Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ „Надра, третя особа [PERSON] про визнання поруки припиненою, визнання договору поруки припиненим, в якому вказала, що 14.04.2008 року між НАТ КБ „Надра в особі відділення ПАТ КБ „Надра та громадянином України [PERSON] було укладено договір „Автопакет № 17/2008/0801Фап, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 30643,37 доларів США, на придбання автотранспортного засобу - марки ТОYОТА, 2008 року випуску. Для забезпечення повернення кредитних коштів позичальника на користь банку [PERSON] 14.04.2008 року уклала з банком договір поруки № 17/2008/0801Фап. Згідно п. 5.2 Договору поруки № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору. Відповідно до п. 2.2.1 кредитного договору № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені договором відсотки, безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 593,02 доларів США Відповідно до п. 2.2.3 позичальник вносить чергові мінімальні платежі по кредиту щомісячно до 18 числа поточного місяця. Порушення умов кредитного договору [PERSON] у вигляді прострочення виконання своїх зобов'язань розпочалося у 2009 році, а остаточно позичальник припинив виконувати свої зобов'язання згідно умов договору 01.09.2009 року. 25.09.2009 року на адресу позивача надійшла вимога про сплату заборгованості за кредитним договором в строк до 04.10.2009 року. В липні 2011 року відповідач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року, який ухвалою суду від 23.05.2013 року залишений без розгляду. На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити, визнати поруку [PERSON] перед ПАТ КБ „Надра за договором поруки № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року такою, що припинилась та визнати договір поруки № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ КБ „Надра таким, що припинився. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просить позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. У звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.04.2008 року між НАТ КБ „Надра в особі відділення ПАТ КБ „Надра та громадянином України [PERSON] було укладено договір „Автопакет № 17/2008/0801Фап, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 30643,37 доларів США, на придбання автотранспортного засобу - марки ТОYОТА, 2008 року випуску (а.с. 17-22). Для забезпечення повернення кредитних коштів позичальника на користь банку, 14.04.2008 року між ПАТ КБ „Надра та [PERSON]Ю був укладений договір поруки № 17/2008/0801Фап (а.с. 15-16). Згідно зі ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно п. 5.2 договору поруки № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору. Відповідно до п. 4.2.5. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж. Відповідно до п. 2.2.1 кредитного договору №17/2008/0801 Фап від 14.04.2008 року позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені договором відсотки, безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 593,02 доларів США Відповідно до п. 2.2.3 позичальник вносить чергові мінімальні платежі по кредиту щомісячно до 18 числа поточного місяця.. Порушення умов кредитного договору [PERSON] у вигляді прострочення виконання своїх зобов'язань, визначених у п. 2.2.1. та п. 2.2.3 цього договору розпочалося у 2009 році, а остаточно позичальник припинив виконувати свої зобов'язання згідно умов договору 01.09.2009 року. Згідно претензії від 25.09.2009 року за вих. № 1/1/285 про погашення заборгованості за кредитним договором № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року, отриманої [PERSON], сума заборгованість станом на 25.09.2009 року становить 6575, 15 доларів США, у звязку з чим банк вимагає в строк до 04.10.2009 року її погасити (а.с. 7-8). В липні 2011 року банк звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2013 року позовна заява ПАТ КБ „Надра до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року залишена без розгляду на підставі заяви представника позивача ПАТ КБ „Надра, у звязку з вирішенням в досудовому порядку даного спору (а.с.23). Після 23.05.2013 року жодних письмових повідомлень про необхідність виконання своїх обов'язків, як поручителя щодо повернення усієї суми кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, комісій та нарахованих штрафних санкцій у вказані періоди позивач отримувала, лише наприкінці 2014 року ПАТ КБ „Надра звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17/2008/0801Фап від 14.04.2008 року, який був уточнений 03.02.2015 року (а.с. 24-26). Відповідно до правової позиції ВСУ по цивільній справі № 6-190 цс14, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 5.2 договору поруки від 14.04.2008 року, укладеним між банком та позивачем установлено, що порука припиняється із припиненням зобов'язань, що забезпечується нею. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки банком був змінений строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором відповідно до якого позичальник та поручитель повинні були виконати зобов'язання за кредитом в липні 2011 року, а з вимогою до поручителя банк звернувся лише у грудні 2014 року, тобто поза встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк, що є підставою для визнання зобов'язань за договором поруки припиненими, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. [PERSON], як сторона на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат, зокрема судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved