Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, у якому указує, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, із яким має спільного сина [PERSON], [INFO] Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 09.12.2008 із відповідача присуджено аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.10.2008 до повноліття дитини. Посилаючись на те, що розмір аліментів призначений за рішенням суду є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини, вона одна не в змозі у повному обсязі забезпечити дитину, тому відповідач, який здоровий та працездатний, інших утриманці не має, позивач просить змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 09.12.2008, збільшивши їх розмір до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Сторони, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, у судове засідання не викликалися. Відповідно до вимог ст.178 ЦПК України, відповідачем до суду був поданий відзив на позов, у якому відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовував тим, що його батьки надають сину сторін [PERSON] матеріальну допомогу. Після розірвання шлюбу він перейшов проживати до батьків, залишивши квартиру, придбану у шлюбі, позивачці, а також меблі та побутову техніку, яку придбали його батьки. До 2014 року він регулярно сплачував аліменти. Коли втратив роботу, його батьки на протязі багатьох років платять позивачу гроші, спочатку 500 грн. у місяць, а на даний час 700 грн у місяць. Дані кошти позивач отримує особисто, а також отримує частину коштів на придбання одягу та взуття, інших потреб для сина. На протязі п'ятьох років його батьки сплачували вчителям за додаткові заняття з англійської мови та один рік з математики. Також його батьки допомагають продуктами, які вирощують на присадибній ділянці. На усі свята, день народження, його син завжди отримує кошти. Відповідач на даний час не працює, працевлаштуватися йому важко, оскільки у зоні АТО він отримав контузію. У зв'язку із тим, що він є учасником бойових дій, а його син харчується у школі безкоштовно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. Матеріалами справи установлено, що сторони у період із 21.07.2001по 24.11.2009 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду був розірваний (а.с.2,12). У період шлюбу, [INFO] у сторін народився син - [PERSON] (а.с.7), який зареєстрований за однією адресою разом із матір'ю [PERSON] [ADDRESS] (а.с.8). За рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 09.12.2008 [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] до його повноліття у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) кожного місяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.11). Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини та відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, відносно стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, інших обставин, що мають значення для справи. Із досліджених матеріалів справи, судом не установлено, що дитина [PERSON] має незадовільний стан здоров'я чи потребує додаткових витрат на розвиток його здібностей. Відомостей, що платник аліментів має інших утриманців, має важкий стан здоров'я, який не дає йому можливості для працевлаштування судом не установлено. Суд, ураховуючи відзив відповідача та наданий ним виписний епікриз Військово-медичного клінічного центру Північного району м.Харків про отримання травм під час перебування у зоні АТО (а.с.23), зазначає про те, що із даного епікризу протипоказань щодо працевлаштування відповідача не вбачається. Крім того, як вбачається зі змісту позову, позивач не просить збільшити частку від доходу відповідача, та ставить питання лише про збільшенні мінімально гарантованого розміру аліментів на дитину - а саме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання відповідача та надання матеріальної допомоги дитині дідусем та бабусею не позбавляє обов'язків батька по відношенню до дитини щодо сплати аліментів на утримання дитини. Зазначені відповідачем у відзиві обставин про залишення ним у користуванні позивача нерухомого та рухомого майна не можуть бути прийняті судом до уваги як підстава для відмови позивачу у позові, так як доказів у підтвердження вказаного відповідачем не представлено, та порядок припинення права на аліменти на дитину у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно може бути урегульоване між сторонами на підставі ст.190 СК України. З урахуванням указаних обставин, а також змін, що відбулися у сімейному законодавстві (розмір аліментів не може бути нижчим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), матеріального та сімейного стану обох сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та зміну розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, змінивши розмір із 1/4 частки від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, установлений рішенням суду від 09.12.2008, на 1/4 частку від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved