Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому зазначає, що з 16.07.1994 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю - позивачем по справі, і перебуває на її утриманні. Сторони мешкають окремо. Відповідач матеріальної допомоги неповнолітній дитині не надає. За таких обставин позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав заперечення проти позову, вважає заявлену позивачем суму аліментів значно завищеною, визнає позов частково, оскільки має можливість сплачувати щомісячно на кожну дитину аліменти у розмірі 390 гривень. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що 16.07.1994 року між сторонами у Попівській сільській раді В.Писарівського району Сумської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 05, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], у відповідності до свідоцтва про народження якої (а.с.7) в графі «батько» значиться [PERSON]. На даний час сторони спільно не проживають, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, неповнолітня донька проживає разом з матір'ю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Утримання неповнолітньої дитини являється обов'язком як матері, так в рівній мірі і батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). При цьому, ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач працює в якості продавця у ФОП [PERSON], де отримує заробітну плату у розмірі 1225 гривень щомісячно, інших джерел доходів не має, тому не має можливості самостійно надавати неповнолітній дитині належне матеріальне утримання та забезпечувати власні потреби. Із пояснень відповідача вбачається, що він постійного місця роботи та заробітку не має, однак позов визнає і проти його задоволення не заперечує. При цьому судом також з пояснень сторін встановлено, що відповідач перебуває на обліку у лікаря терапевта, але інвалідом не являється, має тимчасові заробітки, інших неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, не має, стягнення за виконавчими листами з нього не провадяться, тому відповідач має можливість надавати на утримання неповнолітньої доньки матеріальну допомогу, оскільки сама по собі відсутність постійного місця роботи та заробітку не позбавляє відповідача аліментного обов'язку, покладеного на нього законом. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і може бути прийняте судом. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи обставини справи, приписи ст.184 СК України, з урахуванням позицій сторін та їх сімейного і матеріального стану, суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, а також стягнути з нього судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст. 180,181,182,184,191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved