Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 09.12.2018 року між ними було укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 2500 євро. Зазначена розписка містить кінцеву дату повернення боргу до 08.03.2019 року. Вказує, що у відповідності до розрахунку суми основного боргу 73646,39 грн. та процентів за користування чужими грошима 2626,05 грн., нарахованими за період правомірного користування позикою з 09.12.2018 року по 08.03.2019 року, згідно доданого розрахунку складає 3268,69 грн. За період прострочення виконання грошових зобов`язань з 09.03.2019 року по 20.05.2019 року на суму основного боргу нараховується проценти річних, які згідно розрахунку складають 441,88 грн. Після спливу данного терміну відповідач свої зобов`язання не виконав, борг не повернув. Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України станом на час пред`явлення позову, сума еквівалентно становить 73646,39 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, та судовий збір. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, його представник [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини по справі, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 09.12.2018 року відповідач [PERSON] , позичив у [PERSON] кошти в розмірі 2500 Євро. Позичені кошти зобов`язувався повернути 08.03.2019 року.(а. с.5). Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 20.05.2019 року курс 100 євро становить 29,45 грн.(а. с. 8) У відповідності до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на момент звернення до суду із даним позовом, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав - грошові кошти у визначений строк не повернув. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 77356,96 гривень боргу. На підставі наведеного, ст.ст. 15,1046,1047 ЦК України,

Outcome: approved