Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та стягнення коштів на утримання, вказуючи що сторони перебували у цивільному шлюбі з серпня 2010 року по червень 2012 року, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини та на утримання позивача матеріальної допомоги не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. До Житомирського районного суду було відправлено судове доручення про допит відповідача, судове доручення не виконане. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у цивільному шлюбі з серпня 2010 року по червень 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка № 463 від 17.12.2013 року, яка видана виконкомом Краснокосянської сільської ради. Згідно довідки № 462 від 17.12.2013 року, яка видана виконкомом Краснокосянської сільської ради, [PERSON] дійсно ніде не працює, трудової книжки немає та не навчається. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, чим порушує вимогу ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дружини та по утриманню дитини. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та стягнення коштів на утримання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 23.12.2013 року. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі ст. 75,79, ч. 2 ст. 84, 180-184 СК України,

Outcome: approved