Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтуванні заявлених вимог посилалася на те, що їй на підставі Договору дарування від 07.07.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Блажновою Н.Ф., належить 37/100 частин житлового будинку [ADDRESS] ). При складанні вказаного договору її прізвище, ім`я та по-батькові зазначено, як « [PERSON] ». На даний час вказана помилка перешкоджає їй реалізувати своє право власності на вказаний будинок, зокрема скласти заповіт. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, надала заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності та постановити рішення на підставі матеріалів справи. Представник заінтересованої особи Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення даної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Договору дарування від 07.07.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Блажновою Н.Ф., належить 37/100 частин житлового будинку [ADDRESS] ) (а.с. 9). При складанні вказаного договору дарування її прізвище, ім`я та по-батькові обдарованого зазначено як « [PERSON] », однак згідно з паспортними даними правильне написання прізвища, імені та по-батькові заявниці значиться як « [PERSON] » (а.с.5). Вказана розбіжність, на думку суду, виникла внаслідок неправильного перекладу прізвища, імені та по-батькові заявниці з російської на українську мову, враховуючи, що Договір дарування був укладений ще у 1989 році. Згідно зі ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Пленуму Верховного суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від 31.03.1995 року №5, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючий документ, оскільки зазначені в них прізвища, ім`я, по-батькові, місце та час народження, місцепроживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Враховуючи, вищевикладене, суд вважає, що факт належності даного правовстановлюючого документу саме [PERSON] знайшов своє підтвердження у суді та підтверджується наявними у справі матеріалами у їх сукупності, тому вказана заява підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла.

Outcome: approved