Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на спадщину - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивачка посилаються на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Інших спадкоємців немає, оскільки її мати, яка з батьком в зареєстрованому шлюбі не перебувала, померла в 2004 році, а брат [PERSON] (син померлого) також помер у 1991 році. Таким чином, вона являється єдиним спадкоємцем після смерті батька. Коли вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, то нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив суду письмову заяву, в якій позов визнав повністю, справу просить розглянути у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що позивачка, являючись дочкою [PERSON], є спадкоємцем за законом першої черги. Родинні відносини позивачки та спадкодавця встановлені рішенням Гощанського районного суду від 25 березня 2013 року. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. З довідки № 167/317 від 08 травня 2013 року, виданої Рівненським ОБТІ, вбачається, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] не зареєстровано. Проте, з виписки з погосподарської книги № 2 від 05 березня 2014 року, виданої Воскодавською сільською радою, вбачається, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS], належав [PERSON]. Згідно з положеннями ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІУ державна реєстрація прав на нерухоме майно є обов'язковою. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки житловий будинок, збудований [PERSON] у 1965 році, був зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то суд вважає, що спадкодавець набув право власності на будинок в установленому законом порядку. Коли позивачка звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив їй у видачі такого свідоцтва, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що 06 березня 2014 року вона отримала письмову відмову від нотаріуса за № 84/02-14. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачка прийняла спадщину після смерті батька, оскільки у визначений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що стверджується відповідною заявою та витягом із реєстру про реєстрацію спадкових справ від 18 вересня 2012 року та від 27 березня 2014 року. В зв'язку із відсутністю свідоцтва про право власності на житловий будинок право на спадщину може бути визнано лише в судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved