Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину 03.02.2021. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05.02.2021 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Позивачка мотивує позовні вимоги, тим що\~\~ [PERSON] та\~ \~ [PERSON] перебували у шлюбі, шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , яка народилася [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12.06.2007 року, справа №2-2146/07 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання\~\~ [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу). Проте відповідач не сплачує аліменти на дитину та має заборгованість. Дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) по виконавчому провадженню №ВП№55338775 не ефективні. Станом на 31.06.2020 заборгованість по аліментам складала 135212,75 грн. та продовжує зростати. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2020 по справі №336/4567/20 на користь позивачки стягнена пеня за несплату аліментів за період з 01.07.2015 року по 31. 07.2020 року у розмірі 133977,25 грн. Відповідач має дохід займаючись виготовленням меблів, є працездатним, зобов`язаний забезпечувати належний рівень життя дитини. Матеріальне становище позивачки недостатнє для належного утримання дитини. У зв`язку з викладеним просить суд стягнути разово з\~відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 17300,00 грн. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. \~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] в порядку ст. 178 ЦПК України відзив на позовну заяву не надав, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що надає достатньо коштів на утримання дитини. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. \~\~\~\~\~\~ Стаття 263 ЦПК України, передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано . Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 07.10.2003 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис №981(а.с. 8). Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2007 року з [PERSON] стягнені аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача (а.с.10). Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2021 року, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2015 року по 31.07.2020 року у сумі 133977,25 грн. (а.с.11-12). Згідно договору №241-1/3486 про надання освітніх послуг між Національним університетом Запорізька політехніка» та [PERSON] вартість навчання [PERSON] на факультеті - «готельно-ресторанна справа» становить 14900,00 грн. за навчальний рік 2020-2021 (а.с.13). Згідно квитанції №120732 від 30.11.2020 року та акту здачі прийняття (надання стоматологічних послуг) №18 від 30.11.2020 року Стоматологом [PERSON] були надані стоматологічні послуги [PERSON] на суму 19700,грн.. (постановка металевої брекет системи на 2 щелепи, зняття зубних відкладень на 2-х щелепах, зняття брекет системи) Згідно зі\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Пункт 18\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3\~звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Аналіз положень\~ст. 185 СК України\~дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Звертаючись до суду із вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину, позивачка просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з навчанням, здоров`ям та зовнішнім виглядом дитини. На доказ понесених нею витрат позивачка надала належні докази, квитанції та договір. Крім того, розмір та підстава витрат відповідачем не оспорюються. Позивачка довела, що вона самостійно дбає про дитину, несе витрати на її утримання та додаткові витрати на забезпечення її потреб. Заперечення відповідача фактично ґрунтуються лише на тому, що він стверджує, що сплачує аліменти на утримання дитини, але неофіційно, без розписок та квитанцій. Проте, факт сплати відповідачем аліментів спростовується наявністю встановленою судовим рішенням заборгованості по аліментам з 2015 року по 2020 рік., сам відповідач зазначив, що його за несплату аліментів, на виконання судового рішення, постановою державного виконавця вже позбавлено права управління транспортним засобом, накладено арешт на його карткові рахунки і тому нелогічними є дії по сплаті аліментів оминаючи виконавче провадження. \~\~\~\~\~\~ Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої\~Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої\~Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд критично ставиться до посилань відповідача про те, що він не погоджується з доводами відповідача про сплату витрат на дитину. Зокрема відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів щодо самостійного забезпечення потреб доньки. Крім того, від обов`язку утримання доньки не звільняє наявність дитини від нового шлюбу, та необхідність утримувати ще двох дітей нової дружини від її першого шлюбу, з якими відповідач проживає. Також не знайшло свого підтвердження в ході судового засідання посилання відповідача на не спроможність оплати 50% вартості витрат на дитину, вони в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного та сімейного законодавства України, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу відмови у позовних вимогах, як це передбачено\~статтями 77-80 ЦПК України. Судом беззаперечно встановлено, що дитина потребує медичного корегування щелепи, шляхом встановлення брекет системи та інших стоматологічних маніпуляцій, навчання у НУ «Запорізька політехніка» необхідно для отримання освіти, все це вочевидь відповідає стандартам забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності,

Outcome: approved