Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаною позовною заявою та в обґрунтування позовних вимог вказала, що у вересні 1993 року її, як [PERSON] (дошлюбне прізвище) прийнято на роботу в радгосп «ім. Т.Г. Шевченка», на базі якого, відповідно до нормативних актів, створилось колективне сільськогосподарське товариство «ім. Т.Г.Шевченка» на території Орджонікідзенської (Шевченківської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Позивач вказує, що вона працювала в колгоспі та була його членом з 01.07.1991 по 10.10.1995. Рішенням Орджонікідзенської сільської ради від 16.10.1995 у колективну власність КСП «ім. Т.Г.Шевченка» передано 6081,2 га земель для забезпечення громадян, членів КСП земельними частками (паями) відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 за № 720/95. До державного акта на право колективної власності на землю КСП «ім. Т.Г.Шевченка», серії І-ДП №000002 від 15.02.1996 додано список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства для одержання земельного паю, до якого, серед інших, внесено і позивача та її прізвище значиться за № 523. Вважає, що оскільки вона була членом КСП «ім. Т.Г. Шевченка», то має право на земельну частку (пай) відповідно до вимог закону. Тому просить суд поновити їй пропущений строк позовної давності на звернення до суду за захистом порушеного права та визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, визначеної для членів КСП «ім. Т.Г. Шевченка». Позивач та її представник [PERSON] правом на участь у судовому засіданні не скористалися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі (а.с.31). Відповідач Глеюватська сільської рада Криворізького району Дніпропетровської області, яка відповідно до рішення № 624-ХХІІІ/VІІ від 05.07.2019 «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єдналася з територіальною громадою с. Шеченківське Криворізького району Дніпропетровської області, участь свого представника у розгляді справи не забезпечила, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення (а.с.29). Оскільки сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач, яка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », під час укладення шлюбу 24.04.1999 (а.с.9), з 01.07.1991 по 10.10.1995 працювала у радгоспі «ім. Т.Г.Шевченка» телятницею, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача (а.с.8). Згідно з розпорядженням голови Криворізької районної ради народних депутатів № 99 від 13.03.1995, зареєстровано статут КСП «ім. Шевченка», відповідно до п. 1.1 якого, останнє створено на базі цілісного майнового комплексу радгоспу «ім. Шевченка». Як слідує з рішення Орджонікідзевської сільської ради народних депутатів від 16.10.1995 у колективну власність КСП «імені Шевченка» передано землі площею 6081,2 га для ведення сільськогосподарського виробництва, про що видано державний акт на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000002 від 15.02.1996. Додатком 1 до вказаного державного акта є список громадян - членів КСП, серед яких під номером 523 [PERSON] . Відповідно до рішення Орджонікідзевської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 29.07.2016, вказану сільську раду перейменовано на Шевченківську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.10) та згідно з рішенням від 09.01.2020 № 7 «Про початок реорганізації Шевченківської сільської ради шляхом приєднання до Глеюватської сільської ради», Шевченківська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, реорганізована у Глеюватську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.11-12) Орджонікідзевською сільською радою народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області 16.10.1995 прийнято рішення, про передачу у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству «імені Шевченка» земель для ведення сільськогосподарського виробництва, на підставі якого 16.10.1995 КСП «імені Шевченка» видано Державний акт на право колективної власності на землю І-ДП № 000002, згідно з якого, Орджонікідзевською сільською радою народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області передано КСП «імені Шевченко» у колективну власність землю для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с.11-12). Додатком 1 до Державного акта є список громадян членів КСП «імені Шевченко» в якому позивач значиться за № 523 під прізвищем « [PERSON] » (а.с.17). Як слідує з архівної довідки № 353 від 25.03.2020, виданою КУ «Криворізький районний трудовий архів» Дніпропетровської області, 04.07.1991, згідно з наказом №74-к, [PERSON] прийнято на роботу до радгоспу «ім. Шевченка», в якості робочої ідеальні відділення № 3, з якої, згідно з наказом № 51-к від 24.05.1993 вона звільнена з 26.05.1993. У подальшому, згідно з наказом № 94-к від 05.10.1993 [PERSON] знову прийнята на роботу до цього ж радгоспу на ту ж посаду та звільнено 10.10.1995 (наказ №93-к) (а.с.14) З питання отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач звернулася з листом до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, однак, 03.04.2020 отримала відповідь, в якій зазначено, що видача сертифікатів не належить до повноважень сільської ради та для вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду (а.с.16). У судовому засіданні досліджено копію Державного акта на право колективної власності на землю КСП «ім. Шевченка» серії І-ДП №000002, зареєстрованого 15.02.1996 року за №5 із додатками до нього, а саме списками громадян - членів КСП «ім. Шевченка», згідно зі змісту якого, [PERSON]. (нині [PERSON] ), - позивач по справі, значиться під порядковим № 523 у списку громадян - членів КСП «ім. Шевченка», що додається до вищевказаного державного акту (а.с. 35-36). Як слідує з листа відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.03.2020 №В-46/0-0.22-47/135-20, розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП «ім. Т.Г.Шевченка», становить 4,47 умовних кадастрових гектарів, а вартість, станом на 01.01.2020 складає 30251,00 грн за 1 га (а.с. 13). Пунктом 1 Указу Президента України від 10.11.1994 № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» передбачено добровільність передачі земель у колективну та приватну власність для виробництва сільськогосподарської продукції, виходячи з того, що земля повинна належати тим, хто її обробляє. Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Пунктом 2 цього ж Указу передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Аналіз вказаних нормативно-правових актів та роз`яснень Пленуму ВС України дає підстави для висновку про те, що право колективної власності на землю та право на земельну частку (пай) мають громадяни України, які являлися члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: 1) перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу або акціонерного товариства; 2) отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; 3) включення особи до списку, доданого до цього акта. Оскільки [PERSON] була членом КСП «імені Шевченка» на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю, включена до списку громадян-членів вказаного КСП, тому суд приходить до висновку, що вона набула право на земельну частку (пай) вказаного колективного сільськогосподарського підприємства. Згідно з п. 5 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 за № 720/95 особам, які включені до списку державними адміністраціями видаються сертифікати про право на земельну частку (пай). [PERSON] сертифіката про право на земельну частку (пай) не отримувала, про що вказувала позивач та не заперечив відповідач. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Оскільки судом встановлено, що [PERSON] має право на земельну частку (пай) розміром 4,47 умовних кадастрових гектарів, визначеної для членів КСП «імені Шевченка» на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, але сертифікат про право на таку земельну частку не отримувала, на даний час законодавство не передбачає можливості видачі сертифікатів про право на земельну частку пай, тому суд приходить до висновку, що порушене право позивача має бути захищене шляхом визнання права на земельну частку (пай) в судовому порядку.

Outcome: approved