Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивувала тим, що 10 грудня 2008 року померла [PERSON], яка за життя все своє майно заповіла їй, про що свідчить складений нею заповіт, посвідчений 26 лютого 2007 року сільським головою [PERSON] сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №13. Заповіт не змінено та не скасовано. До спадкового майна покійної належать, зокрема, земельна ділянка площею 0,2500 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0521286800:04:001:0375 та земельна ділянка площею 0,1500 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521286800:04:001:0376, розташовані по вул. Шевченка, 40 в с. Слободище Іллінецького району Вінницької області. При цьому, за життя покійна [PERSON] не встигла до кінця оформити та зареєструвати на своє імя право приватної власності на вказані земельні ділянки. У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до Іллінецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки державний нотаріус йому відмовив, через відсутність правовстановлюючих документів на них на імя спадкодавця. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців немає. Тому позивач просить суд визнати за нею право на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, натомість її представник за дорученням [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Іллінецького району Вінницької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги селищна рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що 10 грудня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-AM № 128771 (а.с.5). На день смерті [PERSON] мала право на 0,2500 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 0521286800:04:001:0375 та земельна ділянка площею 0,1500 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521286800:04:001:0376, розташовані по вул. Шевченка, 40 в с. Слободище Іллінецького району Вінницької області. Вказане підтверджується витягом з рішення 17 сесії 21 скликання [PERSON] сільської ради від 01 квітня 1994 року (а.с.9), витягом з рішення 28 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради від 16 вересня 2009 року про внесення змін та уточнень до рішення 17 сесії 21 скликання [PERSON] сільської ради від 01 квітня 1994 року та додатку до нього (а.с.10,11), копією витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12-19). Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Копією заповіту (а.с.6) та свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.5) стверджується, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка має право на спадкування. Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (а.с.8). Разом з тим, постановою державного нотаріуса Іллінецької ДНК від 20 листопада 2018 року №848/02-31, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки, у зв'язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на них на імя спадкодавця (а.с.28). Враховуючи вищевикладені докази, а також ту обставину, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини, при цьому оформити свої спадкові права на вказані земельні ділянки в нотаріальному порядку не може через відсутність правовстановлюючих документів на них, а також враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на земельні ділянки, що розташовані по вул. вул. Шевченка, 40 в с. Слободище Іллінецького району Вінницької області, після смерті [PERSON], померлої 10 грудня 2008 року. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 573,11 грн. (а.с.1). На підставі ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, інші 50 відсотків судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved