Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона, проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. Заява вмотивована тим, що вона у 1962 році разом із батьками приїхала до м.Марганець до своїх діда та баби, і її, як малолітню, зареєстрували у домовій книзі. В м.Марганці вона навчалася у школі, а з 1973 року по 1976 рік вона навчалася в м.Запоріжжі у технікумі, після закінчення якого була направлена в Чувашію, як молодий спеціаліст. У Чувашії в 1976 році вона вийшла заміж, а в 1977 році народила сина. У травні 1990 року вона повернулась до м.Марганця разом із сином, проживала у своїх батьків по вул.Чапаєва, син ходив у ЗОШ № 2. З 1992 року син навчався у [PERSON] технікумі, а в 1993 році отримав паспорт громадянина України. Після цього вона повернулася до чоловіка в Чувашію. Після розлучення у 1999 році вона знову вийшла заміж, народила доньку і в грудні 1999 році разом із сімєю приїхала до м.Марганець, де придбала будинок по вулиці Черняховського. Її донька [PERSON] з пів року проживала на території України в м.Марганець, закінчила школу, вийшла заміж, має дитину. Коли донька вирішила отримати паспорт громадянки України, їй відмовили, оскільки недостатньо документів для встановлення факту її, [PERSON], постійного проживання на території України до 24 вересня 1991 року. Згідно довідки реєстраційного відділу м.Марганець зазначено, що вона була зареєстрована [INFO] з 11 січня 1962 року по 03 серпня 1973 року, а відомості про проживання у 1991 році відсутні. Встановлення її факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 та 13 листопада 1991 року має юридичне значення, оскільки з ним повязано з виникненням у її доньки [PERSON] права на громадянство України. 15\~червня 2018\~року заявник уточнила заявлені вимоги, і просила суд встановити факт постійного її проживання на території України до 24 серпня 1991 року, зокрема в період з 11 січня 1962 року по 1976 рік. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні просили заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи [PERSON] міського сектора Головного Управління Державної міграційної служби [PERSON] залишив вирішення даного питання на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Відповідно ч.1\~та ч.2\~ст.315\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення.\~В судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 вказаної статті передбачає, що ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. \~ \~ \~ \~Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши докази, надані заявником, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 01 січня 1956 року в с.Семенівка Кулундинського району Алтайського краю (а.с.5). Згідно наданої довідки про реєстрацію місця проживання особи № 14/14-337 від 16 січня 2018 року, виданої відділом реєстрації та обліку громадян [PERSON] міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] була зареєстрована за адресою [INFO], з 11 січня 1962 року по 03 серпня 1973 рік (а.с.10). Та ж інформація міститься і в домовій книзі (а.с.15 на звороті, а.с.18 на звороті). З 1973 року по 1976 рік [PERSON] навчалася у Запорізькому гідроенергетичному технікумі МЕ і Ел. СРСР, що підтверджується копією диплома серія Ш-І № 187205 (а.с.8). 13 березня 1976 року [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів Дніпропетровської області зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Соломіна» на «Лисобик», що підтверджується довідкою № 46 від 14 березня 2000 року (а.с.5). 14 жовтня 1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний ОЗАГС Новочебоксарської міської адміністрації Чувашської Республіки (а.с.6), і 28 травня 1999 року тим же органом зарестровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище з «Лисобик» на «Шимчишина» (а.с.7). Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] проживала на території України: - в м.Марганець Дніпропетровської області з 11 січня 1962 року по 03 серпня 1973 року - в м.Запоріжжі з 04 серпня 1973 року по березень 1976 року. Факт проживання [PERSON] на території України у вказані періоди підтверджується також поясненнями свідків. \~ \~ \~ \~Так, свідок [PERSON] суду пояснив, що заявниця, народилася у 1956 році. Після закінчення технікуму за розподілом переїхала до Чувашії. В 1990 році приїхала з сином [PERSON] до м.Марганця, син ходив у ЗОШ № 2, потім поступив до [PERSON] технікуму. У 1994 році заявниця поїхала до Росії. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду пояснила, що разом з [PERSON], яка на той момент була ще [PERSON], ходила у школу, разом школу закінчили. Після школи заявниця навчалася в технікумі в м.Запоріжжя, а по закінченню технікуму поїхала в Росію. Приїхала лише в 1990 році, разом із сином проживали у її батьків по вул.Чапаєва (зараз Малинова), в буд.№ 44. Поїхала в Чувашію десь у 1993-1994 роках, точно не памятає. Таким чином, свідки підтверджують факт проживання [PERSON] в м.Марганець Дніпропетровської області з травня 1990 року по 1993 рік, хоча документально даний факт не підтверджено. В своїй заяві [PERSON] просить встановити, як факт її постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року, зокрема в період з 11 січня 1962 року по 1976 рік. Суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні заявлених вимог, оскільки такі факти знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, і відповідно до ст.315 ЦПК України можуть бути встановлені судом.

Outcome: approved