Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення стягуваних аліментів на утримання дитини, зазначивши у позові, що на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.08.2009 року з [PERSON], [INFO], на її користь стягуються аліменти на утримання їх сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Оскільки у СК України відбулися зміни з 08.07.2017 року і частині визначення мінімального розміру стягуваних аліментів, а позивач самостійно не має змоги утримувати сина, оскільки на її утриманні також перебуває малолітня донька, просить збільшити розмір стягуваних аліментів і стягувати аліменти щомісячно у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 10.05.2018 року від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. 10.05.2018 року відповідачем [PERSON] до суду подано заяву, в якій він позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.08.2009 року з [PERSON], [INFO], який народився в Херсонській області, на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). у 27.04.2007 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про зміну імені позивач [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» 27.10.2009 року. Крім того, прізвище сина сторін [PERSON] було змінено на «[PERSON]» за згодою з батьком дитини, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. На теперішній час на утриманні позивача також знаходиться малолітня [PERSON], [INFO] (а.с. 15), її сімейне становище змінилося. При цьому відповідач є працездатним, інших утриманців, крім сина, не має. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 зазначеного Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст.. 183 СК України розмір аліментів на одну дитину може бути стягнуто у розмірі однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на двох і більше дітей - половини заробітку ( доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином з урахуванням положень ст. 182 та ст. 183 СК України суд вважає, що мінімально визначений розмір аліментів на одну дитину має становити ј частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, оскільки у зв'язку із зміною сімейного становища позивача, на утриманні якої перебуває дві неповнолітні дитини: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], та у зв'язку із внесення змін з 08.07.2017 року до Сімейного кодексу України в частині визначення мінімального розміру стягуваних аліментів, на які суд послався вище, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду, необхідно збільшити і визначити розмір аліментів у 1/4 частці з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому суд вважає, що вказані зміни в частині збільшення розміру стягуваних аліментів підлягають застосуванню з дня набрання судовим рішенням законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті, визнано позовні вимоги про визнання права власності, а позивач від сплати судового збору звільнена відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки предмет спору стосується стягнення аліментів, тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, який позивач мала сплатити при поданні позову, а саме в сумі 352,40 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави, а решту - віднести на державу.

Outcome: approved