Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Новомиколаївської сільської ради Іванівського району Херсонської області, Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області, треті особи - відділ Дерджгеокадастру у Іванівському районі Херсонської області, [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка за життя була пенсіонером колективного сільськогосподарського підприємства імені Комісара Бахтурова (далі - КПС) і мала право на земельну частку (пай) розміром 8,72 умовних кадастрових гектарів, але сертифікат на земельну частку (пай) не отримала. 17 вересня 1993 року КПС Новомиколаївською сільською радою Іванівського району Херсонської області КСП був виданий державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER], до якого був доданий список громадян, які на момент видачі державного акту були членами КСП та його пенсіонерами. У зазначеного списку під № 103 була включена [PERSON], яка на момент отримання державного акту на право колективної власності на земельну ділянку була пенсіонером КСП. Рішенням загальних зборів членів КСП від 25 лютого 2000 року був визначений розмір земельної частки (паю), що становить 8,72 умовних кадастрових гектарів, та вартість земельної частки (паю), що становить 32 725 грн. 32 коп. [PERSON] за життя мала право на земельну частку (пай) розміром 8,72 умовних кадастрових гектарів, як пенсіонер КПС, але сертифікат на право на земельну частку (пай) вона не отримувала. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом. До початку судового розгляду справи позивач змінила предмет позову тим, що просила визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просили їх задовільнити. Представник відповідача - Новомиколаївської сільської ради Іванівського району Херсонської області Кошелюк І.П. в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Представник відповідача - Нижньосірогозької селищної ради Херсонської області Грушко О.Ф. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру Іванівського району у Херсонській області Стецик М.О. в судовому засіданні пояснив, що заперечень проти позову немає. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є спадкоємцем [PERSON], але на спадщину не претендує, просила суд вимоги позивача задовольнити. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи видно, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 вересня 2016 року, виданого Нижньосірогозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Херсонської області видно, що [PERSON] (а.с.8). Після одруження [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 9 серпня 1969 року, виданого Іванівським районним бюро записів актів громадянського стану Херсонської області (а.с.9). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 5 травня 1997 року, виданого Нижньосірогозьким райвідділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області (а.с.10). Копією трудової книжки колгоспника № 46 підтверджується те, що [PERSON] з 1931 року до 1969 року була членом КПС (а.с.11). [PERSON] включена до списку осіб, які працюють в КПС та є його пенсіонерами під номером 103 (а.с.14-17). 19 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Нижньосірогозького районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), але у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю документа, що підтверджує право спадкодавця на земельну частку (пай) (а.с.18). [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався, що підтверджується довідкою № 29-2113-99.4-403/2-16 від 02 вересня 2016 року, виданою відділом Держгеокадастру в Іванівському районі Херсонської області (а.с.19). Розмір земельної частки (паю), що становить 8,72 умовних гектарів, вартість земельної частки (паю), що становить 32 725,32 грн. - визначені рішенням загальних зборів членів КПС від 25 лютого 2000 року, яке погоджено розпорядженням голови Іванівської районної державної адміністрації від 15 березня 2000 року № 120 (а.с.20). Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом п. 4, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогоспо-дарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Згідно із ст. 2 Закону України від 5 червня 2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Право громадян, як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому порядку державного акту на право колективної власності на землю з обов'язковим додатком - списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства. Оскільки державний акт на право колективної власності на землю видано за життя [PERSON], то вона набула право на земельну частку (пай). Згідно Указу Президента України від 10 листопада 1994 року № 666\\94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельний пай набувають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа, що його засвідчує, а саме земельного сертифікату. Згідно із ст. 25 Закону України 17 липня 1997 року № 469/97-В «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України 10 листопада 1994 року № 666\\94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. Матеріалами справи підтверджується те, що [PERSON] за життя була включена до списку осіб, які працюють в КПС та його пенсіонерів, що дає право на одержання сертифікату на земельну частку (пай) в розмірі 8,72 умовних кадастрових гектарів, як пенсіонеру КПС, але земельний сертифікат не отримала в зв'язку зі смертю. Спадкування права на земельний пай у разі смерті громадян - співвласників колективної власності, зокрема й тих, що не змогли з різних причин отримати сертифікат на право на земельний пай, здійснюється згідно з нормами ЦК України. Згідно із ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. В заяві до приватного нотаріуса Нижньосірогозького районного нотаріального округу позивач зазначає, що вона є такою, що фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] - житлового будинку на [ADDRESS] та земельної частки (паю), зокрема документ на право власності на будинок знаходився у неї (а.с.54). Згідно із ст. 548 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, та ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, а тому із змісту цих норм вбачається, що спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі. Суд вважає, позивач прийняла спадщину в повному обсязі шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі викладеного та

Outcome: approved