Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити, що її матір'ю була [PERSON]. В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка згідно заповіту від 03.09.2004 року заповіла їй житловий будинок в [ADDRESS] Нотаріус при огляді документів виявив розбіжності, а саме у свідоцтві про народження заявника у графі «мати» вказано «[PERSON] замість «[PERSON]». У зв'язку із допущеними помилками у документах, оформлення спадщини є неможливим. Таким чином заявник вимушена звернутись до суду із відповідною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у заяві допущено помилку та уточнив вимоги заяви зазначивши, що у свідоцтві про народження заявника замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]. Відтак, просить заяву задовольнити (а.с.20). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак подав відзив, згідно якого не заперечує проти вимог [PERSON], визнає їх та просить розглядати справу без його участі (а.с.17). Заслухавши думку представника заявника, пояснення свідків, приймаючи до уваги відзив представника заінтересованої особи, з'ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що 03.09.2004 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.11.2016 року (а.с.3). Згідно довідки Дибщенської сільської ради Козівського району Тернопільської області №114/3-13 від 11.04.2017 року, з [PERSON] на час смерті постійно проживала та була зареєстрована дочка [PERSON] (а.с.5). Для встановлення зазначеного факту заявник представив суду для огляду ряд документів та окрім того, просив допитати у якості свідків [PERSON] та [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили в судовому засіданні, що [PERSON] була матір'ю [PERSON]. Із врахуванням наведеного, не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень заявника, письмової заяви представника заінтересованої особи, свідків та письмових доказів. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги знайшли своє ствердження під час судового розгляду, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved