Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що вона є власником 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS], відповідно до договору дарування від 25.02.1997 року(квартира №1). Інші 3/5 частин будинку(квартира №2) належать [PERSON]. [PERSON] по справі являється сином [PERSON] та зареєстрований в будинку [ADDRESS],але фактично з самого початку реєстрації не проживає у будинку з 12.12.2016 р. по теперішній час. Реєстрація[PERSON] в належному[PERSON] будинку, який фактично відсутній в ньому з грудня 2016 року, є перешкодою [PERSON] в користуванні власністю та викликає інші незручності, у зв'язку з чим [PERSON] вимушена звернутися до суду із позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] у судове засідання не з*явилася. Надала суду заяву про слухання справи в її відсутність. Прохали позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи , не надав до суду пояснень щодо позову. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача , оскільки він був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності , встановив наступне. Як вбачається з позову, власником 2/5 житлового будинку[ADDRESS]і, що підтверджується договором дарування від 25.02.1997 року(квартира №1) (а.с.8) є [PERSON] Інші 3/5 частини будинку(квартира №2) належать [PERSON]. Будинок поділений на дві половини, що підтверджується договором конкретного користування житловим будинком з надвірними будівлями,укладеного 05.06.1990 року(а.с.9). В даному домоволодінні, крім позивача, зареєстрований ще [PERSON], що підтверджується довідкою ТОВ «Місто для людей Кременчук» від 12.06.2018р. (а.с.13), який є сином [PERSON] З самого початку реєстрації,12.12.2016 р., [PERSON] у будинку не проживає, його речей в ньому немає, комунальні платежі не сплачує на протязі всіх років і [PERSON] самостійно несе всі витрати на утримання будинку. Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON]по справі у зазначеному домоволодінні не проживає з грудня 2016 року. Зазначений вище факт підтверджується актом про непроживання ТОВ «Місто для людей Кременчук» від 12.06.2018 року. Згідно із частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до частини 1 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що[PERSON], внаслідок наявності його реєстрації у помешканні, власником якого є [PERSON] порушено право останньої на володіння та розпорядження своїм майном; [PERSON] будучи зареєстрованим у домоволодінні, власниками якого є [PERSON] та [PERSON] порушує її права та законні інтереси, в зазначеному домоволодінні не проживає понад шість місяців. Згідно зі статтею 163 Житлового кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Так, відповідно до частини 1 статті 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Так, в судовому засіданні достовірно встановлений факт, що відповідач[PERSON] . зареєстрований у будинку [ADDRESS], 12.12.2016 року,але фактично не проживає в ньому з грудня 2016 року по теперішній час. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що[PERSON].втрачено право на користування зазначеним житлом, оскільки він відсутній у вказаному будинку понад шість місяців без поважних причин. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги доведений в судовому засіданні факт не проживання[PERSON] в помешканні, власником якого є [PERSON], понад шість місяців без поважних причин, а також ті обставини, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачу, як власнику домоволодіння, в повній мірі користуватися та розпоряджатися належному йому правами в зазначеному будинку, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON], щодо визнання особи такою що втратив право користування житловим приміщенням, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved