overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.11.2007 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був посвідчений у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 950. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Сімейні відносини з відповідачем вони припинили в лютому 2015 року. Причиною припинення шлюбних відносин стали сварки з побутових питань, ревнощі відповідача. В даний час між ними відсутні будь-які шлюбно-сімейні відносини, вони проживають окремо і позивач бажає створити сім'ю з іншим чоловіком. Їхня сім'я розпалася остаточно і відновити її не має жодної можливості, так як між ними втрачено почуття любові та поваги. Спору щодо майна на теперішній час не має. У зв'язку із вище викладеним вона просить суд даний шлюб розірвати, залишити їй прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений, про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають у шлюбі з 23 листопада 2007 року, який зареєстровано у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 950 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Шлюбні відносини між ними фактично припинились та на теперішній час вони проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стали сварки з побутових питань, ревнощі відповідача, втрата почуття любові та поваги. Спору щодо місця проживання дитини та майнового характеру сторони не мають. Згідно з положенням ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням викладеного, беручи до уваги, що позов визнано відповідачем в повному обсязі, суд вважає за необхідне даний шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Також, оскільки позивач не наполягала на стягненні понесених нею судових витрат на її користь, суд ці витрати не стягує. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25 червня 2004 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис № 191. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2013 року, та з цього часу вони перестали проживати разом. Причина розпаду сімї це конфлікти, які виникали під час ведення сумісного побуту, а також у звязку з різними поглядами на життя, постійними сварками, що негативно впливали на їхні стосунки, психічний стан та на стосунки з дітьми. Спору про поділ майна між ними не має. У зв'язку із вище викладеним позивач просить суд даний шлюб розірвати та залишити їй прізвище «Латаш». У судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений, про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають у шлюбі з 25 червня 2004 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 191 (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 6), та [PERSON], [INFO], (а.с. 7). Шлюбні відносини між ними фактично припинились у 2013 році. Причиною припинення шлюбних відносин стали конфлікти, які виникали під час ведення сумісного побуту, а також у звязку з різними поглядами на життя, постійними сварками, що негативно впливали на їхні стосунки, психічний стан та на стосунки з дітьми. Спору щодо місця проживання дітей та майнового характеру сторони не мають. Згідно з положенням ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням викладеного, беручи до уваги, що позов визнано відповідачем в повному обсязі, суд вважає за необхідне даний шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Також, оскільки позивач не наполягала на стягненні понесених нею судових витрат на її користь, суд ці витрати не стягує. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 04.08.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області зареєстрували шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них донька [PERSON] - [INFO]. Причиною звернення до суду послужило те, що з відповідачем різні за характерами і поглядами на життя люди, що призводило до частих непорозумінь та сварок. В результаті понад сім місяців проживають окремо і сімя існує лише формально. [PERSON] не виконує належним чином батьківських обовязків, не проявляє батьківської турботи, не дбає про духовний розвиток дочки та не надає коштів на її утримання. Дочка [PERSON] проживає із позивачкою, однак власних коштів не вистачає для нормального проживання та харчування дитини. Враховуючи зазначені обставини, просила шлюб розірвати та стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] - [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно починаючи із дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов визнавав частково і незаперечував щодо розірвання шлюбу. Сплачувати аліменти згідний лише при наявності коштів, так як немає постійної роботи. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Так, під час судового слідства встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо і не підтримують подружніх стосунків. Подружжю надавався термін для примирення однак примирення не відбулося і обидва наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя слід припинити шляхом його розірвання. \~\~\~\~ Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, судом враховано матеріальне становище дитини і платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму та всі інші обставини справи і те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Сторонами\~не заявлено спору щодо розподілу сумісного майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 05.09.2013 року рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області розірвано шлюб із відповідачем. Від даного шлюбу син - [PERSON] [INFO]. Причиною звернення до суду послужило те, що після розірвання шлюбу з відповідачем спільно не проживають і син перебуває