Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 15.06.2008р. між нею та відповідачем був укладений договір позики грошових коштів, згідно умов якого передала [PERSON] грошові кошти у сумі 7000 гривень, які відповідач зобов'язався повернути за першою вимогою. Позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення боргу, яку відповідач отримав 27.12.2013 року, але борг так і не повернутий, тому позивачка змушена звернутись до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позові, та просила стягнути на її користь з [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 7000,00грн., а також стягнути судові витрати. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно письмової розписки відповідача від 15.06.2008 року позивач передав відповідачу в позику 7000 гривень. Позивачем було направлено вимогу відповідачу про повернення боргу. Згідно поштового повідомлення відповідач отримав вимогу 27.12.2013 року. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст. ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved