Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: ПАТ «Страхова компанія «ВУСО», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки в результаті ДТП. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 21.01.2016 року о 16-20 год., водій [PERSON], керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8», держаний номерний знак [NUMBER], рухаючись на перехресті вулиць Георгіївської та Грецької в Центральному (Жовтневому) районі м. Маріуполя, наближаючись до перехрестя по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі та скоїв зіткнення з автомобілем «PEUGEOT 207TR 1.4E PIL 90», державний реєстраційний номер [NUMBER] під її керуванням, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Тим самим водій [PERSON] порушив вимоги п.2.3б та п.16.1 Правил дорожнього руху України та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.02.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. В результаті вищевказаної ДТП був пошкоджений її автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8», держаний номерний знак [NUMBER]. Вартість спричиненої їй шкоди підтверджується звітом експерта - автотоварознавця №24 від 22.02.2016р. та складає 206228,91 грн., тобто суму ринкової вартості автомобіля до моменту ДТП, оскільки вартість його відновлюваного ремонту є більшою. Також, просить стягнути вартість послуг експерта-автотоварознавця в розмірі 1200,00 грн. та за послуги евакуатора у сумі 700 грн. Крім того, діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, що полягала у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з пошкодженням її майна, відсутність якого спричиняє їй певні незручності та порушує нормальний уклад її життя. Завдану моральну шкоду оцінює в 5000,00 гривень, яку також просить стягнути з відповідача. Також просила стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2634,69 гривень. 08.07.2016 року [PERSON] надала суду заяву про зміну позовних вимог, в якій вказала, що ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» відшкодувала їй матеріальну шкоду в розмірі 49000,00 гривень, тому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 159348,91 грн. /а.с.151/ Представник позивача в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просив повністю відмовити у задоволені позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях. Представник ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» надав суду письмові пояснення, в яких вказав, що 07.06.2016 року [PERSON] була виплачена сума страхового відшкодування у розмірі 49\~000,00 грн. на підставі договору обов'язкового страхування цивільного-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ /7160447, укладеного 19.01.2016 р. між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] Справу просив розглянути без його участі. /а.с.10,123-141/ Вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 21.01.2016 року о 16-20 год., водій [PERSON], керуючи, належним йому на праві власності, автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT 1.8», держаний номерний знак [NUMBER], рухаючись на перехресті вулиць Георгіївської та Грецької в Центральному (Жовтневому) районі м. Маріуполя, наближаючись до перехрестя по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі та скоїв зіткнення з автомобілем «PEUGEOT 207TR 1.4E PIL 90», державний реєстраційний номерний знак - АН1213 ІВ під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.02.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки він порушив вимоги п.2.3б та п.16.1 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП /а.с.9/. Згідно зі звітом № 24 від 22.02.2016 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] внаслідок ДТП становить 206\~448,91 грн. За виконання вищевказаного звіту [PERSON] було сплачено 1200 грн. /а.с.11-20/. Крім того, водієм транспортного засобу «PEUGEOT 207TR 1.4E PIL 90», державний реєстраційний номерний знак- АН1213 ІВ, було додатково сплачено 720,00 грн. за доставляння ТЗ на вул. Енгельса за допомогою евакуатора /а.с.19/. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №212 від 30.11.2016р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «PEUGEOT 207TR 1.4E PIL 90», державний реєстраційний номерний знак- АН1213 ІВ становить 212\~124,51 грн., дійсна ринкова вартість вищевказаного автомобіля на дату оцінки-21.01.2016р. в стані до ДТП, могла становити 205\~749,00 гривень /а.с. 187-200/. 07.06.2016 року [PERSON] була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 49\~000,00 грн., на підставі договору обов'язкового страхування цивільного-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ /7160447, укладеного 19.01.2016р. між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] /а.с.10,125-140/. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] 31.08.2016 р. продала автомобіль «PEUGEOT 207TR 1.4E PIL 90», державний реєстраційний номерний знак- АН1213 ІВ [PERSON] за 50\~000,00 грн. /а.с.230/ Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пленум Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 Постанови від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зокрема, зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Разом з тим, згідно зі\~ ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При визначенні розміру матеріальної шкоди, спричиненої позивачці, суд керується висновком судової автотоварознавчої експертизи №212 від 30.11.2016р., згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «PEUGEOT 207TR 1.4E PIL 90», державний реєстраційний номерний знак- АН1213 ІВ становить 212\~124,51 грн., дійсна ринкова вартість вищевказаного автомобіля на дату оцінки-21.01.2016р. в стані до ДТП, могла становить 205\~749,00 гривень /а.с. 187-200/. Оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля на дату оцінки -21.01.2016р., суд виходить з ринкової вартості автомобіля на дату оцінки -21.01.2016р. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки 106\~749,00 грн. (205749,00 грн.- 49000,00 грн./страхове відшкодування/ - 50000,00 грн. /вартість автомобіля згідно договору купівлі-продажу/) в рахунок стягнення\~\~не відшкодованої частини суми виплаченого\~\~страхового відшкодування, витрат по оплаті послуг з евакуації автомобіля в розмірі 700 грн., витрат за послуги експерта-автотоварознавця за проведення оцінки автомобіля в розмірі 1200 грн., а також франшизи в розмірі 1000,00 грн., а всього 109649,00 гривень. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сімї. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з п.5 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року, зі змінами, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Беручи до уваги, що неправомірними діями відповідача, позивачці [PERSON] була завдана також моральна шкода, яка полягає у зміні нормального ритму її життя через пошкодження транспортного засобу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на її користь суми моральної шкоди у розмірі 2000,00 гривень, задовольнивши позовні вимоги в цій частині також частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Після уточнення позовних вимог, до відповідача було висунуто вимогу майнового характеру про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 159348,91 гривень та вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень, у звязку з чим по даній справі має бути сплачено судовий збір у розмірі 2144,20 гривень (1593,00 гривень за вимоги матеріального характеру та 551,20 гривень за вимоги про стягнення моральної шкоди). Відповідно до п.2 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається. Беручи до уваги, що позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2634,69 гривень, сума судового збору в розмірі 490,49 гривень (сплачена в більшому розмірі, ніж встановлено законом) підлягає поверненню позивачці. Крім того, враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1319,65 гривень (позовні вимоги майнового характеру підлягають задоволенню на: 109649,00 гривень ?100% : 159348,91 гривень = 69 % ціни позову, що становить 1099,17 гривень /1593,00?67 % : 100%/) + (позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню на: 2000,00 гривень ?100% : 5000,00 гривень = 40 % ціни позову, що становить 220,48 гривень /551,20?40 %: 100%/). На підставі викладеного,

Outcome: partial