на її повному утриманні. На даний період вона є безробітною і проживає із сином за рахунок періодичних заробітків або допомоги від батьків, а чоловік працює постійно хоча належним чином не оформлений і має можливість сплачувати аліменти. Відповідач не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків, а саме не надає матеріальної допомоги на утримання сина і власних коштів не вистачає для забезпечення нормальних умов проживання, харчування та розвитку сина. Навіть за три із половиною місяці коли вона поїхала на заробітки і відповідач доглядав їх сина, змушена була сплатити йому кошти за догляд. Враховуючи зазначені обставини, просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення ним повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заслухавши сторону, та вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково. Так, під час судового слідства встановлено, що згідно рішенння Радивилівського районного суду Рівненської області від 05.09.2013 року (справа №568/1045/13-ц) шлюб між сторонами розірвано і неповнолітній син [PERSON] [INFO] залишений на виховання та проживання його матері - позивачці по справі. Під час судового слідства встановлено, що позивачка та її син проживають після розірвання шлюбу окремо і перебувають фактично на утриманні своїх батьків, а відповідач матеріальної допомоги для сина [PERSON] не надає. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі судом враховано, що виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.17 встановлено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, судом враховано матеріальне становище дитини і платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму та всі інші обставини справи і те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обгрунтування позову посилається на те, що 07.11.2006 року між сторонами укладено шлюб в Бугаївській сільській раді Радивилівського району Рівненської області. Від даного шлюбу син [PERSON] [INFO]. Причиною звернення до суду послужило те, що відповідач вигнав її із сином з дому і на даний період змушена винаймати із сином приватне житло. Питання про розірвання шлюбу слухається в суді. [PERSON] не приймає участі у вихованні та утриманні їх сина та не надає матеріальної допомоги на його утримання і не проявляє батьківської турботи і власних коштів не вистачає для забезпечення нормальних умов проживання, харчування та розвитку дитини. Враховуючи зазначені обставини, просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення ним повноліття. Відповідач позов визнавав частково з підстав викладених в запереченні від 21.04.2016 року і згідний сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. щомісяця, так як постійна робота відсутня. Заслухавши сторони, свідка [PERSON] та вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково. Так, під час судового слідства встановлено, що на даний період подано позов до суду про розірвання шлюбу між сторонами. Син [PERSON] [INFO] проживає із позивачкою по вул. Почаївська, 7 в м.Радивилів і перебуває на її утриманні. Аналогічне доводиться із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки від 15.02.2016 року оформленого комісією Радивилівської міської ради Рівненської області (а.с.5) та пояснень свідка [PERSON] Із ст. 180 СК України слідує, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.17 встановлено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей та батьків які перебувають на його утриманні, розмір прожиткового мінімуму та всі інші обставини справи і те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 19.03.2013 року шлюб із відповідачем розірвано. Від даного шлюбу двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] - [INFO] Причиною звернення до суду послужило те, що відповідач по справі не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків, а саме не надає матеріальної допомоги в повному обсязі на їх утримання, не проявляє батьківської турботи, не бере участі у вихованні дітей та не дбає про їх духовний розвиток дитини. Діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її повному утриманні, однак власних коштів не вистачає для забезпечення нормальних умов проживання, харчування та культурного розвитку дітей. Враховуючи зазначене, просила стягувати аліменти із відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнавав частково та погодився сплачувати аліменти в розмірі передбаченому діючим законодавством по 400 грн. на кожну дитину, мотивуючи тим, що у нього є інша сім'я і просив врахувати, що він сплачує кредит і періодично, як тільки має кошти, допомагає дітям, перераховуючи їм кошти, коли в сумі 1000 грн., а коли і 2000 грн. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 26.12.2013 року складеного комісією Радивилівського міської ради Рівненської області доводиться, що діти на утриманні позивачки, а відповідач з сім'єю не проживає та не надає значної допомоги у вихованні дітей.(а.с.5). З довідки Радивилівського районного центру зайнятості №400 від 26.12.2013 р. слідує, що [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Радивилівському РЦЗ з 16.05.2013 р. та отримує 544 грн. 00 коп. щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, судом враховано матеріальне становище дітей і платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму та всі інші обставини справи. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обгрунтування позову посилається на те, що 26.08.