Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту та визнання права власності на домоволодіння. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її матір, [PERSON], якій на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового фонду на праві особистої власності належав житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. За життя матір заповіту не залишила. Крім [PERSON] спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері є її донька від першого шлюбу [PERSON], яка була зареєстрована з [PERSON] за однією адресою. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадку, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через описку в правовстановлюючих документах на спадкове домоволодіння, в яких зазначено, що спірне домоволодіння розташоване по [ADDRESS], а не вулиці. Також, містяться виправлення номеру будинку з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Крім того, згідно зазначеного Договору, власником домоволодіння є [PERSON]. Свідоцтва про шлюб, за яким [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», не збереглося. Згодом [PERSON] свої позовні вимоги уточнила: просила встановити той факт, що вона є донькою померлої [PERSON], встановити факт того, що домоволодіння [ADDRESS] та домоволодіння [ADDRESS] - один і той же будинок, а також визнати за нею право власності на 1/2 частину спадку, який складається з житлового будинку загальною площею 44,2 кв.м., житловою площею 35,8 кв.м., вартістю 31 979 грн., розташований на земельній ділянці площею 540 кв.м, за адресою: [ADDRESS] - після смерті її матері. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на їх задоволенні наполягали, проти заочного розгляду справи не заперечили. [PERSON] пояснила, що [PERSON] вела і веде бродячий спосіб життя, спадком не цікавиться, вона сама все майно доводить до ладу, оскільки будинок у напівзруйнованому стані. Оригінали документів матері втрачені відповідачкою. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, причини її неявки суду невідомі. Суд, за клопотанням позивачки та її представника, вважає можливим слухати справу в порядку ст. 224 ЦПК України, з винесенням заочного рішення по справі. Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як встановлено у судовому засіданні, матері [PERSON], [PERSON], відповідно до Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для побудови житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від одної до п'яти від 17.04.1961 року, була надана земельна ділянка площею 540 кв.м. по [ADDRESS]. (а.с.6-7). Зазначений Договір було зареєстровано в Нікопольському інвентаризаційному бюро 21.04.1961 року (а.с.7 на зв.). [INFO] [PERSON] померла (а.с.15), не залишивши заповіту на випадок своєї смерті (а.с.48). У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.37), однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів для підтвердження родинних відносин з померлою матір'ю. Також, у правовстановлюючому документі будинок знаходиться по [ADDRESS], якого на сьогоднішній день не існує, є [ADDRESS]. Але померлою не проведена перереєстрація провулку на вулицю. Крім того, в зазначеному Договорі забудови проведено виправлення будинку з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Дане виправлення не застережене в установленому порядку, а тому такий документ не може бути прийнятий нотаріусом для оформлення спадщини відповідно до ст. 47 ЗУ «Про нотаріат» (а.с.48). Згідно Свідоцтва про народження позивачки, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Шлюб між батьками було розірвано і матір вийшла заміж вдруге, змінивши прізвище на «[PERSON]» (а.с.14). Свідоцтва про розірвання шлюбу з [PERSON] не збереглося. У Відділі ЗАГСу м. Нікополя та Нікопольському міськрайонному суді відомості про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON], що сталося приблизно в 1956-1957 р.р., не збереглися (а.с.9-11). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що мешкає у сусідньому з позивачкою будинку [ADDRESS] з 1961 року. Вона добре знала сім'ю позивачки, часто спілкувалися. Практично одночасно будували свої будинки. Позивачка дійсно є донькою [PERSON] Будинок [ADDRESS] був у занедбаному стані, наразі там доводить все до ладу [PERSON] Коли їхній провулок було перейменовано на вулицю, вона не пам'ятає бо це було давно. Крім позивачки, спадкоємицею першої черги за законом є [PERSON], яка була зареєстрована з [PERSON] з 11.03.1988 року, а тому прийняла спадщину фактично (а.с.48). Все вищенаведене підтверджено документально. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в ред. 2003 року) Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а відповідачка на дату смерті була зареєстрована зі спадкодавицею і, таким чином, прийняла спадщину фактично, до правовідносин, що виникли. слід застосовувати правила ЦК України в ред. 1963 року. Ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року передбачає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Матеріалами позовної заяви та поясненнями свідка доведено той факт, що позивачка є спадкоємицею спадкового майна першої черги в порядку спадкування за законом, бажає прийняти спадок, від спадкування не усувалася. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позов. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України позовна заява оплачена судовим збором. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved