Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що вступила у шлюб з відповідачем 17 серпня 2007 року. Від даного шлюбу у них 17 червня 2008 року народилася донька [PERSON], яка після розірвання шлюбу буде проживати із нею. Позивачка зазначає, що їхні сімейні відносини не склалися, оскільки відповідач постійно вчиняв сварки, чинив на неї психологічний тиск. В них різні погляди на життя та ведення господарства. З цих підстав вони в липні 2008 року стали проживати окремо. Майнового спору між ними не має. Примирення між ними не можливе. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, при цьому вона пояснила, що подальше збереження сімї неможливе: спільного господарства вони не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Також пояснила, що наданий судом час на примирення бажаних результатів не дав вони не помирилися. Крім того, весь цей час вона перебуває в стані психологічного напруження. [PERSON] не сприймає відповідача як рідну людину, чоловіка. Наполягала на розірванні шлюбу, категорично відмовляється проживати разом із відповідачем однією сімєю. Витрати, повязані із отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу просила покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, оскільки вважає, що сімю можливо зберегти. Однак при цьому визнав, що за наданий судом строк для примирення вони із дружиною не помирилися, з липня 2008 року сімейні стосунки не поновлювали, спільного господарства не ведуть. Визнав, що за час їх спільного проживання із позивачкою у них виникали протиріччя стосовно питань упорядкування спільного життя, ведення сімейного господарства, виховання дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] про шлюб серія І-ФП № 029295, виданого відділом РАЦС по м. Первомайську Миколаївської області слідує, що 17 серпня 2007 року сторони зареєстрували шлюб. 17 червня 2008 року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON]. Також встановлено, що через часті конфлікти, відсутність взаєморозуміння, в липні 2008 року подружжя припинило свої шлюбні стосунки, в результаті чого [PERSON] 22 вересня 2009 року звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні зясовано, що у кожного з подружжя різний світогляд, відношення до сумісного проживання, повна відсутність взаєморозуміння, любові; відповідач повністю ігнорує думку дружини в питаннях організації спільного життя, ведення сумісного господарства, виховання дитини тощо. Через такі обставини позивачка перебуває в стані психологічного напруження. [PERSON] категорично заперечувала проти продовження їх із [PERSON] сумісного проживання, оскільки вона сприймає відповідача як зовсім чужу людину. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя, передбачені ст. 111 СК України, результатів не дали. Суд не може прийняти до уваги позицію відповідача стосовно можливості збереження сімї, оскільки за шість місяців перебування в провадженні суду даної справи [PERSON] не вчинив жодних дій, направлених на примирення із дружиною. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, врахувавши наявність у подружжя малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що між подружжям [PERSON] та [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, з таких підстав шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Крім того, згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому покласти витрати, повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу на відповідача.

Outcome: approved