Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Попівської сільської ради Миргородського району про визнання права власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 2,3400 га, яка розташована на території Попівської сільської ради, в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON]. В позові посилається на те, що [INFO] року помер її батько. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,34 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Попівської сільської ради Миргородського району. Позивачка, згідно заповіту є єдиною спадкоємицею після смерті свого батька, прийняла спадщину, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, тому що в державному акті на право власності на земельну ділянку невірно вказано кадастровий номер земельної ділянки і внести виправлення в державний акт неможливо в зв'язку з тим, що це не передбачено законодавством. Тому нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину і вона звернулася до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач - Попівська сільська рада Миргородського району, в судове засідання свого представника не направила, до суду подала заяву, в якій позов визнала і просила справу розглянути у відсутність її представника (а.с. 24). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). За свого життя [PERSON] на підставі розпорядження Миргородської районної державної адміністрації № 227 від 11.10.2004 р. отримав у власність земельну ділянку площею 2,3400 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Попівської сільської ради, яка була зареєстрована за ним з присвоєнням кадастрового номеру 5323286000:00:004:0055 (а.с. 10), але в державному акті на право власності на земельну ділянку ПЛ № 110133 від 24 листопада 2004р. (а.с.9) цей кадастровий номер вказаний невірно. Позивачка згідно заповіту є спадкоємицею після смерті батька, інша спадкоємиця - дружина померлого [PERSON] в установленому законом порядку відмовилась від спадщини та обов'язкової частки спадщини, що підтверджується повідомленням нотаріуса (а.с.23) та копією її заяви (а.с. 25). Позивачка прийняла спадщину, але спадкове майно - земельну ділянку, не змогла юридично оформити на себе по причині невірно зазначеного кадастрового номеру в Державному акті на право власності на земельну ділянку, тобто відсутності належно оформленого правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на це майно. Виконуюча обов'язки в порядку заміщення державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Першої миргородської державної нотаріальної контори Боби О.Ю. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після померлого [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки вищезазначені обставини перешкоджають позивачці оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,3400 га в порядку спадкування після смерті [PERSON]

Outcome: approved