Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що її шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, вони не ведуть спільного господарства, побут та бюджет і перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В суд позивачка не з`явилася подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає. Відзив на позов до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №81 (а.с.8-9). Сторони мають трьох неповнолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, спору, щодо місця проживання яких між ними не має (а.с.10-12). З пояснень позивачки, викладених в позовній заяві, вбачається, що вона з відповідачем на даний час не підтримує сімейних відносин, і примирятись з ним та проживати однією сім`єю не бажає. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, враховуючи також визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до впевненості, що подальше збереження сім`ї сторін є неможливим, оскільки суперечить їхнім інтересам, а тому їхній шлюб суд розриває. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, суд,

Outcome: approved