Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що вона з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2002 року по 2014 рік. За час шлюбу у них народився син [PERSON],[INFO]. Шлюбні стосунки у них не склалися, на даний час вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Шлюб між ними розірвано 28.01.2014року. Неповнолітній син проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку , починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги уточнила та просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 850,00 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, але від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2002 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КГ №090465, який проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виданою Головою квартального комітету за №2884 від 14.11.2016 року та знаходиться на повному її утриманні. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КГ №057448 між позивачем та відповідачем шлюб розірвано. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За заявою одержувача аліментів, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Це має місце тоді, коли платник аліментів одержує нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК). Отже, розмір аліментів у кожному випадку визначає суд, беручи до уваги різні обставини, у тому числі й матеріальне становище дитини. Закон не встановлює верхньої межі розміру аліментів на дитину, а називає лише мінімальний їх розмір (нижню межу). Так, у ч.2 ст. 182 СК України зазначено, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Підстав для відмови в задоволенні позову не має.

Outcome: approved