Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Жашківська міська об`єднана територіальна громада. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона являється власником житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . В даному будинку з 09 вересня 2015 року зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] , але не проживає у ньому з 01 серпня 2017 року. Вона не зверталась до відповідача з проханням, щоб він у добровільному порядку виписався із належного їй житлового будинку, оскільки останнє відоме їй місце проживання відповідача це за адресою розташування будинку. Оскільки реєстрація відповідача у будинку [PERSON] не дозволяє їй розпоряджатись майном на власний розсуд та обмежує її законні права, тому позивачка звернулася із даною позовною заявою до суду та просила визнати [PERSON] , [INFO] , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати Жашківську міську об`єднану територіальну громаду зняти з реєстраційного обліку [PERSON] , який зареєстрований по [ADDRESS] . Ухвалою Жашківського районного суду від 09.07.2019 року відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи провести у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та роз`яснено відповідачу про право подати відзив. Ухвалою суду від 03.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте у матеріалах справи міститься заява останньої про розгляд цивільної справи без її участі, позов підтримує повністю та просила винести рішення заочно. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився по невідомих суду причинах. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відзив від відповідача до суду не надходив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних в матеріалах справи документів. Проти задоволення заявлених вимог не заперечує. З урахуванням умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з прибудовами, який знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування будинку від 27.10.2016 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. [PERSON] зареєстрований у вищевказаному житловому будинку з 09.09.2015 року, що вбачається із копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд . [ADDRESS] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , яка є власником житла в [ADDRESS] , в будинку за цією адресою зареєстрований її колишній чоловік - [PERSON] , який з 01.08.2017 року не проживає за місцем реєстрації, житлово-комунальними послугами не користується, допомоги заявнику в оплаті послуг не надає, участі в обслуговування будинку та земельної ділянки не бере, спілкування з заявником не підтримує. Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 17.12.2018 року, яке набрало законної сили 12.03.2019 р., шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ч. 1 ст. 383 ЦПК України). На підставі ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, що передбачено ст. 405 ЦК України. Таким чином, [PERSON] має право вимагати визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] зареєстрований, проте не проживає більше року у житловому будинку [ADDRESS] , який на праві власності належить позивачці [PERSON] , тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. Щодо позовної вимоги про зобов`язання третю особу зняти відповідача з реєстраційного обліку, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, що передбачено. Тобто, судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням і є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial