Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що індивідуальний житловий будинок по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові, який складається з шести житлових кімнат, кухні та кухні-їдальні загальною площею будинку 272,3 кв.м., житловою площею будинку 130,6 кв.м., до якого відносяться гараж - літ.Б, гараж - літ.В, сарай - літ.Г, ворота №1, хвіртка №2, огорожа №3-5, тротуар №І, хоча і знаходиться у спільній частковій власності, але фактично поділений на дві незалежні, з визначеними приміщеннями, відокремлені частини, які розташовані на окремих земельних ділянках, однак на одну з цих частин будинку відсутня реєстрація права власності, що перешкоджає позивачці припинити право спільної часткової власності і набути право приватної власності на свою частину будинку шляхом укладення договору про поділ нерухомого майна у письмовій формі з обовязковим нотаріальним посвідченням, а тому вона змушена звернутися до суду з вимогою про поділ індивідуального житлового будинку по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові із виділенням їй у приватну власність належних 79/100 часток будинку, при цьому вказує на те, що висновок експерта підтверджує таку технічну можливість. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, покликаючись на докази, які містяться в матеріалах справи, просить такий задоволити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена судом про час та місце слухання справи, проте подала до суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, відсутності її представника, та не заперечує проти задоволення позову. Крім цього, повідомила про те, що відповідачка [PERSON] її мати, померла 02.02.2016р., в підтвердження зазначеного подала копію свідоцтва про смерть від 02.02.2016р., серія І-СГ №421057, а також копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті останньої від 06.06.2016р. за № витягу 44081346, відтак спірні правовідносини допускають правонаступництво з підстав виникнення права на спадкування. З врахуванням наведених обставин, суд у відповідності до вимог ч.4 ст.169, ст.224, ст.225 ЦПК України, ухвалив здійснити розгляд по справі за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у порядку заочного розгляду справи з дотриманням вимог, встановлених законом. Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до норм ЦК України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч.1, ч.2 ст.355 цього Кодексу); власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 цього Кодексу); право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч.1, ч.2 ст.358 цього Кодексу); правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 цього Кодексу); власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 цього Кодексу); власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.1, ч.2 ст.319 цього Кодексу); у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч.2 ст.367 цього Кодексу). Згідно з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Таким чином, кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Співвласники будинку, який перебуває у спільній частковій власності, мають право лише за взаємною згодою вчиняти дії щодо спільного майна, узгоджені обома співвласниками. Поряд з цим, кожен власник майна має право на власний розсуд вчиняти щодо належного йому майна будь-які дії, які не суперечать закону. Для реалізації правомочностей щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, незалежно від волі інших осіб кожен із співвласників має право на поділ (виділ) в натурі того майна, що знаходиться у їх спільній частковій власності, після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу). У відповідності до ч.1, ч.3 ст.367 ЦК України поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обовязковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Однак, якщо один із співвласників виявив бажання, незалежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, а інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі, і таке право підлягає судовому захисту. Вищий спеціалізований суд України при розгляді справ щодо спільної часткової власності висловив аналогічну позицію в ухвалі від 21.10.2015р. по справі №6-21537св15 та в ухвалі від 27.05.2015р. по справі №6-45760св14. Перевіряючи доводи позивачки в частині обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Згідно з витягом про державну реєстрацію прав від 22.07.2011р. за № витягу 30710198 на підставі договору дарування 79/100 (семидесяти девяти сотих) часток житлового будинку від 20.07.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]-М.Ю. за р.№678, за позивачкою [PERSON] Іоілєвною зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 79/100 частин індивідуального житлового будинку по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові, а саме: І/5,7 кв.м. підвал, ІІ/2,4 кв.м. підвал, ІІІ/4,5 кв.м. підвал, 1-1/5,8 кв.м сходова, 1-7/5,8 кв.м. сходова, 1-13/5,8 кв.м. сходова, 1-2/8,6 кв.м. коридор, 1-8/8,9 кв.м. коридор, 1-3/5,6 кв.м. ванна, 1-4/1,6 кв.м. вбиральня, 1-10/1,6 кв.м. вбиральня, 1-5/24,2 кв.м. кухня - їдальня, 1-6/11,5 кв.м. веранда, 1-12/11,5 кв.м. веранда, 1-9/10,0 кв.м. житлова, 1-11/21,2 кв.м. житлова, 1-16/40,2 кв.м. житлова, 1-14/5,0 кв.м. санвузол, 1-15/1,2 кв.м. сауна загальною площею 181,1 кв.м., житловою площею 71,4 кв.м., та гараж літ.Б, сарай літ.Г., надвірні споруди №1-5, І у спільному користуванні. Вказана частина будинку позивачки [PERSON] Іоілєвни, знаходиться на земельній ділянці площею 0,0363 га, кадастровий номер 4610136600:07:001:0034, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.07.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]-М.Ю. за р.№682 та державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЛ №969541, з відміткою від 22.07.2011р. За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 15.03.2016р. за № інформаційної довідки 55147448 та листа Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки» від 14.01.2016р. №21, позивачці [PERSON] Іоілєвні та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить індивідуальний житловий будинок, який знаходиться по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові, складається з шести житлових кімнат, кухні та кухні-їдальні, загальна площа якого становить 272,3 кв.м., а житлова -130,6 кв.м., до будинку відносяться також: гараж - літ.Б, гараж - літ.В, сарай - літ.Г, ворота №1, хвіртка №2, огорожа №3-5, тротуар №І. При цьому, за позивачкою [PERSON] Іоілєвною яка займає приміщення, що складають 79/100 часток індивідуального житлового будинку по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові, на підставі договору дарування 79/100 (семидесяти девяти сотих) часток житлового будинку від 20.07.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]-М.Ю. за р.№678, зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 79/100 частин індивідуального житлового будинку по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові, а саме: І/5,7 кв.м. підвал, ІІ/2,4 кв.м. підвал, ІІІ/4,5 кв.м. підвал, 1-1/5,8 кв.м сходова, 1-7/5,8 кв.м. сходова, 1-13/5,8 кв.м. сходова, 1-2/8,6 кв.м. коридор, 1-8/8,9 кв.м. коридор, 1-3/5,6 кв.м. ванна, 1-4/1,6 кв.м. вбиральня, 1-10/1,6 кв.м. вбиральня, 1-5/24,2 кв.м. кухня-їдальня, 1-6/11,5 кв.м. веранда, 1-12/11,5 кв.м. веранда, 1-9/10,0 кв.м. житлова, 1-11/21,2 кв.м. житлова, 1-16/40,2 кв.м. житлова, 1-14/5,0 кв.м. санвузол, 1-15/1,2 кв.м. сауна загальною площею 181,1 кв.м., житловою площею 71,4 кв.м., та гараж літ.Б, сарай літ.Г., надвірні споруди №1-5, І у спільному користуванні.. За [PERSON], який займає приміщення, що складають 21/100 частку індивідуального житлового будинку по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові, на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.1990р. за р.№3-4571, посвідченого Першою Львівською державною нотаріальною конторою, зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/2 частку будинку, а саме: 2-1/3,9 кв.м. коридор, 2-2/5,5 кв.м. коридор, 2-3/23,7 кв.м. житлова, 2-4/3,3 кв.м. ванна, 2-5/6,0 кв.м. кухня, 2-6/8,4 кв.м. сходова клітка, 2-7/24,0 кв.м. житлова, 2-8/11,5 кв.м. житлова загальною площею 86,3 кв.м., житловою площею 59,2 кв.м. до реконструкції; право власності після реконструкції будинку на 21/100 частку будинку, а саме: ІV/4,9 кв.м. підвал, 2-1/3,9 кв.м. коридор, 2-2/5,5 кв.м. коридор, 2-3/23,7 кв.м. житлова, 2-4/3,3 кв.м. ванна, 2-5/6,0 кв.м. кухня, 2-6/8,4 кв.м. сходова клітка, 2-7/4,0 кв.м. житлова, 2-8/11,5 кв.м. житлова загальною площею 91,2 кв.м., житловою площею 59,2 кв.м., та гараж літ. В не зареєстровано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що частки в спільній частковій власності між двома співвласниками індивідуального житлового будинку, який знаходиться по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові, розподілилися на 79/100 і 21/100, незалежно від того, що за одним із співвласників [PERSON] право власності на 21/100 частку індивідуального житлового будинку не зареєстровано. Як вбачається з листа Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 23.12.2015р. №1998/02-18 [PERSON] помер 29.03.2012р., про що в архівах відділу є актовий запис про смерть від 30.03.2012р. за №140. Норми ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід права та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 цього Кодексу), спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 цього Кодексу), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 цього Кодексу), право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч.3 ст.1223 цього Кодексу), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1, ч.2 ст.1220 цього Кодексу) спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України), у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 цього Кодексу), незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві від часу прийняття спадщини (ч.5 ст.1268 цього Кодексу). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 08.06.2016р. за № інформаційної довідки 44111216 інформація щодо розпоряджень [PERSON] на випадок його смерті відсутня. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08.06.2016р. за № інформаційної довідки 44111178 відомості про реєстрацію спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відсутні. Відтак, [PERSON], як дружина померлого, факт укладення шлюбу підтверджується у листі Старосамбірського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 07.06.2016р. №1105/02.2-06-25, про що виконавчим комітетом Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області 11.09.1955р. складено актовий запис №30, [PERSON], як донька померлого, факт народження 04.10.1956р. підтверджується у листі Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 07.06.2016р. №732/02.1-04-12, про що Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області 22.10.1956р. складено актовий запис №76, після смерті [PERSON], не зареєстрували права власності 21/100 частку індивідуального житлового будинку по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові в порядку спадкування. Згідно з свідоцтвом про смерть від 02.02.2016р., серія І-СГ №421057, [PERSON] померла 02.02.2016р., відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи від 06.06.2016р. за № витягу 44081346 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON]. Проте, з матеріалів справи вбачається, що право власності на 21/100 частку індивідуального житлового будинку по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові після смерті батьків в порядку спадкування за [PERSON] не зареєстровано. З тих підстав суд вважає, що хоч частки індивідуального житлового будинку по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові в спільній частковій власності розподілилися, однак через відсутність реєстрації права власності на 21/100 частку індивідуального житлового будинку, позивачка [PERSON] Іоілєвна обмежена в здійсненні правомочностей щодо володіння, користування та розпорядження власним майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб, оскільки для цього відповідно до актів цивільного законодавства України вимагається згода іншого співвласника, відтак доводи позивачки є обґрунтованими та знайшли підтвердження в матеріалах справи. У відповідності до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Згідно з п.1.