Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання, як дружини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, та стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, оскільки сторони разом не проживають. Позивач не може працювати оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною, джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною вона не має. Сторони добровільно про сплату аліментів не домовились, а тому позивач змушена звернутись до суду з вимогами задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти. Представник позивача позовні вимоги ствердила та звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що маються у справі відповідні докази. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши заяву позивачки, матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 15.11.2013 року сторони по справі зареєстрували шлюб 15 листопада 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 24.01.2015 року [PERSON] народився [INFO], а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Суд бере до уваги, що згідно довідки №2058 від 29.09.2016 року, виданої виконавчим комітетом Золотоніської міської ради [PERSON] проживає разом із синами [PERSON] 2005 р.н., [PERSON] 2013 р.н., [PERSON] 2014 р.н. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аліменти - це обов'язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім'ї інших, які потребують цього. Як зазначено ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Поруч із цим суд бере до увааги, що відповідач по справі є інвалідом третьої групи, що стверджується відповідною довідкою №660 від 15.09.2016 року виданою управлінням праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Золотоніської міської ради Черкаської області. Враховуючи вказане та відсутність будь-яких даних про місце роботи відповідача та наявність інших джерел для існування суд приходить до висновку, що аліменти в розмірі 1/ 4 частини заробітку ( доходу ) відповідача на утримання дружини є значно завищеними і будуть погіршувати матеріальне становище відповідача, а аліменти в розмірі 1/ 6 частини з усіх видів його заробітку (доходу ) будуть в повній мірі відповідати його інтересам та інтересам позивачки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, стягує з відповідача на користь держави судовий збір від яких при подачі заяви був звільнений позивач.

Outcome: partial