Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] як опікун неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, посилаючись на те, що відповідач не проявляє до дитини турботи, не цікавиться його життям та здоров'ям, добровільно не надає коштів на його утримання. Позивач підтримала позов, просила його задовольнити та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи Служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації проти позову не заперечувала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, врахувавши думку позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] року, батьком дитини зазначено [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 05 червня 2014 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.а.с. 10-11). Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2011 року [PERSON], яка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], була позбавлена батьківських прав відносно нього (.а.с.а.с. 12-14). Як вбачається з даних розпорядження Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації № 631 від 24 вересня 2014 року [PERSON] призначено опікуном над неповнолітнім [PERSON] (а.с.а.с. 8-9). Також, судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], постійно проживає в Центрі захисту дітей «Наші діти» за адресою: [ADDRESS], з 07 березня 2014 року. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача на утримання дитини потрібно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved