Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом у якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарсько побутовими будівлями, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Первозванівка, вул.\~Шевченка, 61 А. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.02.1996 року [PERSON] було надано в постійне користування вказаний житловий будинок, де вона зареєстрована та проживає разом зі своєю сімєю до теперішнього часу. На підставі викладеного та враховуючи, що [PERSON] більше двадцяти років проживає у спірному будинку і не має можливості іншим чином оформити право власності, позивач вважає наявними достатні підстави для визнання за нею права власності за набувальною давністю. Позивач у судове засідання не зявилася, проте надала суду письмове клопотанняв якому просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області свого представника у судове засідання не направили, проте надали суду письмову заяву в якій просили розглянути справу без участі їх представника, проти позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно погосподарської книги №6, особовий рахунок №030248-1 [PERSON] сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області,[PERSON],з 27.02.1996 року по теперішній час, є головою домогосподарства, що розташовано за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Первозванівка, вул.\~Шевченка, 61 А, де зареєстрована та проживає разом з синами [PERSON] та [PERSON], доньками [PERSON] та [PERSON], а також онукою [PERSON], що також підтверджується довідками [PERSON] сільської ради №1754 та №1756 від 02.11.2017 року та відміткою про реєстрацію місця проживання в паспорті позивача. Архівна довідка №41933 від 03.11.2017 року, яка надана ОКП «Кіровоградське ООБТІ», свідчить, що станом на 01.01.2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.\~Первозванівка, вул. Шевченка, 61 А, не проводилась. Згідно платіжних відомостей за грудень 2011 року, завірених секретарем Первозванівської сільської ради, [PERSON] сплачувала платежі за придбання житлового будинку, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Первозванівка, вул.\~Шевченка, 61 А. Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна, ринкова вартість житлового будинку з господарсько побутовими будівлями, що розташований за адресою: Кіровоградська область та район, с. Первозванівка, вул. Шевченка, 61 А, станом на 08.11.2017 року складає 39\~806 грн. Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Частиною 1 статті 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до вимог ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року розяснено, що при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, які підтверджують, що [PERSON] з 27.02.1996 року відкрито, добросовісно та безперервно користується нерухомим майном, постійно доглядала за будинком, сплачувала всі необхідні платежі по придбанню будинку, виконувала інші роботи по догляду за будинком, крім того відсутні будь-які претензії відповідача, визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності за набувальною давністю є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд, зважаючи на позицію позивача, вважає можливим залишити витрати по фактично понесеним.

Outcome: approved