Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 березня 2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого у них народилася спільна дитина [PERSON], [INFO]. На даний час малолітня дитина проживає разом з матірю. Не зважаючи на те, що позивачка працює, коштів на належне утримання дитини та себе не вистачає. У звязку з цим просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 2000 грн. Згідно ухвали судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2018 року дану цивільну справу передано на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю. Позивачка у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачка [PERSON] проживає разом зі своїми батьками, які забезпечують її матеріально. Згідно судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 26.12.2017 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої доньки у розмірі ? від усіх видів заробітку, однак суму присуджених коштів він сплачує за можливістю. Крім того, позивачка кожного місяця отримує грошові виплати на утримання дитини від держави у розмірі 860 грн. У звязку з цим вважає, що [PERSON] має достатньо джерел доходу, які забезпечують її потреби у повній мірі. В свою чергу, відповідач проживає разом зі своїм батьком, який являється пенсіонером, у квартирі останнього. Вимушений сплачувати за комунальні послуги, вартість яких значно зросла та офіційно не працює. Враховуючи викладене, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 березня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зареєстрований шлюб між [PERSON] та Дехтярьовою (після реєстрації шлюбу [PERSON] ) [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 216 /а.с.6/. Від спільного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 612144, виданим 24 листопада 2016 року Жовтневим районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області /а.с.7/. Згідно довідки № 18024 про склад сімї, виданій [PERSON], вбачається, що вона та її донька проживають за адресою: [INFO] /а.с.8/. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4\~ст. 84 Сімейного кодексу України\~право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, при визначенні розміру аліментів суд, разом з тим, відповідно до\~ст. 182 СК України\~ураховує матеріальне положення платника аліментів і приходить до висновку про те, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дружини у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У разі зміни обставин сторони не позбавлені можливості і мають право ставити вимоги в суді про збільшення чи зменшення присудженого розміру аліментів. Відповідно до положень частини 1\~статті 79 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 79, 84, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved