Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з початку 2008 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] народження , та [PERSON] , [INFO] народження . Вказує, що відповідач не заперечує батьківство та спору щодо цього немає. Зазначає, що до літа 2019 року відповідач проживав разом з нами, брав участь у вихованні та забезпеченні дітей. Однак, влітку 2019 року їх відносини погіршилися, вони втратили почуття любові, перестали вести спільне господарство та проживати однією сім`єю, останній жодної участі в утриманні та вихованні спільних дітей не бере. Зауважує, що наскільки їй відомо, [PERSON] наразі працює в Угорщині. Зазначає, що її заробітку не вистачає для забезпечення належних умов для життя та виховання дітей. У зв`язку з вищенаведеним, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі по 2700 гривень на кожного щомісячно, однак не менше 50% від прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття. Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та її представник подала заяву, згідно з якою просить провести розгляд справи без їх участі та задоволити позов зазначивши, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач повторно не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, заперечень та заяв не подавав. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2019 року (повторно), [PERSON] народився [INFO] та батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.02.2016 року, [PERSON] народився [INFO] та батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем ставиться вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 700 гривень щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі ст. 182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи наявні у справі докази, та враховуючи те, що відповідач не реагує на вимоги позивача про сплату аліментів у поза судовому порядку, добровільно не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, доказів зворотного суду надано не було, а також те, що діти перебувають на утриманні матері, хоча обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання своїх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 700 гривень на кожного щомісячно. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 08.09.2020 року, то аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved