Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої залишилося право на земельну частку (пай) розміром 5,49 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували в колективній власності колишнього КСП «Червоний Партизан», яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату серії [NUMBER]. Вона (позивач) стверджувала, що прийняла спадщину після смерті матері, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай). [PERSON] просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,49 в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 597 від 19 листопада 2002 року, в порядку спадкування за законом після її смерті. У судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи провести без її участі та участі позивача. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], просив розгляд справи провести без їх участі за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 5,49 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП «Червоний Партизан». 23 серпня 1997 року на її ім'я на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації № 155 від 1 липня 1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 597 від 19 листопада 2002 року, що підтверджується копією сертифіката (а.с. 8) та довідкою відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 18 травня 2017 року (а.с. 9). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складала, а тому спадкоємство після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті [PERSON], 25 квітня 2000 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № [ADDRESS] з надвірними будівлями, що підтверджується копією зазначеного свідоцтва (а.с. 38) та копією спадкової справи № 153/2000 до майна померлої [PERSON] (а.с. 43-51). Таким чином, [PERSON] успадкувала право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] на підставі сертифіката серії [NUMBER]. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в зв'язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виготовлений у порушення вимоги ст. 25 ЦК України, а саме право на земельну частку (пай) зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 504/02-31 від 6 квітня 2017 року (а.с. 11). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved