Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого залишилося право на земельну частку (пай) розміром 6,64 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували в колективній власності колишнього КСП «Паризька Комуна», яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката серії ЧН № 0160974 . Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай). [PERSON] просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 6,64 в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0160974 , зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 244 від 19 серпня 1996 року, в порядку спадкування за заповітом після його смерті. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи провести без її участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 6,64 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП «Паризька Комуна». 19 серпня 1996 року на його ім`я на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації № 155 від 1 липня 1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0160974 , який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 244 від 19 серпня 1996 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що 29 листопада 1991 року [PERSON] склав заповіт, яким належний йому жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , а також все інше майно, яке буде йому належати на день його смерті і на що за законом він матиме право, заповів [PERSON] , що підтверджується копією відповідного заповіту (а.с. 10). З копії спадкової справи № 333/1993 до майна померлого [PERSON] (а.с. 25-28) вбачається, що [PERSON] спадщину прийняла, 25 грудня 1993 року на її ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належне йому на підставі сертифіката серії ЧН № 0160974 право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0160974 виготовлений у порушення вимог ст. 25 ЦК України, а саме виданий на ім`я [PERSON] після його смерті, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 244/02-31 від 22 лютого 2019 року (а.с. 14). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved