Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні входом в житловий будинок. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй належить Ѕ частина житлового будинку [ADDRESS] . Відповідачу належить інша частина вказаного житлового будинку. 01 травня 2012 року відповідач без будь-яких попереджень закрив загальний вхід у будинок, навісивши замок на вхідні двері та пошкодивши двері її частини будинку. Згідно технічного паспорту на вказаний житловий будинок, будинок [ADDRESS] поділено на дві квартири, а тамбур, площею 3,1 кв.м, перебуває в загальному користуванні. Просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди в користуванні входом в квартиру. [PERSON] подав зустрічний позов про поділ житлового будинку між співвласниками, в якому просить виділити йому в натурі частину майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, а саме Ѕ житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 10 вересня 2012 року зустрічна позовна заява об`єднана в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою суду від 12 вересня 2017 року залучено до участі у справі [PERSON] та [PERSON] , яка правонаступників померлого [PERSON] . Ухвалою суду від 21 лютого 2018 року у вказані справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовну заяву з підстав, викладених в позовній заяві, вимоги за зустрічним позовом визнали. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнали, просять вимоги за зустрічним позовом задоволити. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником Ѕ частини будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 12.05.2006 року (а.с.6) [PERSON] є власником Ѕ частини будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.05.2007 року виданого першою Дубенською державною нотаріальною конторою (.а.с.35) Житловий будинок [ADDRESS] фактично поділено між співвласниками, оскільки кожен користується своєю частиною будинку поділеного на квартиру 1 та квартиру 2, а тамбур (ІІ) площею 3,1 кв.м знаходиться у загальному користуванні, відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.7-10). Ухвалою суду у вказаній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Згідно висновку експерта №8192-8194 від 12 листопада 2018 року вказаний житловий будинок [ADDRESS] поділено на дві квартири, що відображено в технічному паспорті КП «Архітектор» від 12.10.2012 року. Відокремлені квартири [NUMBER] та [NUMBER] знаходяться на приватизованих співвласниками частинах земельної ділянки. На частину земельної ділянки, що належить [PERSON] , площею 0,0144 га, встановлено сервітут для проходу та проїзду, власник земельної ділянки з обмеженням сервітуту згідний. Щодо поділу будинку між співвласниками, то враховуючи фактичний порядок користування приміщенням, що склався між співвласниками, пропонування варіантів поділу, які б потребували перепланувань та переобладнань житлового будинку недоцільно. Так, першому співвласнику - [PERSON] та [PERSON] пропонується виділити частину житлового будинку (на схемі позначено синім кольором): житлову кімнату площею, 16,4 кв.м (на плані позначено 1-1), кухню площею 12,6 кв.м. (на плані позначено 1-1), тамбур площею 4,6 кв.м. (на плані позначено І), тамбур 3,1 кв.м (на плані позначено ІІ), Ѕ частину огорожі (на плані позначено №1), Ѕ частину воріт (на плані позначено №2), септик (на плані позначено «С»). Другому співвласнику [PERSON] пропонується виділити частину житлового будинку (на схемі позначено зеленим кольором): кухню площею 8,4 кв.м. (на плані позначено 2-1), житлову кімнату площею, 16,4 кв.м (на плані позначено 2-2), житлову кімнату площею 12,9 кв.м. (на плані позначено 2-3), санвузол площею 3,4 (на плані позначено 2-4), коридор площею 3,2 кв.м. (на плані позначено 2-5), котельню площею 3,66 кв.м. (на плані позначено 2-6), сарай ( на плані позначено «В»), Ѕ частину огорожі (на плані позначена №1), Ѕ частину воріт (на плані позначена №2). (т.3 а.с.12-18) Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі статтею 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як роз`яснено в п. 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Виходячи із аналізу вищенаведених норм права, підставою для задоволення негаторного позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. З урахуванням наведеного та того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] фактично користуються тамбуром ІІ площею 3,1 кв.м., що знаходиться у загальному користуванні та згідно висновку експерта №8192-8194, яким запропоновано варіант поділу будинку по фактичному користуванні співвласниками та з яким погоджуються обидві сторони, вказане приміщення - тамбур пропонується виділити [PERSON] та [PERSON] , а тому позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод в користуванні входом до квартири не підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог по зустрічному позову про поділ житлового будинку між співвласниками, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України та ч. 1 ст. 86 ЗК України, є спільною частковою власністю. У відповідності до ст.361 ЦК України, кожному із співвласників належить частка у праві спільної часткової власності, у зв`язку з цим кожен з них має право самостійно розпоряджатися своєю часткою. Право на виділ частки із майна в натурі підтверджує наявність у кожного із співвласників всієї повноти повноважень щодо володіння, користування та розпорядження часткою, що регламентується ст. 364 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Згідно з п.2 ст.367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно висновку експерта №№8192-8194, яким запропоновано варіант поділу будинку по фактичному користуванні співвласниками та з яким погоджуються обидві сторони, запропоновано наступний поділ спірного будиноволодіння без переобладнання та перепланування житлового будинку, оскільки останнє недоцільне в силу фізичної зношеності будівлі: - [PERSON] та [PERSON] пропонується виділити Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , що становить 45/100 або 9/20 від всього будинковолодіння: житлова кімната площею, 16,4 кв.м (на плані позначена 1-1), кухню площею 12,6 кв.м. (на плані позначена 1-1), тамбур площею 4,6 кв.м. (на плані позначена І), тамбур 3,1 кв.м (на плані позначена ІІ), Ѕ частину огорожі (на плані позначена №1), Ѕ частину воріт (на плані позначена №2), септик (на плані позначена «С»). -[PERSON] пропонується виділити Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , що становить 55/100 або 11/20 від всього будинковолодіння: кухня площею 8,4 кв.м. (на плані позначена 2-1), житлова кімната площею, 16,4 кв.м (на плані позначена 2-2), житлову кімнату площею 12,9 кв.м. (на плані позначена 2-3), санвузол площею 3,4 (на плані позначена 2-4), коридор площею 3,2 кв.м. (на плані позначена 2-5), котельня площею 3,66 кв.м. (на плані позначена 2-6), сарай (на плані позначено «В»), Ѕ частину огорожі (на плані позначена №1), Ѕ частину воріт (на плані позначена №2). З огляду на вищевикладене позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] за зустрічним позовом підлягають до задоволення, поділивши спірне будинковолоіння між співвласниками відповідно до фактичного користування [PERSON] та [PERSON] в розмірі 45/100 або 9/20 від всього будинковолодіння, а [PERSON] в розмірі 55/100, або 11/20 частини від усього будинковолодіння Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] при подання позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 107,30 гривень, але оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, підстав для стягнення судового збору з відповідача немає. [PERSON] при поданні зустрічного позову було сплачено судовий збір в розмірі 214,60 гривень. Згідно висновку експерта вартість частин житлового будинку, що виділяються у власність сторонами складає [PERSON] та [PERSON] - 65214 гривень, а тому з них підлягає стягненню солідарно 437,54 гривень в прибуток держави. Вартість частини будинку, що виділяється у власність [PERSON] становить 80189 гривень, тому в дохід держави необхідно стягнути 801,89 гривень. Також з [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, понесені [PERSON] по оплаті судової будівельно-технічної експертизи в розмірі Ѕ вартості - 1761 гривень.

Outcome: approved