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007р. №55, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з обєкта нерухомого майна. Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження. від 20.01.2016р. №15/01-16, складеного судовим експертом [PERSON], реальний розподіл між співвласниками індивідуального житлового будинку по вул.Лижвярській, 17 відбувся по вертикалі, кожна частина житлового будинку (квартира) забезпечена окремим входом та усіма необхідними для життєдіяльності людини приміщеннями, а саме: коридорами, сходовими клітками, кухнями, житловими та підсобними приміщеннями, які відповідають вимогам ДБН В.2.2-15-2005. «Житлові будинки. Основні положення», кожна відокремлена частина будинку відповідає розміру їх часток у приватній власності, відтак встановлено технічну можливість реального розподілу індивідуального житлового будинку по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові із виділенням 79/100 ідеальних частин співвласнику [PERSON] Іоілєвні, а саме: І/5,7 кв.м підвал, ІІ/2,4 кв.м підвал, ІІІ/4,5 кв.м. підвал, 1-1/5,8 кв.м сходова, 1-7/5,8 кв.м. сходова, 1-13/5,8 кв.м. сходова, 1-2/8,6 кв.м. коридор, 1-8/8,9 кв.м. коридор, 1-3/5,6 кв.м. ванна, 1-4/1,6 кв.м. вбиральня, 1-10/1,6 кв.м. вбиральня, 1-5/24,2 кв.м. кухня - їдальня, 1-6/11,5 кв.м. веранда, 1-12/11,5 кв.м. веранда, 1-9/10,0 кв.м. житлова, 1-11/21,2 кв.м. житлова, 1-16/40,2 кв.м. житлова, 1-14/5,0 кв.м. санвузол, 1-15/1,2 кв.м. сауна загальною площею 181,1 кв.м., житловою площею 71,4 кв.м., та гаражу літ.Б і сараю літ.Г. В звязку з тим, що реальний поділ житлового будинку, які знаходяться по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові, технічно можливий, судовим експертом [PERSON] запропоновано один варіант його розподілу між співвласниками у відповідності до ідеальних частин і порядку користування, який склався між співвласниками, із залишенням у спільному користуванні сторін надвірних споруд №1-5, І., а саме: ворота №1, хвіртка №2, огорожа №3-5, тротуар №І. Висновком Обласного комунального підприємства Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 08.06.2016р. №1911 «Про розподіл будинку №17 по вул.Лижвярській в м.Львові на два самостійні з присвоєнням окремого поштового номеру», встановлено, що індивідуальний житловий будинок по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові має дві ізольовані частини з окремими входами, а саме: одна частина будинку, а саме: приміщення підвалу ІV/4,9 кв.м. підвал; приміщення першого поверху 2-1/3,9 кв.м. коридор, 2-2/5,5 кв.м. коридор, 2-3/23,7 кв.м. житлова, 2-4/3,3 кв.м. ванна, 2-5/6,0 кв.м. кухня; приміщення другого поверху 2-6/8,4 кв.м. сходова, 2-7/4,0 кв.м. житлова, 2-8/11,5 кв.м. житлова загальною площею 91,2 кв.м.; гараж літ.В, - належить [PERSON], а друга частина будинку, а саме: приміщення підвалу І/5,7 кв.м. підвал, ІІ/2,4кв.м. підвал, ІІІ/4,5 кв.м. підвал; приміщення першого поверху1-1/5,8 кв.м. сходова, 1-2/8,6 кв.м. коридор, 1-3/5,6 кв.м. ванна, 1-4/1,6 кв.м. вбиральня, 1-5/24,2 кухня-їдальня, 1-6/11,5 кв.м. веранда; приміщення другого поверху 1-7/5,8 кв.м. сходова, 1-8/8,9 кв.м. коридор, 1-9/10,0 кв.м. житлова, 1-10/1,6 кв.м. вбиральня, 1-11/21,2 кв.м. житлова, 1-12/11,5 кв.м. веранда; приміщення мансарди 1-13/5,8 кв.м. сходова, 1-14/5,0 кв.м. санвузол, 1-15/1,2 кв.м. сауна, 1-16/40,2 кв.м. житлова загальною площею 181,1 кв.м.; гараж літ.Б та сарай літ.Г, - належить позивачці [PERSON] Іоілєвні, отже технічно можливо розділити будинок №17 по вул.Лижвярській в м.Львові на два самостійних з присвоєнням окремих поштових номерів, при цьому за частиною будинку, що належить [PERSON], слід залишити №17 по вул.Лижвярській в м.Львові, а частині будинку, що належить [PERSON] Іоілєвні, слід присвоїти №17 «а» по вул.Лижвярській в м.Львові. З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що поділ індивідуального житлового будинку по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові із виділенням позивачці [PERSON] Іоілєвні у приватну власність належних їй 79/100 часток будинку, а саме: І/5,7 кв.м. підвал, ІІ/2,4 кв.м. підвал, ІІІ/4,5 кв.м. підвал, 1-1/5,8 кв.м сходова, 1-7/5,8 кв.м. сходова, 1-13/5,8 кв.м. сходова, 1-2/8,6 кв.м. коридор, 1-8/8,9 кв.м. коридор, 1-3/5,6 кв.м. ванна, 1-4/1,6 кв.м. вбиральня, 1-10/1,6 кв.м. вбиральня, 1-5/24,2 кв.м. кухня - їдальня, 1-6/11,5 кв.м. веранда, 1-12/11,5 кв.м. веранда, 1-9/10,0 кв.м. житлова, 1-11/21,2 кв.м. житлова, 1-16/40,2 кв.м. житлова, 1-14/5,0 кв.м. санвузол, 1-15/1,2 кв.м. сауна загальною площею 181,1 кв.м., житловою площею 71,4 кв.м.; гараж під літ.Б, сарай під літ.Г, відповідає розміру її часток у праві власності, є технічно можливим, не порушує прав іншого співвласника. Щодо присвоєння поштових адрес після поділу індивідуального житлового будинку по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові, суд зазначає, що чинним законодавством України передбачено надання окремої поштової адреси обєкту нерухомості, що утворився у результаті поділу (виділу) частки з обєкта нерухомого майна. Згідно з п.2.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007р. №55, поділ на самостійні обєкти нерухомого майна провадиться з наданням кожному обєкту поштової адреси. Питання присвоєння окремого будинкового номера належить до компетенції районних адміністрацій Львівської міської ради. Відповідно до п.3.9 Положення про міжвідомчу комісію при районній адміністрації Львівської міської ради (додаток 3), затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 25.05.2007р. №331, міжвідомча комісія при в районній адміністрації Львівської міської ради розглядає питання і дає технічні висновки про впорядкування нумерації квартир, будинків, будівель і споруд та присвоєння їм нових номерів. Згідно з п.3 Положення про порядок присвоєння поштових адрес на обєкти нерухомого майна, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 26.12.2008р. №1380 в редакції від 08.08.2014р. №606, присвоєння поштових адрес на обєкти нерухомого майна здійснюється на підставі розпорядження голови районної адміністрації згідно з висновком районної міжвідомчої комісії. Що ж стосується вимоги про надання копії нотаріально завіреної заяви-згоди співвласників будинковолодіння на виділ часток у будинку на два самостійних обєкти, яку потрібно додати до заяви щодо присвоєння (зміни) поштової адреси відповідно до п.6.2.2 зазначеного Положення, суд вказує на те, що із набранням рішенням суду про поділ будинку в натурі спільна часткова власність припиняється, а це, в свою чергу, виключає складання та подання вищевказаної заяви-згоди співвласників, відтак рішення суду про поділ будинку слугує підставою для присвоєння окремих поштових номерів самостійним обєктам нерухомого майна, що утворились в результаті поділу. Крім цього, суд вважає, що при вирішенні питання присвоєння поштових адрес після поділу індивідуального житлового будинку по вул.Лижвярській, 17 у м.Львові компетентному органу необхідно врахувати висновок Обласного комунального підприємства Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 08.06.2016р. №1911 «Про розподіл будинку №17 по вул.Лижвярській в м.Львові на два самостійні з присвоєнням окремого поштового номеру», відповідно до якого за частиною будинку, яка належить [PERSON], залишити №17 по вул.Лижвярській в м.Львові, а частині будинку, яка належить [PERSON] Іоілєвні, слід присвоїти №17 «а» по вул.Лижвярській в м.Львові. Ч.1 ст.60 ЦПК України зобовязує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів і жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, а результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Ст.213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є документально і нормативно обґрунтованими та правомірними, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, і такі слід задоволити.

Outcome: approved