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу двоє дітей дочка [PERSON] -[INFO] та син [PERSON] - [INFO] батьком яких є відповідач по справі. Причиною звернення до суду послужило те, що відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обовязків та не надає коштів на утримання неповнолітнього сина. Син Юрій-15.05.1999 р.н. проживає разом із позивачкою і перебуває на її утриманні і власних коштів не вистачає для забезпечення нормальних умов проживання, харчування та розвитку дитини і його лікування. Враховуючи зазначені обставини, просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 500 гривенеь щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення ним повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився про час і місце розглду справи належним чином повідомлений. Заслухавши сторону, та вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Так, під час судового слідства встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 26.08.2010 року рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області (справа №2-344/2010). Після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] - [INFO] та сина Юрія-15.05.1999 р.н. залишено на проживання і виховання їх матері [PERSON]. На даний період син Юрій-15.05.1999 р.н. проживає із позивачкою і перебуває на її утриманні. Аналогічне доводиться із акту обстеження матеріально-побутових умов сімї складеного Іващуківською сільською радою Радивилівського району Рівненської області №827 від 15.07.2015 року.(а.с.8). При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі судом враховано, що виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.17 встановлено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, судом враховано матеріальне становище дитини і платника аліментів, стан здоровя дитини, розмір прожиткового мінімуму та всі інші обставини справи і те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обгрунтування позову посилається на те, що 26 червня 2006 року в Теслугівській сільській раді Радивилівського району Рівненської області зареєструвала шлюб із відповідачем. Від даного шлюбу троє дітей:син - [PERSON] [INFO], дочка - [PERSON] [INFO] та син - [PERSON] [INFO] батьком яких є відповідач. Причиною звернення до суду послужило те, що відповідач зловживає спиртним і на грунті чого влаштовує сварки, дебоширить і погрожує їй та спричиняє побої. В результаті із квітня місяця проживає окремо із дітьми на приватній квартирі і не підтримує подружніх стосунків. Діти перебувають на її утриманні, а чоловік добровільно не надає коштів хоча неофіційно працює на сирзаводі і має таку можливість. Враховуючи наведене, просила шлюб розірвати і після розірвання шлюбу дітей залишити їй на виховання та стягувати аліменти із відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач позов визнав частково. Зокрема, відносно розірвання шлюбу не заперечував, а стосовно аліментів позовні вимогим не визнавав і пояснив, що на даний період він немає роботи і крім того у нього виник сумнів, що діти його. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково. Під час судового слідства встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо і не підтримують подружніх стосунків та окремо ведуть домашнє господарство і на даний час сім'я існує лише формально. Подружжю надавався термін для примирення, однак примирення не відбулося і обоє наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і її збереження не можливе, а отже вимоги щодо розірвання шлюбу підставні. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Вимог майнового характеру не заявлено. При вирішенні питання щодо визначення місця проживання дітей сторони погодили їх місце проживання із матірю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із довідки та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] складених Теслугівською сільською радою (а.с.10-11) доводиться, що позивачка та діти зареєстровані в [ADDRESS], однак проживають без реєстрації в с. Коритне (Загребелля) на квартирі і жодних коштів пенсій, допомог чи субсидій не отримують. Під час судового слідства знайшло своє підтвердження, що діти фактично перебувають на утриманні позивачки яка проживає за рахунок підсобного господарства і допомоги від мами, а чоловік ухиляється від утримання дітей. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, судом враховано матеріальне становище дітей і платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму та всі інші обставини справи. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 27.01.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного Управління юстиції Рівненської орбласті зареєструвала шлюб із відповідачем Від даного шлюбу дітей немає. Причиною звернення до суду послужило те, що спільно проживати не можуть, так як вони різні за характерами та поглядами на життя люди, що призводило до постійних непорозумінь та сварок, і негативно впливало на психіку її доньки [PERSON]. В результаті із грудня 2013 року стали проживати окремо та не підтримують подружніх стосунків. Враховуючи наведене, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, і подав заяву 19.08.2014 року в якій позов про розірвання шлюбу визнавав і просив справу розглянути без його участі. Заслухавши сторону, та вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення. Під час судового слідства встановлено, що сторони тривалий час спільно не проживають і не підтримують подружніх стосунків та на даний час сім'я існує лише формально. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і її збереження не можливе. Вимог майнового характеру не заявлено. На підставі наведеного та

Outcome: approved