Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, яку згодом уточнила, посилаючись на те, що у період шлюбу з відповідачем [PERSON] 09.02.2007 у них народився син [PERSON], на утримання якого рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 18.06.2009 з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час розмір стягуваних аліментів не є достатнім для нормального утримання, виховання та забезпечення гармонійного розвитку дитини. Посилаючись на те, що вона на даний час не працює, потребує матеріальної допомоги на утримання дітей, а відповідач отримує достатній дохід для надання належної допомоги на утримання дитини, має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має, у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу в належному розмірі, позивач, у відповідності до норм ст.180, 181,183,184,192 СК України, просить змінити спосіб стягуваних з відповідача аліментів та стягнути аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. При цьому, на підтвердження вимог про зміну способу стягнення аліментів, також вказав, що змінився майновий та сімейний стан позивача, у якої народилась друга дитина [PERSON], на утримання якої позивач несе витрати. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, призначеного на 20.10.2017, 06.11.2017, 21.11.2017 за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (а.с.27, 37-39), однак за місцем проживання судові повістки не отримує, та вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причини неявки в судове засідання не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності не надав, за таких обставин, зі згоди представника позивача, у відповідності до вимог глави 8 ЦПК України, суд ухвалює рішення під час заочного розгляду справи. Суд, заслухавши позицію сторони позивача, дослідивши всі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 27.08.1999 до 24.04.2009 (а.с.12). В період шлюбу - 09.02.2007 у сторін народився син [PERSON](а.с.11), на утримання якого до його повноліття рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 18.06.2009 з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. На обґрунтування заявлених вимог та недостатності сплачуваних відповідачем аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], позивач вказала, що вона не працює, потребує матеріальної допомоги на утримання дітей, на підтвердження чого надала копію свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] та довідок з Управління соціального захисту населення у Тростянецькому районі від 25.07.2017 про те, що отримує допомогу як одинока матір у розмірі 452,10 грн. у місяць, щомісячну допомогу при народженні дитини - 860 грн. у місяць, та державну соціальну допомогу як малозабезпечена сімя - 2248,62 грн у місяць. Відповідно до ст.192 СК України та пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів відповідно до положень ст.192 СК України\~є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров'я когось із них, та в інших випадках. Отже, доказами встановлено, що у позивача змінився сімейний стан, яка має на утриманні крім спільної дитини із відповідачем, також другу дитину, на утримання якої також несе витрати. Крім того судом встановлено, що позивач заробітку не має, отримує соціальну допомогу. Тобто, суд приходить до висновку, що у позивача також змінився і матеріальний стан. З огляду на вказані обставини, суд вважає, що є підстави для постановлення рішення щодо зміни розміру стягуваних аліментів із відповідача. Визначаючи розмір аліментів, який необхідно змінити, стягнувши із відповідача на утримання сина [PERSON], суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 СК України\~суд при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Крім того, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд виходить з того, що сторони мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини та відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, відносно стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, інших обставин, що мають значення для справи. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. З огляду на викладене, а також ураховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який є чинним як на час подачі позову, так і на час розгляду справи, враховуючи, що утримання неповнолітньої дитини потребує від позивача додаткових зусиль та матеріальних витрат, та визначений у 2009 році розмір аліментів, з урахуванням зростання вартості споживчих товарів і послуг, інфляції тощо, не є достатнім розміром для задоволення розумних потреб неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку, що є підстави для зміни розміру аліментів і стягнення таких коштів у твердій грошовій сумі у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved