Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Березняківської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що [INFO] померла її баба - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,38 га, кадастровий номер - 7123781000:02:002:0491, розташовану на території Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, що належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР №13-02-530 від 20 жовтня 1999 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла донька останньої - [PERSON] , яка доводиться матір`ю позивачу, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, однак нотаріально спадщину не оформила. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить вищевказана земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,38 га, кадастровий номер - 7123781000:02:002:0491, розташована на території Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, яку вона фактично прийняла, однак нотаріально не оформила після смерті матері [PERSON] . Крім того, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майновий пай у майні КСП ім. Щорса с. Березняки Смілянського району Черкаської області в розмірі 4022 гривні, що належав померлій на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса с. Березняки Смілянського району Черкаської області. За життя [PERSON] заповіту не складала. Позивач прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак нотаріус не в змозі видати їй свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не оформила спадкових прав на спадкову земельну ділянку, що лишилась після смерті матері останньої та не зареєструвала право власності на нього у встановленому законом порядку. Крім того у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, відтак вона звернулася до суду з даною позовною заявою про визнання за нею права власності на вказане спадкове майно по закону, оскільки позбавлена можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник Березняківської сільської ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив розгляд справи провести без участі уповноваженого представника відповідача. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 28 травня 2021 року Смілянським районним відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,38 га, кадастровий номер - 7123781000:02:002:0491, розташовану на території Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, що належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР №13-02-530 від 20 жовтня 1999 року (а.с. 6). Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом статті 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За життя [PERSON] заповіту не складала, а тому спадкування належного їй майна повинно відбуватися за законом. З листа Смілянської державної нотаріальної контори № 731/01-16 від 18 червня 2021 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Як вбачається з довідки Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 539 від 02 червня 2021 року, [PERSON] , 1908 року народження, до дня своєї смерті - [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (до реорганізації районів - Смілянського району) Черкаської області. На час відкриття спадщини за даною адресою проживала та була зареєстрована донька померлої - [PERSON] , а також проживала без реєстрації онука померлої - [PERSON] (а.с. 14). [PERSON] доводилася донькою померлої [PERSON] , що підтверджується витягом з ДРАЦС про державну реєстрацію народження № 00030726020 від 14 травня 2021 року виданим Смілянським районним відділом ДРАЦС, з якого вбачається, що матір`ю [PERSON] , [INFO] зазначено [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 20 липня 1963 року Смілянським відділом ЗАГС Черкаської області, [PERSON] , 1938 року народження після державної реєстрації шлюбу із [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 9) Таким чином, судом встановлено, що спадкоємцем першої черги по закону після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , остання фактично прийняла спадщину після смерті матері, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що об`єктивно підтверджується довідкою Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 539 від 02 червня 2021 року, хоча юридично на себе спадкових прав не оформила. Разом із тим, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке вона фактично прийняла, але юридично не оформила після смерті матері - [PERSON] , а також на майновий пай у майні КСП ім. Щорса с. Березняки Смілянського району Черкаської області в розмірі 4022 гривні, що підтверджується копією свідоцтва № [NUMBER] про право на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Щорса с. Березняки Смілянського району Черкаської області (а.с. 12). Стаття 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не складала, а тому спадкування належного їй майна повинно відбуватися за законом. З вказаного вище листа Смілянської державної нотаріальної контори № 731/01-16 від 18 червня 2021 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач по справі - [PERSON] , що об`єктивно підтверджується довідкою виконавчого комітету Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 546 від 04 червня 2021 року, з якої вбачається, що [PERSON] , 1938 року народження, до дня своєї смерті - [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (до реорганізації районів - Смілянського району) Черкаської області. На час відкриття спадщини за даною адресою постійно проживала без реєстрації донька померлої - [PERSON] (а.с. 15). Ступінь родинного зв`язку позивача та померлої [PERSON] об`єктивно підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , з якого вбачається, що матір`ю [PERSON] , 1964 року народження, зазначена [PERSON] (а.с. 13) Згідно витягу з ДРАЦСГ про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № [NUMBER] виданого 02 квітня 2021 року Смілянським міським відділом ДРАЦС, вбачається, що [PERSON] після державної реєстрації шлюбу із [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 8) Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як передбачено ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги по закону після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , крім того факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] належним чином підтверджено довідкою виконавчого комітету Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області № 546 від 04 червня 2021 року. Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Стаття 1270 ЦК України визначено для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не отримала правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, що залишилось після смерті її матері - [PERSON] , відтак за вказаних обставин спадкоємець [PERSON] позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріуса після смерті [INFO] її матері - [PERSON] , відтак звернення позивача до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, у відповідності до змісту ст.328 Цивільного Кодексу України підставою набуттям права власності є правочини, що не заборонені законом, в т.ч. договори. У відповідності до ст.ст.7,9,23 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року № 2114-XII визначення порядку виділення майнового паю члена колективного підприємства, який виходить із нього, структури та вартості паю віднесено до компетенції органу самоврядування колективного підприємства, який діє на підставі Статуту, та затверджених ним актів. Аналогічно, у відповідності до ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» від 17 липня 1997 року № 469/97-ВР, у разі виходу з кооперативу фізична чи юридична особа має право на отримання майнового паю натурою, грішми або, за бажанням, цінними паперами відповідно до його вартості на момент виходу , а земельної ділянки -в натурі (на місцевості). Термін та інші умови отримання паю встановлюються статутом кооперативу. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнав позов та не заперечує проти його задоволення, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а невизнане право позивача захисту в судовому порядку, шляхом визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] . Враховуючи визнання позову відповідачем та норми ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд знаходить можливим розглянути справу по суті та ухвалює рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки визнання позову відповідачем не порушує прав третіх осіб. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved