Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] посилаючись на те, що вони проживали разом спільним подружнім життям у Республіці Італія і [INFO] в них народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії А21. Протягом тривалого часу відповідач не надає належної та необхідної матеріальної допомоги, хоча має в тому зобов`язання. У зв`язку з наведеним позивач просила присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання дитини в розмірі 8700грн., що є еквівалентним 300 євро. У судовому засіданні позивач позов підтримала посилаючись на викладені в ньому обставини, просила його задовольнити і присудити щомісячні аліментні зобов`язання із відповідача, уточнивши суму в 9000грн. відповідно до курсу валюти. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи за рахунок позивача за відомим їй місцем проживання; із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечила позивач. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Згідно, перекладеного на українську мову свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , вбачається, що її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні під час розгляду цивільної справи про стягнення аліментів із пояснень позивача [PERSON] установлено, що дитина протягом тривалого часу проживає разом із нею на Україні, - окремо від батька [PERSON] і за цей час відповідач неналежно виконував обов`язок по утриманню дитини, а також не брав участь в її вихованні. У зв`язку з цим суд надає віри позиції сторони позивача в тому, що фактично на утримання дитини саме нею використовувались та затрачалися кошти: на харчування, одяг, при необхідності на лікування та інші потреби, але про це документально підтвердити складно, оскільки вона фактично не збирала про це доказів. Також суду позивач повідомила, що відповідач дійсно проживає за вказаною адресою та їй достовірно відомо, що із іншою жінкою-українкою та її трьома дітьми, що він періодично приїжджає до України, що його середньомісячний дохід становить близько двох тисяч євро; а їх спільна дочка [PERSON] з ним переписується у соціальних мережах. Згідно ч. 1 ст. 67 Закону України «Про міжнародне приватне право» зобов`язання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених статтею 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання. Відповідно до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. За законодавством України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття у спосіб, визначений за домовленістю між ними. Судом установлено, що між сторонами в даній цивільній справі не досягнуто згоди. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, аналізуючи зібрані докази із наведеними нормами закону, пояснення позивача, ураховуючи інтереси дитини, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, суд дійшов до висновку в необхідності присудити стягувати аліменти в розмірі 9000грн., що еквівалентно 300 євро із відповідача щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття з часу пред`явлення такого позову. Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При присудженні такої суми і задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу пояснень позивача, представлених документів і присуджує до стягнення щомісячні кошти (аліменти) з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дитини, роз`яснивши, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів.

Outcome: approved