Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті колишнього чоловіка [PERSON], який помер [INFO] в м. Харцизьк Донецької області. Свої вимоги мотивує тим, що її колишній чоловік [PERSON], який помер [INFO] в м. Харцизьк Донецької області. Цей факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 26.08.2016 року, яке видане Харцизьким міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, яке не є дійсними на території України, у зв'язку з цим вона не має можливості звернутися до відділу державної реєстраційної реєстрації актів цивільного стану управляння юстиції для внесення запису факту смерті до Єдиного державного реєстру України. Учасники процесу до суду не прибули. Зважаючи що згідно ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності сторін. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер колишній чоловік заявниці [PERSON], в м. Харцизьк, Донецької області. Вказані документи видані на тимчасово неконтрольованій території, у звязку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Встановлення факту смерті, необхідне заявниці для державної реєстрації смерті та отримання статусу одинокої матері. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації факту смерті особи є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадянки України, якою є заявнця, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON], оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про смерть, виданого державним органом України. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], який помер [INFO] в м. Харцизьк, Донецької області, уродженця с. Дорожне Вінницького району Вінницької області, громадянина України. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved