Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про витребування майна, у якому зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2013 року за нею було визнано право власності на транспортний засіб КАМАЗ 53212 КС 3575 АИ, № шасі [NUMBER], рік випуску 1985, державний знак [NUMBER]. Вказане судове рішення набрало чинності 15 жовтня 2013 року після перегляду в апеляційному порядку апеляційним судом Запорізької області, який вказане судове рішення залишив без змін. Позивачка просить суд витребувати від [PERSON] та передати, належний їй згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2013 року, транспортний засіб «КАМАЗ 53212 КС 3575АИ» (АВТОКРАН), номер шасі [NUMBER], рік випуску 1985, державний знак [NUMBER] та свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб [NUMBER] від 13.02.2007р. видане ВРЕР №1 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області на ім'я [PERSON]; та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав , просить їх задовольнити в повному обсязі . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився проти позову не заперечував, заперечення які б спростували б доводи позивачки до суду не надав. Будь яких письмових заяв, клопотань тощо, до суду не надав. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України та п. 92 і п. 99 «Правил надання послуг поштового зв'язку», затверджених ПКМ України від 5 березня 2009 р. № 270, відповідач вважається повідомленим про час і місце судового засідання . Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'ясненно, що перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд установлює, чи повідомлені ті, хто не з'явився, про час і місце судового засідання з дотриманням вимог закону, чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки в строк, визначений частиною четвертою статті 74 ЦПК. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи в відсутності відповідача та винесенні заочного рішення. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та постановляє заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши у сукупності надані докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 57 ЦПК України роз'яснює, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Відповідно вимогам ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено , що позивачу [PERSON] належить транспортний засіб «КАМАЗ 53212 КС 3575АИ» (АВТОКРАН), номер шасі [NUMBER], рік випуску 1985, державний знак [NUMBER], право власності на який набуто згідно рішенню Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2013р.. Проте реалізувати своє право щодо володіння, користування та розпорядження на вище зазначене майно вона не має можливості, оскільки відповідач [PERSON] перешкоджає їй в цьому, не віддає добровільно зазначений транспортний засіб, без відповідної правової підстави заволодів ним. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 387 Цивільного кодексу України витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Обраний позивачкою спосіб захисту свого права не суперечить приписам ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими і доведеними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Статтею 79 Цивільно процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ст. 88 Цивільно процесуального кодексу України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про витребування майна, то й вимоги щодо стягнення судових витрат понесених на оплату судового збору у сумі 243,60 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved