Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 18.02.2021 року, що зареєстрований в реєстрі за №53468, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості за кредитним договором №630593535HPLS від 17.12.2018 року в розмірі 46950,34 грн, таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, дізналася, про те, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. №53468 від 24.05.2021 року було відкрито виконавче провадження №65833245 від 16.06.2021 року та 09.07.2021 року винесено постанову про примусове стягнення з її заробітної плати на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 46950,34 грн. [PERSON] вважає, що даний виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, так як здійснений з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки вчинення нотаріусами виконавчих написів можливе тільки на підставі нотаріально посвідчених договорів, але такий договір між позивачкою та відповідачем відсутній та факт надання кредитних коштів не підтверджений, а факт надання паперової копії анкети-заяви не може бути доказом факту укладення кредитного договору. Крім того, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитом, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки, проте вказаних вимог при вчиненні нотаріального напису нотаріусом не дотримано, оскільки відповідачем було надано документи, з яких неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки, такі документи не відображають інформацію щодо здійснення боржником останньої оплати по кредиту, не вбачається яким саме чином нараховувались відсотки за користування кредитними коштами, у тому числі штрафи та пеня, а також та не можливо встановити дійсний розмір заборгованості. Тому заборгованість за оспорюваним виконавчим написом не є безспірною, а виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 24.05.2021 року, що зареєстрований в реєстрі за №53468 є незаконним, а відкриття виконавчого провадження №65833245 від 16.06.2021 є безпідставним, у зв`язку з чим позивачка і змушена була звернутися до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивачка не з`явилася, але подала до суду заяву, згідно з якою позовні підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.п.45). Представник відповідача на розгляд справи не з`явився також, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.п.42). Про причини неявки в судове засідання представник відповідача суду не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання чи відзиву на позов до суду не подавав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. в судове засідання не з`явилися також, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання (а.п.43, 44). За таких обставин, за наявності згоди позивача, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з копії виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 24.05.2021 року, що зареєстрований в реєстрі за №53468, з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором кредитним договором №630593535HPLS від 17.12.2018 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», право вимоги від якого перейшло до ТОВ ФК «Флексі», а потім до ТОВ «Вердикт Капітал», стягнуто заборгованість за період з 21.12.2020 року по 17.05.2021 року в розмірі 46300,34 грн, а також стягнуто 650,00 грн за вчинення виконавчого напису, у зв`язку з чим загальна сума яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» склала 46950,34 грн (а.п.18). Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження №65833245, 16.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. було відкрито виконавчого провадження (а.п.21-22) на підставі заяви представника ТОВ «Вердикт Капітал» про примусове виконання рішення від 01.06.2021 року (а.п.16), щодо виконання виконавчого напису №53468 від 24.05.2021 року (а.п.18), а також 09.07.2021 року була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (а.п.19-20), за якою було звернено стягнення на заробітну плату [PERSON] . Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вказаною статтею визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. На виконання вимог цієї статті Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Таким чином на разі вчинення нотаріусами виконавчих написів можливе тільки на підставі нотаріально посвідчених договорів Ст.88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Проте, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц, провадження 14-84цс19. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд не вбачає з матеріалів справи, що при вчиненні виконавчого напису №53468 від 24.05.2021 року нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, чи здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Альфа-Банк», право вимоги від якого перейшло до ТОВ ФК «Флексі», а потім до ТОВ «Вердикт Капітал», який зазначений у написі є безспірним, тому це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають також понесені нею судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову у розмірі 908,00 грн та по судові витрати по сплаті судового збору за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн. На підставі наведеного та Закону України «Про нотаріат» ,

Outcome: approved