Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Зоріної Н.В., Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 12.02.2018 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. за заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 247, яким за рахунок коштів від реалізації 1/3 житлової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , задоволено вимоги заявника за Кредитним договором № 014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року у розмірі 20241,98 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 539138,13 грн., які складаються із заборгованості по відсотках, нарахованих за період з 15.05.2016 року по 15.10.2016 року, а також витрати заявника, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису у розмірі 3000 грн. 21.03.2018 року державним виконавцем Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеси Михайловським С.О. було відкрито виконавче провадження № 56013463 з виконання виконавчого напису, вчиненого 12.02.2018 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. за реєстровим номером 247. Також, позивач зазначає, що 17.05.2018 року право вимоги за вищевказаним кредитним договором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було відступлено ПАТ «Оксі Банк» на підставі Договору про відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим останньому були передані всі права вимоги за Іпотечними договорами від 10.04.2007 року, укладеними між Банком та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що були укладені на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року. У подальшому, 17.05.2018 року ПАТ «Оксі Банк» на підставі Договору про відступлення права вимоги відступило ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» всі права вимоги за Іпотечними договорами від 10.04.2007 року, укладеними між Банком та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що були укладені на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року. Також, 17.05.2018 року ПАТ «Оксі Банк» на підставі Договору про відступлення права вимоги відступило гр. [PERSON] всі права вимоги за Іпотечними договорами від 10.04.2007 року, укладеними між Банком та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що були укладені на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року. Позивач зазначає, що вказаний вище виконавчий напис є незаконним та підлягає скасуванню з огляду на те, що документи, на яких було вчинено виконавчий напис нотаріуса, не підтверджують безспірність заборгованості боржника перед кредитором, іпотекодавцем не отримано письмову вимогу про усунення перешкод виконання зобов`язання. Зокрема, [PERSON] вказує на те, що у 2010 році ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зверталося до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . При зверненні до суду із позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» скористувалося своїм правом, передбаченим п. 5 Кредитного договору № 014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року та ст. 1050 ЦК України на дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та дії договору. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.11.2013 року у справі № 1527/2-575/11 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було відмовлено у задоволенні позову про стягнення заборгованості до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Однак, рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21.05.2014 року вказане вище рішення Суворовського районного суду м. Одеси було в частині стягнення заборгованості з [PERSON] було скасовано та ухвалено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитну заборгованість загальною сумою 4 722 816,50 грн. Таким чином, у приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Зоріної Н.В. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису про стягнення відсотків за період з 15.05.2016 року по 15.10.2016 року за невиконання умов Кредитного договору № 014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов, та ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12.02.2018 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. за № 247 про звернення стягнення на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] . Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 04.01.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10.06.2021 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд констатує, що третьої особою без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] було надано до суду письмові пояснення третьої особи щодо позову, відповідно яких [PERSON] вказує на те, що на підставі Договорів про відступлення вимоги за договорами іпотеки від 17.05.2018 року, укладених із ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», він як новий кредитор у Кредитному договорі № 014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року набув усі права вимоги за договорами іпотеки, які були укладені в якості забезпечення виконання зобов`язання по вказаному Кредитному договорі. Під час укладення Договору про відступлення прав вимоги йому не було відомо про наявність виконавчого напису від 12.02.2018 року. У 2018 році [PERSON] у позасудовому порядку на підставі іпотечного застереження звернув стягнення на об`єкт іпотеки, зокрема, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,0920 га за цією ж адресою. У зв`язку з тим, що боржник [PERSON] добровільно виконала усі свої зобов`язання за Кредитним договором № 014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року відсутні підстави для його примусового виконання. На підставі вищевикладеного, [PERSON] не заперечує проти задоволення даного позову. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Однак, представник позивача надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, від розподілу судових витрат відмовляється, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд проводить розгляд справи за відсутності представника відповідача. Третя особа [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. Однак, у підготовчому судовому засіданні надані ним письмові пояснення підтримав в повному обсязі, не заперечив проти задоволення даного позов, а також просив судове засідання провести за його відсутності. Треті особи приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Зоріна Н.В. т представник Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи. А ому суд проводить розгляд справи за їх відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти задоволення даного прозову, та просить суд провести розгляд справи за її відсутності. Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, 06.04.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року, відповідно до умов якого остання отримала в кредит 383800,00 дол. США із сплатою 13,25% річних з кінцевим терміном повернення до 06.04.2020 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року були укладені наступні договори іпотеки від 10.04.2007 року: ?Між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Чос О.П., предметом якого є житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,0920 га та цією ж адресою; ?Між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до умов якого надано в іпотеку банку квартиру [ADDRESS] , яка іптекодавцям в рівних долях належить на праві власності на підставі Договору купівлі - продажу, посвідченого Першою Одеською нотаріальною конторою 26.04.2002 року за № 5-690, зареєстрованого Одеським МБТІ та реєстрації об`єктів нерухомості 30.04.2002 року за № 270, кн. 433 стор. 81. 12.02.2018 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. вчинено виконавчий напис № 247, про звернення стягнення на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] . Також, у вказаному виконавчому написі приватним нотаріусом Зоріною Н.В. зазначено про те, що в рахунок коштів, отриманий від реалізації кватири, проноповано задовольнити вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором № 014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року у розмірі 20241,98 дол. США, що в еквіваленті у національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 539138,23 грн., що складається із: 20241,98 дол. США - заборгованості по відсоткам нарахованими за період з 15.05.2016 року по 15.10.2016 року, а також витрати АТ «Райффайзен Банк Аваль», пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 3000 грн. Постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області від21.03.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 56013463 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 247 виданого 12.02.2018 року. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. З огляду на вищевикладене, суд констатує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 27.03.2019 року з розгляду справи №137/1666/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд констатує, що у 2010 році ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зверталося до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.11.2013 року у справі № 1527/2-575/11 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було відмовлено у задоволенні позову про стягнення заборгованості до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Однак, рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21.05.2014 року вказане вище рішення Суворовського районного суду м. Одеси було в частині відмови стягнення заборгованості з [PERSON] було скасовано та ухвалено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитну заборгованість загальною сумою 4 722 816,50 грн. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи копіями вказаних рішень. Із досліджених рішень, судом встановлено, що при зверненні до суду із позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» скористувалося своїм правом, передбаченим п. 5 Кредитного договору № 014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року та ст. 1050 ЦК України на дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та дії договору. Зокрема, рішенням Апеляційного суду Одеської області із [PERSON] стягнуто заборгованість, яка станом на 14.06.2010 року становила 4 722 816,50 грн., з яких 2 892 821,27 грн. - заборгованість за кредитом, 637 211,29 грн. - заборгованість за відсотками, 279 345,97 грн. - пеня за простроченим тілом кредиту, 913 437,96 грн. - пеня за прострочення відсотків за кредитом. Судом встановлено, що у оскарженому виконавчому написі нотаріуса зазначено, що стягненням здійснюється заборгованість по відсоткам, що нарахована за період з 15.05.2016 року по 15.10.2016 року. Так, з наявного в матеріалах справи Розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 014/0054/74/72883 від 06.04.2007 року, на підставі якого приватним нотаріусом вчинено оскаржуваний виконавчий напис вбачається, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» нараховано заборгованість за період із 15.05.2016 року по 15.10.2016 року із нарахуванням відсотків, передбаченими умовами Кредитного договору. Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, надаючи позивачеві щомісячно д 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця часткове погашення кредиту згідно п. 1.3 Кредитного договору та остаточне погашення кредиту до 06.04.2020 року включно. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 року та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), які суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. З врахуванням наведеного заборгованість по відсотках, яка нарахована після пред`явлення до позивальника вимоги про дострокове повернення кредитних коштів, що залишилися та сплати передбачених договором процентів не відповідає вимогам ч. 1 ст. 1048 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Таким чином, зазначена у виконавчому написі нотаріуса від 12.02.2018 року заборгованість по відсотках в розмірі 539 138,23 грн., що нарахована за період з 15.05.2021 року по 15.10.2021 року, в рахунок якої пропонується звернення стягнення у виконавчому написі у будь - якому разі не може вважатися безспірною. Таким чином, судом встановлено, що у спірних правовідносинах приватний нотаріус не дотримався всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій та ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а тому вчинений з порушеннями виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно приписів ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вказані вище встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази є належними, допустимими а у своїй сукупності достатніми для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12.02.2018 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В. за № 247 про звернення стягнення на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved