Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] , який продовжує навчання у Національній академії внутрішніх справ в розмірі 10000 грн., щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування позову зазначає, що син сторін [PERSON] на даний час досяг повноліття, навчається у Національній академії внутрішніх справ (4 рівня акредетації) в м.Київ, на денній формі навчання, потребує матеріальної допомоги батька, зокрема витрати пов`язані з навчанням, харчуванням, витрати на проїзд, відпочинок, духовний, розумовий та соціальний розвиток. Син не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач має змогу утримувати їх спільну дитину, оскільки отримує стабільний дохід від надання в оренду нерухомого майна. Також обґрунтування позовних вимог позивачем викладено у відповіді на відзив від 01.03.2021 року. Не погоджуючись з вимогами позивача, від відповідача до суду надійшов відзив від 11.02.2021 року. Проти задоволення позову заперечує повністю. Свої заперечення на позов мотивує тим, що позивачем не надано доказів на обґрунтування розміру аліментів у 10000 грн., щомісячно, оскільки син сторін зарахований курсантом першого курсу Національної академії внутрішніх справ, денної форми навчання за державним замовленням, для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Правоохоронна діяльність», відповідно син сторін перебуває на повному державному матеріальному утриманні. Окрім того, зазначає, що син буде навчатися до 04.07.2023 року, та на період навчання проживатиме на території НАВС, де для нього наявні казарми для курсантів. Відповідач зазначає, що позов не може бути задоволеним на її користь, оскільки син проживає та навчається в м.Київ. Відповідач зазначає, що на його утриманні перебувають друга дружина [PERSON] , донька [PERSON] [INFO] , матір [PERSON] . Також відповідач зазначає, що на даний час має можливості надавати матеріальну допомогу сину, оскільки його дохід становить 6000 грн. в місяць. Представник позивача у судовому засіданні підтримала вимоги довірительки. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову у повному обсязі, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, доводи сторін викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25.06.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 800 грн., щомісячно. З довідки від 20.09.2020 року № 46/11-2611, виданої Національною академією внутрішніх справ вбачається, що син сторін з 01.09.2020 р. зарахований курсантом 1-го курсу Національної академії внутрішніх справ 4 рівня акредитації, денної форми навчання за державним замовленням, для здобуття вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» (а.с.6) Відповідно до довідки №46/02-3277 від 20.08.2020 р., виданої призовнику [PERSON] , останній вступив до Національної академії внутрішніх справ 4 рівня акредитації і навчається на першому курсі денної форми навчання. Термін закінчення навчання 04.07.2023 року. (а.с.7) Так, відповідно до\~статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно зі\~статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, суд враховує позицію позивача, щодо способу стягнення аліментів, а саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. У відповідності до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З пояснень представників сторін, матеріалів справи та наявних у ній доказів вбачається, що син сторін - [PERSON] [INFO] , після досягнення повноліття, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, тому відповідач, який є його батьком, зобов`язаний надавати сину таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років та може її надавати. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає достатнім стягувати із відповідача аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи 16.11.2020 року, до закінчення [PERSON] , [INFO] навчання, але не більш ніж до досягнення сином 23 років. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~статті 141\~ЦПК України\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial