Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про\~розірвання договору\~та стягнення\~боргу, яким в уточнених позовних вимогах просила стягнути з фізичної\~особи-підприємця \~[PERSON] на її користь заборгованість в розмірі 8\~281,30 грн., з яких 281,30 грн. - неустойка, 8\~000,00 грн. - подвійна сума завдатку, а також судові витрати в розмірі 640,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 13 квітня 2017 року між нею та відповідачем укладено договір № 5071 виконання робіт з виготовлення та доставки виробів з ПВХ (вікон). Того ж дня, на виконання умов договору, нею передано ФОП [PERSON]\~в якості\~завдатка 4\~000,00\~грн.,\~12\~травня 2017\~року на\~вимогу відповідача\~передано 5\~000,00\~грн..\~Проте,\~зобовязання за\~договором останнім\~не виконано.\~24\~липня 2017\~року на\~адресуФОП [PERSON]\~направлялась претензія\~з вимогою\~виконання зобовязань,\~однак відповіді\~не отримано.\~21\~жовтня 2017\~року відповідачу\~надсилався адвокатський\~запит,\~відповідь на\~який також\~не надійшла.\~Позивач зазначала,\~що 06\~жовтня 2017\~року сплинув\~строк виконанняФОП [PERSON] своїх зобовязань, тому вважала, що останній зобовязаний сплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості договору за кожний робочий день прострочки, що станом на 20 листопада 2017 року складає 29 днів. З огляду на те, що вартість договору становить 9\~654,00 грн., 0,1% дорівнює 9,7 грн. за кожен день прострочки. Отже, станом на 20 листопада 2017 року прострочка складає 281,30 грн.. Подвійна сума завдатку, згідно ст. 571 ЦК України, становить 8\~000,00 грн., В судове\~засідання [PERSON]\~не зявилась,\~надавши суду\~заяву про\~розгляд справи\~за її\~відсутності.\~Представник \~позивача -\~адвокат [PERSON],\~який діяв\~на підставі\~доручення для\~надання безоплатної\~вторинної правової\~допомоги від\~28\~вересня 2017\~року №\~726,\~ позовні\~вимоги підтримав\~в повному\~обсязі з\~підстав,\~зазначених в\~уточненому позові,\~просив їх\~задовольнити та\~пояснив,\~що 13\~квітня 2018\~року між\~сторонами укладено\~договір стосовно виконання робіт з виготовлення ПВХ конструкцій. Позивачем, на виконання умов договору, передано відповідачу не в повному обсязі вартість замовлення в розмірі 9\~000,00 грн., оскільки вважала, що інші гроші передасть після установки вікон. Представник позивача зазначав, що ФОП [PERSON] частково повернуто гроші [PERSON] в розмірі 5000 гривень. В судове засідання ФОП [PERSON] не зявився, проте, присутній його представник [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 05 лютого 2018 року, позовні вимоги не визнав та пояснив, що позов [PERSON] є безпідставним, оскільки останньою не виконано п. 3.1 договору на поставку вікон, а саме: не в повному обсязі сплачено вартість замовлення - замість 9\~564,00 грн., позивачем передано 9\~000,00 грн.. Також представник відповідача зазначив, що ФОП [PERSON] не приступив до виконання зобовязань за договором саме через порушення позивачем умов договору, у звязку з чим, пропонував [PERSON] розірвати договір та повернув гроші в розмірі 5\~000,00 грн.. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 2\~ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. З матеріалів справи вбачається, що 13 квітня 2017 року між Замовником [PERSON] та Виконавцем ФОП [PERSON] укладено договір № 5071. Відповідно до\~п.\~1.1.\~вказаного договору, Замовник отримує, а Виконавець зобов'язується організувати роботи по виготовленню і доставці меблів м'яких і корпусних, дверей вхідних або міжкімнатних, ПВХ виробів, ЗБВ, за розцінками Виконавця. Згідно п. 1.2 договору, Замовник зобов'язується оплатити і прийняти готові Вироби відповідно до умов цього договору. Пунктами 2.1, 2.2, 2.3 договору закріплено, що вартість Виробів складає 9 564,00 грн., задаток 4\~000,00 грн., борг до доставки 5\~564,00 грн.. Судом встановлено та не заперечувалося представниками сторін, що 13 квітня 2017 року [PERSON] на виконання п. 2.2 договору передано ФОП [PERSON] 4\~000,00 грн., 12 травня 2017 року на виконання п. 2.3 договору передано 5\~000,00 грн., замість 5\~564,00 грн.. Тобто, загальна сума переданих коштів склала 9\~000,00 грн.. За\~приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. 24 липня 2017 року, через невиконання відповідачем зобовязань за договором, позивачем на адресу ФОП [PERSON] надсилалась Претензія, що підтверджується фіскальним чеком Харківської дирекції ПАТ «Укрпошта», яка залишена без відповіді. 21\~жовтня 2017\~року представником\~позивача -\~адвокатом [PERSON]\~на адресуФОП [PERSON] надсилався адвокатський запит стосовно виконання робіт з виготовлення ПВХ конструкцій відповідно до умов Договору № 5071 від 13 квітня 2017 року, про що свідчить фіскальний чек Харківської дирекції ПАТ «Укрпошта», на який також відповідачем відповіді не надано. В судовому засіданні встановлено, що 21 грудня 2017 року ФОП [PERSON] повернуто [PERSON] кошти, раніше отримані за виконання умов договору, в розмірі 5\~000,00 грн., тобто борг відповідача перед позивачем склав 4\~000,00 грн., згідно п. 2.2 договору, дана сума зазначена як завдаток. У відповідності до положень ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною першою статті 570 ЦК України визначено, що завдатком є\~грошова сума\~або рухоме\~майно,\~що видається\~кредиторові боржником\~у рахунок\~належних з\~нього за\~договором платежів,\~на підтвердження\~зобов'язання\~і на\~забезпечення його\~виконання. Згідно ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Пунктом 3.1 вищевказаного договору передбачено, що замовник зобов'язується оплатити вартість замовлення, що становить 9 564,00 грн.. Як вже зазначалося, [PERSON] на виконання умов договору передано ФОП [PERSON] грошові кошти в розмірі 9\~000,00 грн., тобто останньою порушено зобовязання та вартість замовлення оплачено не в повному обсязі на суму 564,00 грн.. За ч. 2 статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, зокрема, в разі істотного порушення договору другою стороною. При цьому, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Згідно ст.\~10\~Закону України\~ «Про\~захист прав\~споживачів» - споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приступив до виконання робіт згідно з договором, тому позивач має право на розірвання договору. Згідно ч. 6 зазначеної статті передбачено, що виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Згідно ст. 865 ЦК України - за договором\~побутового підряду\~підрядник,\~який здійснює\~підприємницьку діяльність,\~зобов'язується\~виконати за\~завданням фізичної\~особи (замовника)\~певну роботу,\~призначену для\~задоволення побутових\~та інших\~особистих потреб,\~а замовник\~зобов'язується\~прийняти та\~оплатити виконану\~роботу. Договір\~побутового підряду\~є публічним\~договором.\~ До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно ст. 867 ЦК України -підрядник не\~має права\~нав'язувати\~замовникові включення\~до договору\~побутового підряду\~додаткових оплатних\~робіт або\~послуг.\~У разі\~порушення цієї\~вимоги замовник\~має право\~відмовитися від\~оплати відповідних\~робіт або\~послуг. Замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними. Згідно ст. 873 ЦК України - вартість робіт,\~виконаних за\~договором побутового\~підряду,\~визначається за\~погодженням сторін,\~якщо інше\~не передбачено\~у встановленому\~порядку прейскурантами\~(цінниками),\~тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Під час судового розгляду справи встановлено, що порушення зобовязання за договором мало місце як з вини [PERSON], яка не доплатила повністю суму замовлення за договором, а саме було сплачено 9000 грн., замість 9564 грн., так і з вини ФОП [PERSON],\~який отримавши\~майже \~усю суму\~в розмірі\~9000\~грн.,\~а не\~просто суму\~завдатку,\~як зазначено\~в договорі\~в розмірі\~4000\~грн.,\~та на\~ час\~розгляду справи\~навіть не\~приступив до\~виконання замовлення,\~ що є підставою для розірвання договору. Суд не погоджується із твердженням сторін, що сума 4000 грн. є завдатком, так як згідно ст. 873 ЦК України при укладенні договору побутового підряду сплачується аванс або сума в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що позивачем було сплачено майже всю суму замовлення в розмірі 9000 грн., тому сума, яка залишилась не повернута відповідачем в розмірі 4000 грн. є авансом та підлягає поверненню в цьому ж розмірі. Позовні вимоги в частині стягнення з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] неустойки в розмірі 0,1% від вартості договору за кожний робочий день прострочки задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Згідно п. 3.2 договору, після виконання пункту 3.1 Виконавець зобов'язується виготовити і доставити [PERSON] протягом максимум 120 робочих днів. У разі, якщо вироби мають нестандартну комплектацію, то термін доставки збільшується до 160 робочих днів. В судовому засіданні встановлено, що пункт 3.1 договору позивачем не виконано, а саме: не оплачено вартість замовлення в розмірі 9 564,00 грн. в повному обсязі. Відповідно до п. 4.2 договору, у разі невиконання Виконавцем п. 3.2 цього Договору, виконавець зобов'язаний виплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості цього договору за кожен робочий день прострочення (ч. 2 ст. 551 ЦК України) за наявності відповідної заяви від Замовника. Отже, п. 3.2 договору мав бути виконаний ФОП [PERSON] після виконання [PERSON] пункту 3.1 договору, який останньою порушено. Викладене свідчить про відсутність правових підстав стягнення з відповідача на користь позивача вказаної неустойки. Враховуючи, що позивачем на підтвердження\~зобов'язання\~за договором\~і на\~забезпечення його\~виконання \~було передано\~спочатку відповідачу 4\~000,00 грн., а в подальшому ще 5000 грн., тобто майже повністю сплачена сума замовлення, відповідач частково повернув грошові кошти в сумі 5000 грн., сума, яка залишилась не повернута є авансом, а не завдатком, і підлягає стягненню з відповідача на її користь в тому ж розмірі, в якому надавалася. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції № 0.0.899157830 1 від 21 листопада 2017 року, під час звернення до суду з позовом [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн., який підлягає стягненню з ФОП [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial