Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], померлого 12 червня 1990 року, а також визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Ватутіна, 50 в м.Перщепине Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 07 жовтня 2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що вона являється дочкою [PERSON] та [PERSON]. 12 червня 1990 року помер її батько [PERSON], якому на підставі договору про безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку була виділена земельна ділянка по вул.Ватутіна, 52 в м.Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області. Зазначений договір був зареєстрований в БТІ 05.01.1987 року, проект забудови був погоджений ще 08.01.1965 року. В 1968 році її батьки закінчили будівництво житлового будинку та відповідних надвірних побудов, домоволодіння прийняте в експлуатацію 21 листопада 1968 року, однак за життя [PERSON] не оформив правовстановлюючий документ на зазначене нерухоме майно. Після смерті батька [PERSON] залишалася проживати у зазначеному будинку, прийняла спадщину, а 13 листопада 1992 року склала заповіт, яким заповіла позивачу по справі житловий будинок за № 52 по вул.Ватутіна в м.Перещепине Новомосковського району. В 1998 році змінилася нумерація будинків в м.Перещепине, будинок № 52 по вул.Ватутіна в м.Перещепине був перенумерований в будинок № 50. 07 жовтня 2014 року померла [PERSON], позивач в шестимісячний строк звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON]А, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкоємцем не представлені правовстановлюючі документи на спадкове майно. Між тим, [PERSON] зазначає, що її батьки на законних підставах набули право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Ватутіна, 50 в м.Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, матір вступила у фактичне володіння та користування спадковим майном, однак спадкодавець за життя належним чином не здійснила державну реєстрацію права власності, не отримала відповідний правовстановлюючий документ, тому позивач, як спадкоємець всіх прав та обовязків, звернулася до суду з зазначеним позовом. До початку судового розгляду позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник Перещепинської міської ради в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надана довідка про землекористування, у відповідності до якої [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Перещепинської міської ради від 23 грудня 1964 року надана у безстрокове користування земельна ділянка для будівництва житлового будинку по вул.Ватутіна, 52 в м.Перещепине Новомосковського району (а.с. 11). Дані про наявність Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки містяться також в технічному паспорті на домоволодіння, договір посвідчений 03 березня 1965 року, зареєстрований в БТІ 05.01.1987 року за № 933. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на момент завершення спірного домоволодіння регулювалися підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність, на підставі наказу Держжитлокомунпослуг від 13 грудня 1995 року № 56, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5. Зазначені нормативні акти передбачали порядок здійснення державної реєстрації будівель та споруд, однак виникнення права власності не залежало від державної реєстрації аж до набрання чинності Цивільного Кодексу України. Суду надані проект забудови домоволодіння за № 52 по вул.Ватутіна, 52 в м.Перещепине (а.с. 21-22) та Акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію домоволодіння, у відповідності до якого 21 листопада 1986 року, житловий будинок за № 52 по вул.Ватутіна в м.Перещепине Новомосковського району, а також надвірні побудови були введені в експлуатацію (а.с. 23). Крім того, суду надано дозвіл виконавчого комітету на будівництво зазначеного вище житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, в звязку з чим суд приходить до переконання, що до даних правовідносин слід застосувати вимоги ЦК України, 2004 року щодо набуття права власності. [PERSON] помер 12 червня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Домоволодіння за № 52 по вул.Ватутіна в м.Перещепине було перенумероване на № 50, про що свідчить довідка про уточнення адреси (а.с. 10). У відповідності до ч.1 ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що після смерті [PERSON] у фактичне володіння та управління спадковим майном вступила його дружина [PERSON], про що свідчить довідка, видана виконавчим комітетом Перещепинської міської ради (а.с. 10). Крім того, слід звернути увагу, що позивач на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] була неповнолітньою, також проживала у спадковому будинку. [PERSON] 13 листопада 1992 року склала заповіт, яким будинок за № 52 по вул.Ватутіна в м.Перещепине Новомосковського району заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу № 62/2014, у відповідності до якої [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], як спадкоємець за заповітом. У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу від 20.04.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Ватутіна, 50 в м.Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, оскільки нею не представлені правовстановлюючі документи на житловий будинок. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. Суду надано копію технічного паспортну на домоволодіння за № 50 по вул.Ватутіна в м.Перещепине Новомосковського району, що був виготовлений 07 лютого 1991 року за заявою [PERSON], у відповідності до якого всі будівлі та споруди на території домоволодіння збудовані за життя його власником, всі побудови введені в експлуатацію, в порядку, передбаченому законодавством . Частина 2 ст. 331 ЦК України передбачає, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] збудували житловий будинок з надвірними побудовами, на підставі відповідного дозволу проекту, будівлі та споруди були введені в експлуатацію. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] на законних підставах набули право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Ватутіна, 50 в м.Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, однак належним чином не оформили свого прав власності, яке ніким не оспорювалося, а тому до позивача, як до спадкоємця за заповітом, який вчинив всі необхідні дії, повязані з прийняттям спадщини, переходить право спадкування на спадкове майно у виді зазначеного житлового будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved