Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з 19.07.2013 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі; сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; наразі шлюб між ними не розірвано, але вони з 18 червня 2015 року сумісно не проживають; дитина залишилася з матір»ю й повністю перебуває на її утриманні, а відповідач у вихованні дитини участі не бере, матеріально сина не утримує, мотивуючи це відсутністю постійного місця роботи, що і змусило [PERSON] звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав, заяви про розгляд справи без його участі чи про відкладення судового розгляду не надіслав. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями Конвенції про права дитини та Декларації прав дитини інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Судом встановлено, що сторони з 19.07.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі і мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який зареєстрований і проживає разом з матір»ю в с.Красилівка Бахмацького району Чернігівської області, по вул.Набережній,73 (а.с.3,4,6). Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] від 11.09.2015р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького РУЮ, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Отже, відповідач є батьком неповнолітньої дитини сина [PERSON], будучи особою працездатного віку, не маючи інших дітей, не приймає участі в утриманні сина. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не подав, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористався. Тому, при таких обставинах справи та виходячи з положень ст.ст.181-184 СК України, суд, враховуючи насамперед інтереси дитини, вважає за можливе вимоги позивача задовольнити й стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved