Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа ЦНАП ВК Хустської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини з матір`ю. Позов обґрунтовано тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак проживають окремо. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини виникла необхідність у реєстрації її місця проживання. Однак відповідач не дає згоди на реєстрацію місця проживання дитини за адресою матері, у зв`язку з чим їй було відмовлено у вчиненні такої дії. Посилаючись на приписи ст.29 ЦК України, ст. 154, 160 СК України просить суд Надати дозвіл на реєстрацію малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації матері [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . У підготовчому судовому засіданні представник відповідача [PERSON] , який діє на підставі договору про надання правової допомоги №001609 від 10.06.2021 року, позов визнав повністю та зазначив, що наразі відповідач жодним чином не заперечує щодо реєстрації місця проживання дитини за адресою матері. Представник позивача [PERSON] просила суд прийняти рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем. У відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Також встановлено, що сторони проживають за різними адресами, зокрема [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.. Частиною 1 статті 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» передбачено, що батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Відповідно до п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). А отже позивач вправі ставити питання про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини разом з нею у судовому порядку. Враховуючи наведене, а теж те, що представник відповідача визнав позов повністю, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачами, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно зі ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідачем визнано позов, то 50 судового збору сплаченого позивачем при пред`явленні позову у розмірі 454 грн. підлягають йому поверненню з державного бюджету. Інша половина суми сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved