Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, про розірвання шлюбу з [PERSON] , який був зареєстрований 24.09.2003 року. Від шлюбу дітей не мають. В заяві посилається на те, що причиною розірвання шлюбу є непорозуміння та різні погляди на життя та шлюб. Спільно не проживають з 24.06.2019 року. Тому вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливі, і такими що суперечать її інтересам. Просить шлюб розірвати. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Наполягає на розгляді справи по суті в підготовчому судовому засіданні. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Не заперечує проти ухвалення судового рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, відповідно до ст.ст.200, 223, 247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24.09.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 555. Дітей від шлюбу не мають. Причиною розірвання шлюбу є припинення спільного проживання з 24.06.2019 року. Обоє прийшли до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливими. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя і їх неповнолітній дитині, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції № 26 від 17.10.2019р. позивачем [PERSON] при подачі позову було сплачено 768,40 гривень судового збору, отже з державного бюджету підлягає поверненню 384,20 гривень.

Outcome: approved