Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] в м. Антрацит Луганської області, де з травня 2014 року проводиться антитерористична операція. Заявник є спадкоємцем померлого [PERSON] згідно заповіту та проживала разом із ним за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, у своїй заяві просила розглянути справу за її відсутності та відсутності представника [PERSON] . Представник заінтересованої особи Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області відмовив у проведенні реєстрації смерті [PERSON] (а.с.15), оскільки свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території України, в судове засідання не з`явився про дату розгляду повідомлений . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області, 01 березня 2011 року (а.с.7) [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка с. От`яси Сосновського району Томбовської області, зареєстрована в [ADDRESS] . Відповідно до лікарської довідки про причину смерті № 237 від 10.10.2018 року (а.с. 16) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Антрацит, причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність. Розпорядженням КМУ № 1085-р від 07.11.2014 р. затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. м. Антрацит. За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків. Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов`язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст. 17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі наведеного,

Outcome: approved