Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до прокуратури Одеської області та Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним діями державного органу у сумі 100000,00 (сто тисяч) гривень (а.с.1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Постановою Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/846/16-п закрито провадження по справі відносно [PERSON] за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-8 ч.1 КУпАП. У мотивувальній частини цієї постанови суд зазначив, що 14.04.2016 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов протокол про вчинення адміністративного правопорушення слідчим Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області [PERSON] У протоколі зазначається, що будучи слідчим Король І.В., всупереч вимогам ч.1 ст.36, ч.4 ст.40 КПК України, не виконала законні вимоги прокурора про проведення слідчих (розшукових) дій при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №12014160160001298. Між тим, судом встановлено, що вказівки працівниками прокуратури м.Іллічівська і в подальшому Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області безпосередньо слідчій [PERSON] по вказаному провадженню не надсилались. Процесуальним керівником по зазначеному провадженню [PERSON] вказані вказівки направлені на адресу іншим посадовим особам. Крім того, судом фактично зроблено висновок про відсутність роботи по провадженню самого процесуального керівника [PERSON] Так, у мотивувальній частині постанови вказано: «Із матеріалів наданих суду не зрозуміло де був процесуальний прокурор з 31.08.20015 року по 15.01.2016 року? Чому не спитав за строки виконання «вказівок» від 14.08.2015 року.». Більш того, судом встановлено, що слідча [PERSON] взагалі не є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-8 КУпАП, що вказує на низький рівень знання законодавства особи, яка склала протокол прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області [PERSON] та її безпосереднього керівника першого заступника керівника цієї прокуратури [PERSON], яка надіслала цей протокол до суду, тобто погодилась з його змістом. За таких умов «діяльність» посадових осіб державного органу прокуратури (прокуратури Одеської області), яка визнана незаконною зазначеним рішенням суду, викликають у Позивача тяжкі моральні страждання від їх явної несправедливості та відчуття депресії. Тобто ці дії ведуть до стресових ситуацій, які негативно позначаються на стані здоров'я позивачки - [PERSON] До неї змінилося і ставлення колег, які вважають, що вона є сутяжницею і її дії, які направлені на встановлення справедливості (звернення до різних інстанцій), викликають негативне ставлення в Іллічівській місцевій прокуратурі, яка є фактичним керівником слідчих Чорноморського ВП. Крім того, подібними діями вказані посадові особи прокуратури охарактеризували Позивача, як правопорушника, як особу, що з легкістю порушує закон, як особу, яка не має високих моральних цінностей. Така необґрунтована характеристика пригнічує честь та гідність людини. Пригнічення немайнових прав, відносно яких Конституцією України передбачено обовязок ставитись з повагою, обґрунтовується тим, що жодній нормальній цивілізованій людині неприємно чути (дізнаватись) про себе безпідставні звинувачення у вчиненні протиправних діянь та інших ганебних вчинків, з точки зору моралі. Притягнення до адміністративної відповідальності за недостовірними фактами, вказаними у даному протоколі, призвело б до звільнення Позивача з органів Національної поліції за ганебною підставою. Таким чином, зазначені дії прокурорських працівників могли призвести до позбавлення улюбленої роботи Позивача, роботи за її кваліфікацією. І тому за час складення на неї протоколу та до винесення судом по ньому справедливого та законного рішення Позивач знаходилася у стані постійного нервового напруження та стресу. В результаті чого, у неї різко знизилась працездатність, що, в свою чергу, негативно вплинуло на виконання трудових (посадових) обовязків та на повагу робочого колективу до неї. А також стало причиною порушення функції сну. Наведені міркування, на думку Позивача, обґрунтовують розмір вимог щодо стягнення моральної шкоди на суму 100000 гривень. Позивач, вважаючи такі дії відповідача неправомірними, була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та без участі Позивача, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.53). Прокурор в судовому засіданні проти вимог позову заперечувала з підстав, викладених в запереченнях (а.с.28-29). Представник Державної казначейської служби України надав письмові заперечення проти позову (а.с.19-20), у задоволення позову просив відмовити в повному обсязі, справу слухати за відсутності представника Казначейства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 25 квітня 2016 року закрито провадження по справі №501/846/16-п щодо [PERSON] за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-8 ч.1 КУпАП (а.с.8-12). Постанова набрала законної сил, не змінена та не скасована. У мотивувальній частини цієї постанови суд зазначив, що 14.04.2016 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов протокол про вчинення адміністративного правопорушення слідчим Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області [PERSON] У протоколі зазначається, що будучи слідчим Король І.В., всупереч вимогам ч.1 ст.36, ч.4 ст.40 КПК України, не виконала законні вимоги прокурора про проведення слідчих (розшукових) дій при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №12014160160001298. Між тим, судом встановлено, що вказівки працівниками прокуратури м.Іллічівська і в подальшому Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області безпосередньо слідчій [PERSON] по вказаному провадженню не надсилались. Процесуальним керівником по зазначеному провадженню [PERSON] вказані вказівки направлені на адресу іншим посадовим особам. Крім того, судом зроблено висновок про відсутність роботи по провадженню самого процесуального керівника [PERSON] Більш того, судом встановлено, що слідча [PERSON] взагалі не є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-8 КУпАП. Відповідно до статті 56 Конституції кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 1174 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, незалежно від вини цієї особи. Згідно ч.2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. За правилами ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Обставини про те, що справу про адміністративне правопорушення відносно Позивача закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчать про незаконність складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення посадовими особами Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, та є підставою для відшкодування завданої їй у зв'язку з цим моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, тому суд оцінює завдану Позивачу моральну шкоду у 2000,00 (дві тисячі) гривень, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial