Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, змінивши вимоги якої під час розгляду справи, просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 4,728 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Мошоринської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцю [PERSON], померлій 04.01.1999, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0248542, реєстраційний №542 від 17.11.1997, виданого на підставі розпорядження Знамянської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 17.07.1996 №285-р, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 31.05.2012. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 04.01.1999 померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), яким померла володіла на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0248542, реєстраційний №542 від 17.11.1997. Державний акт [PERSON] за життя не отримувала. Спадкоємцем [PERSON] був її чоловік [PERSON], який вважається таким, що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, оскільки помер 10.12.2001. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять дві земельні частки, одну з яких він успадкував після смерті [PERSON] Після смерті [PERSON], його син [PERSON] звернувся до Кіровоградської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак оформити свої спадкові права на майно після смерті свого батька не встиг, оскільки помер 31.05.2012. Звернувшись до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], вона отримала від нотаріуса відмову, яку нотаріус мотивував відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0248542, та відсутністю документів, що підтверджують місце відкриття спадщини. Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, але представник позивача подала заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, справу просить розглядати у їх відсутності. Представник Знамянської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не зявився, але подав суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, просив суд справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи Мошоринської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, але подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі свідоцтвом про народження позивача, [PERSON] народилася 03.12.1989, її батьком записаний [PERSON] (а.с.8). Батьками [PERSON] у свідоцтві про його народження записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Зі свідоцтв про смерть вбачається, що [PERSON] померла 04.01.1999, [PERSON] помер 10.12.2001, [PERSON] помер 31.05.2012 (а.с.10, 11, 12). Розпорядженням голови Знамянської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 24.05.2002 №186-р «Про передачу в приватну власність земельних часток (паїв) членам колишніх КСП «Жовтень», КСП «Заповіт Леніна», КСП «Перемога», АТ «Україна» та КСП ім. Шевченка» у приватну власність передано земельні частки (паї) із земель колишнього КСП «Жовтень», розташованих на території Мошоринської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам власникам сертифікатів відповідно до затвердженої схеми поділу та списку 1 (а.с.16). Згідно з додатком №1 до вказаного розпорядження, до списку громадян, яким передаються у приватну власність земельні частки (паї) із земель колишнього КСП «Жовтень», включено [PERSON] (а.с.17). У довідці від 16.12.2015 №1348 зазначено, що земельна частка площею 4,728 умовних кадастрових гектари для ведення товарного виробництва розташована на території Мошоринської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області та належить [PERSON] (а.с.24). З листа від 18.02.2015 вбачається, що по обліках управління Держземагенства у Знамянському районі Кіровоградської області, відповідно до наявних книг реєстрації, [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0248542, реєстраційний №542 від 17.11.1997, виданий на підставі розпорядження Знамянської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 17.07.1996 №285-р, при цьому державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] не видавався (а.с.18). У постанові від 31.03.2015 №490/02-31, причиною відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 31.05.2012, зазначено, зокрема, ненадання правовстановлюючих документів на право на земельну частку (пай), тобто сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0248542, реєстраційний №542 від 17.11.1997 (а.с.19-20). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №43308935, після смерті [PERSON], померлої 04.01.1999, спадкова справа не заводилась (а.с.60). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №43308940, після смерті 10.12.2001 [PERSON], 03.06.2002 заведено спадкову справу за №599 (а.с.61). З матеріалів спадкової справи №599 вбачається, що після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини звернувся його син [PERSON], проте свідоцтво про право на спадщину за законом він не отримав (а.с.63-70). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №43308972, після смерті 31.05.2012 [PERSON], 26.11.2012 заведено спадкову справу за №812/2012 (а.с.62). З матеріалів спадкової справи №812/2012 вбачається, що після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини звернулася його дочка [PERSON] (а.с.72). Дружина померлого [PERSON] [PERSON] 26.11.2012 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с.73). У довідці від 10.12.2014 №895 зазначено, що [PERSON] з 1995 року до дня своєї смерті 04.01.1999 проживала та була зареєстрована [INFO] разом зі своїм чоловіком [PERSON], який проживав та був зареєстрований за даною адресою з 1949 року по 23.10.2001. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с.105). Таким чином, в силу ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), відповідно до якої, зокрема визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON], оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. З довідки від 23.12.2014 №642 вбачається, що [PERSON] проживав та був зареєстрований з 30.10.2001 по день смерті 10.12.2001 по вул.Червонозорівська,50 у м.Кіровограді. На день його смерті разом з ним проживав та був зареєстрований його син [PERSON] (а.с.87). Заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] подав 03.06.2002 (а.с.64). Таким чином, в силу ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), відповідно до якої, зокрема визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], оскільки він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За змістом ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як вбачається з довідки від 17.11.2012 №588, [PERSON] проживав та був зареєстрований [INFO] з 22.07.1997 по день смерті 31.05.2012. Разом з ним у період з 30.10.2001 по день своєї смерті 10.12.2001 проживав та був зареєстрований його батько [PERSON]. Після смерті батька, [PERSON] проживав та був зареєстрований за вказаною адресою один, а після його смерті 31.05.2012 за даною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.84). Інформація стосовно обмежень, обтяжень, відчужень на земельну ділянку відсутня. Інші спадкоємці не встановлені. Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (стаття 1299 ЦК України). Стаття 81 Земельного Кодексу України встановлює, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як вбачається зі ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.126 Земельного Кодексу України, документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) крім сертифікату, є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), на підставі яких і видаються державні акти. Відповідно до п.«а» ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України, способом захисту прав громадян на земельні ділянки є визнання прав. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, те, що [PERSON], прийнявши спадщину після смерті свого батька [PERSON], не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом та не встиг зареєструвати на своє імя право власності на успадковане ним майно у звязку з його смертю 31.05.2012, те, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0248542, реєстраційний №542 від 17.11.1997, втрачений, а також те, що позивач у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст.1216, 1218, 1225, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст.ст.81, 126, 152 Земельного Кодексу України, ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі на (місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved