Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому посилаючись на вимоги ст.ст. 180-182, 198-200 СК України просить стягнути з відповідача на користь їх повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що відповідач є батьком їх спільної дитини - сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається в Вінницькому торгівельно-економічному коледжі Київського національного торгово-економічного університету, у зв`язку з чим потребує відповідної допомоги, яку може надавати відповідач, а тому просить задовольнити позов. Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у поданій письмовій заяві просила справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просив праву розглянути в його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти його задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є рідним сином позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.01.2003р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, та рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 03.11.2005р. у цивільній справі № 2-1190/2005р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, яке набуло законної сили 03.11.2005р. [PERSON] є студентом Вінницького торговельно-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету, навчається на ІІІ курсі за спеціальністю «Харчові технології», денної форми навчання за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2018р. по 31.01.2022р., стипендію не отримує, що випливає з довідки від 09.11.2020р. № 709. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 3 цієї ж статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. До відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, згідно ст. 201 СК України, застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. З врахуванням фактичних обставин по справі та наданих сторонами доказів, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18.11.2021р. і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною двадцятитрирічного віку. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При визначені цього розміру аліментів судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). За п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача в дохід держави повинні бути стягненні судові витрати у розмірі 840,80грн. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved