Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. Свою заяву позивачка пояснює тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки між позивачем та відповідачем фактично припинені. Дитина проживає разом з позивачкою. Від відповідача, як зазначає позивачка, не надходять достатні грошові кошти та матеріальна допомога на утримання й виховання малолітньої дитини. Донька відвідує дошкільний навчальний заклад. На даний час їй необхідно постійно придбавати дитячі речі, одяг, предмети дитячої гігієни, продукти харчування, іграшки. Особистих грошових заощаджень позивачки та її заробітної плати не вистачає для утримання самостійно дитини. З боку відповідача немає матеріального забезпечення дитини і він відмовляється в добровільному порядку сплачувати аліменти. Відповідач є працездатним, фізично здоровим, отримує неофіційний дохід від заробітків на будівництві та ремонтах, а тому може і зобов`язаний надавати допомогу на утримання дитини. Інших осіб у нього на утриманні немає. Позивач вважає, що мінімальною грошовою сумою на утримання дитини мають стати аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, в розмірі 2 000,00 грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача на адресу суду 20.02.2020 р. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він визнає позовні вимоги частково та згідний сплачувати аліменти в розмірі 800,00 грн. Відповідач зазначив, що він розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру ухилятися від нього, але розмір 2000,00 грн є для нього непосильним. Він не має постійного доходу, офіційно не працевлаштований, ніяких соціальних виплат не отримує. Відповідач проживає з непрацездатною матір`ю, яка постійно хворіє, потребує догляду та лікування. Її пенсії не вистачає на все це, це тому позивач допомагає їй матеріально. Ніякого доходу крім підробітків відповідач немає, є єдиним джерелом для існування та сплати аліментів. Крім того відповідач зазначив, що позивачем не надано доказів того, що він ніякої допомоги на утримання дитини не надає та категорично відмовляється їх сплачувати. В підтвердження фактів, викладених у відзиві, відповідач надав довідку про склад сім`ї №254 від 19.02.2020 р. Від позивача 10.03.2020 р. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачка не погоджується з позицією відповідача, викладеною у відзиві. Крім того, вона уточнила свої вимоги шляхом заявлення додаткової вимоги щодо проведення грошової індексації аліментів відповідно до ст. 184 СК України. Позивачка зазначила, що відповідачем не надано переконливих доказів надання останнім матеріальної допомоги дитині, відсутності можливості сплачувати аліменти у грошовій сумі, яка практично відповідає прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Доводи відповідача про перебування матері на його утриманні не підтверджені жодними аргументами та письмовими доказами. Ніяким чином не доведено, не доказано необхідність лікування матері відповідача, придбання їй ліків або понесення інших витрат. До відзиву не надано документу про перебування відповідача на обліку у центрі зайнятості чи про отримання ним соціальної допомоги як малозабезпеченій особі. Тому позивачка вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в сумі 2000,00 грн. У разі дійсного погіршення матеріального його становища, він має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, щозгідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.02.2014 р., виданого Плешканівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини умов відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1,2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України усунувся від свого обов`язку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка наполягає, що відповідач є працездатним, отримує доходи від неофіційного працевлаштування, офіційно не працевлаштований і не перебуває на обліку як безробітній, де б мав змогу отримувати допомогу по безробіттю. Дані обставини не спростовані відповідачем, навіть підтверджено факт останнім, що він має підробітки і дохід від даного виду діяльності. Відповідачем не доведено суду, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати, яка потребує лікування та іншої матеріальної допомоги. Дані обставини не підтверджені належними доказами. Відповідно до змісту ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Однак суд при вирішенні вказаної категорії спорів має враховувати матеріальне становище як позивача, так і відповідача, а також розмір його доходів, які мають бути достатніми для виконання заявлених позовних вимог. Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення не менше встановленого прожиткового мінімуму покладається на обох батьків. Суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі та виходячи з принципів розумності та справедливості, стягує аліменти в сумі 2 000,00 грн., що буде відповідати вимогам чинного законодавства, справедливому та об`єктивному вирішенню справи на підставі саме тих доказів, які подані позивачем. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не навів суду обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не довів суду належними та допустимими доказами неможливість сплачувати аліменти в розмірі 2000,00 грн. На думку суду, саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн., відповідно до Закону України «Про судовий збір», від якого при подачі заяви був звільнений позивач.

Outcome: approved