Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Колоколинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області: про визнання незаконними та скасування рішення виконкому Колоколинської сільської ради від 10 липня 2003 року №27 в частині оформлення права власності [PERSON] і [PERSON] на житловий будинок № 16 по вул. Чехова в с. Колоколин та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.07.2004 року, виданого Колоколинською сільською радою, про оформлення за [PERSON] і [PERSON] права власності на житловий будинок № 16 та господарські будівлі по вул. Чехова в с. Колоколин; про визнання за нею право власності на житловий будинок № 16 та господарські будівлі по вул. Чехова в с. Колоколинв порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] і [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є спадкоємницею за заповітом діда, [PERSON], який помер 21 березня 2001 року та баби, [PERSON], яка померла 04 листопада 2000 року, після смерті яких відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння, що знаходиться по вул. Чехова, 16, в с. Колоколин Рогатинського району Івано-Франківської області,. Після звернення до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, останній своєю постановою відмовив у вчинені такої нотаріальної дії у звязку з тим, що свідоцтво про право власності на житловий будинок було видано Колоколинською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 15 липня 2004 року на підставі рішення виконкому Колоколинської сільської ради від 10 липня 2003 року № 27, тобто після смерті [PERSON] та [PERSON]. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник Колоколинської сільської радив судове засідання не з`явився також. Колоколинська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НМ № 068494 [PERSON] померла 04 листопада 2000 року в с. Колоколин Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно з актовим записом про смерть № 6 від 24 березня 2001 року [PERSON] помер 21 березня 2001 року в с. Колоколин Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідно до копій заповітів від 02 липня1999 року № 17, від 09 липня 1999 року № 19 від 11 жовтня 1999 року № 83 [PERSON] та [PERSON] все своє майно заповіли [PERSON]. На підставі копії свідоцтва про одруження І-НМ № 117570 суд встановив, що [PERSON] після одруження змінила прізвище на Тоник. Згідно із копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.07.2004 року, виданого Колоколинською сільською радою, за [PERSON] та [PERSON] було оформлено право власності на житловий будинок № 16 та господарські будівлі по вул. Чехова в с. Колоколин з визначенням частки кожного з них у розмірі 1/2. Підстава рішення виконкому Колоколинської сільської ради від 10.07.2003 року № 27. Згідно з ст. 25 ЦК України здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обов'язки є цивільною правоздатністю, яка виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частиною 1 ст. 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видане після смерті [PERSON] та [PERSON], тому суд визнає його незаконним та скасовує. Згідно з довідками № 441, 442 від 29.11.2016 року, виданими виконкомом Колоколинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, постійним місцем проживання до дня смерті [PERSON] та [PERSON] було с. Колоколин Рогатинського району Івано-Франківської області. Станом на 01.07.1990 року домоволодіння по вул. Чехова, 16, в с. Колоколин належало до категорії «колгоспних дворів» і в ньому проживали: [PERSON] і [PERSON]. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно із ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР , чинного на момент відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно із ч. 1. ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець, який на час відкриття спадщини був неповнолітньою особою, для прийняття спадщини не повинен вчиняти будь-яких дій. Неподання ним заяви про відмову від спадщини є юридичним фактом про прийняття спадщини. Отже [PERSON] прийняла спадщину [PERSON] і [PERSON], оскільки на час її відкриття була неповнолітньою. Відповідно до копії технічного паспорту та довідки, виданих 07.10.2016 року ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», судом встановлено, що площа житлового будинку (літ. А) дорівнює 51,9 кв. м, в т. ч. житлова площа 36,2 кв. м, площа літньої кухні (літ. Б) 24,1 кв. м, площа гаража (літ. В) 9,9 кв. м, площа комори (літ. Г) 11,7 кв. м., площа стайні-стодоли (літ. Д) 40,6 кв. м, площа стайні (літ. Ж) 32,2 кв. м, площа стайні (літ. З) 8,7 кв. м, ворота (№ 1), огорожа (№ 2), криниця (№ 3). Постановою № 1580/02-31 від 03 грудня 2016 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 16 та господарські будівлі по вул. Чехова в с. Колоколин у звязку з тим, що свідоцтво про право власності на цей будинок було видано 15 липня 2004 року, тобто після смерті [PERSON] та [PERSON]. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] були власниками житлового будинку № 16 та господарських будівель по вул. Чехова в с. Колоколин Рогатинського району Івано-Франківської області, судом не встановлено інших осіб, які прийняли їхню спадщину, окрім [PERSON], суд дійшов висновку, що позивач набула право власності на спадкове майно і це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved