Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що 30.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Спільне життя не склалось через несумісні характери та різні погляди на життя, що призводило до непорозуміння та сімейних негараздів, сварок. Протягом року подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, дитина проживає з нею, спору щодо місця проживання дитини немає. Вважає, що примирення між нею і відповідачем та збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Після розірвання шлюбу бажає носити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 30.01.2011 року вони з позивачем зареєстрували шлюб, від шлюбу мають одну малолітню дитину, дитина проживає з позивачем, спору щодо місця проживання дитини немає. Протягом року вони з позивачем подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 30.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 152, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON], яка проживає з позивачем. В судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині різних поглядів на життя, несхожості характерів, між ними втрачено почуття любові, сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, за цей період жодних дій для примирення та збереження сім'ї не вчиняли, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалася. Дитина проживає з позивачем, спору щодо місця проживання дитини та спору майнового характеру між сторонами немає. Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейні стосунки у сторін не склалися через несумісні характери, сім'я фактично розпалась, сторони вважають, що примирення між ними неможливе та не бажають підтримувати подружні стосунки, вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам дитини, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved