Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, стверджуючи, що їй на праві приватної власності належить 18/24 частин житлового будинку, розташованого у [ADDRESS] У вказаному будинку у [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], якого вона зареєструвала за проханням її знайомого. Між позивачем та відповідачем [PERSON] була досягнута домовленість, що через 3 місяці він зніметься з реєстраційного обліку у вказаному будинку. В порушення домовленостей, [PERSON] з реєстраційного обліку не знявся, та в даний час місце знаходження відповідача [PERSON] не відомо. [PERSON] за вказаною адресою за ствердженням позивача ніколи з моменту реєстрації не проживав. Позивач зверталася із вказаним питанням до Котовського РВ ГУДМС України в Одеській області, але їй було відмовлено у знятті з реєстраційного обліку [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду. З огляду на наведене позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу надсилалися судові повістки за адресою його місця мешкання - реєстрації. Відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає неявку відповідача у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідача про явку до суду. Третя особа - Котовський РВ ГУДМС України в Одеській області в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання виклику до суду. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача по справі, враховуючи відсутність відповідних заперечень, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлено, що [PERSON] являється власницею 18/24 частин житлового будинку, розташованого у м.Котовськ Одеської області, вул. Ворошилова 55, що підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок від 12.05.2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7236379 від 13.05.2005 року . Відповідач [PERSON] [INFO], зареєстрований за адресою [ADDRESS], але за місцем реєстрації за ствердженням позивача не проживає більше року. Вказана обставина також підтверджується довідкою №47 від 21.05.2014 року, яка видана головою квартального комітету Житник Г.В., згідно якої [PERSON] з 28.05.2011 року за адресою [ADDRESS] ніколи не проживав та не проживає. Перепон в користуванні жилим приміщенням за ствердженням позивача, відповідачу [PERSON] ніхто не чинив, кореспонденція на його ім'я не надходила, особисті речі відповідача в будинку відсутні. Згідно відповіді начальника Котовського РВ ГУДМС України в Одеській області від 04.06.2014 року, [PERSON] відмовлено у знятті з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою [ADDRESS] Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більш встановлених строків проводиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України вважається, що член сім'ї власника житлового приміщення втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. З урахуванням того, що відповідач являється членом сім'ї власника частини житлового будинку, суд вважає можливим до виниклих правовідносин, застосувати вимоги ст. 405 ЦК України. Вищенаведене надає суду можливість зробити висновок про те, що відповідач самостійно позбавився права користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], добровільно здійснив дії, направлені на припинення права користування вказаною житловою площею. Правових підстав, які б надавали суду можливість вважати, що за відповідачем, як членом сім'ї наймача, зберігається право на користування жилим приміщенням та поважності причин його відсутності понад встановлені законом строки, судом при розгляді справи не встановлено. З огляду на вищенаведене та з урахуванням вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини, які виникли між сторонами, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні понад один рік без поважних причин. На підставі вищевикладеного та ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved