.7) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14.04.2016 року (а.с.8). Позивачка [PERSON] працює формувальником на Гніванському заводі Спецзалізобетону, отримує заробітну плату у розмірі 1700- 2000 грн. на місяць, інших джерел надходжень коштів не має, підсобного господарства не веде, відтак їй важко самій утримувати неповнолітнього сина. Відповідач постійного місця роботи не має, однак працездатний, доходи відповідача нерегулярні та мінливі, а тому суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Інших утриманців відповідач не має. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що вбачаються підстави для визначення розміру аліментів на утримання дитини у сумі 750 грн. щомісячно, що становить близько половини прожиткового мінімуму для дитини віком від шести років. Такий розмір аліментів не погіршить майнового стану відповідача . Оскільки відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачкою на оплату судового збору за позов в частині розірвання шлюбу у сумі 551,20 грн. (а.с.1). Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір за вимогою про стягнення аліментів.

Outcome: approved