Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред'явлення позову та до досягнення повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала частково, зазначивши, що відповідач працює неофіційно та розуміє, що він не буде виплачувати аліменти у тому розмірі, який вона просить. Подала відповідь на відзив та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їхніх спільних дітей, у розмірі 1022 грн. на кожну дитину. Відповідач подав відзив, у якому просив визначити розмір аліментів у сумі 1022 грн. на кожну дитину. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення уточнених позовних вимог, вказавши, що його довіритель згідний платити аліменти у розмірі визначеному позивачем. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Рішенням Городищенського районного суду від 10.09.2010, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] і визначено місце проживання неповнолітніх дітей із матір'ю. Згідно свідоцтва про народження, батьком: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, неповнолітні діти проживають спільно з матір'ю - позивачем у справі [PERSON] Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У разі, коли такої згоди не досягнуто, кошти на утримання дітей присуджуються за рішенням суду, в розмірі, визначеному ст. 182 СК України та відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Частинами 1 та 2 ст. 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Таким чином, оскільки позивач заявлені в позовній заяві вимоги підтримала частково та погодилася на пропозицію відповідача сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1022 грн. на кожну дитину, який узгоджується з передбаченим законом розміром аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку про визначення стягуваних аліментів у погодженому сторонами розмірі. При вирішенні питання про судові витрати суд враховує наступне. Позивач [PERSON] звільнена від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, розмір якого, на час подачі позовної заяви, становив 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial