Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів: [PERSON] обласної ради, [PERSON] обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова, за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] комітету [PERSON] міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, а саме кімнатою №180 по вул. Р. Скалецького, 31 у м. Вінниці. Позов мотивований тим, що починаючи з серпня 2005 року по теперішній час позивач проживає в гуртожитку за адресою : м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, будинок 31, кімната 180. Підставою для проживання в гуртожитку є ордер №102 від 08 серпня 2005 року, виданий [PERSON] обласною клінічною лікарнею ім. М.І.Пирогова. Будівля гуртожитку, розташованого за адресою : м. Вінниця, вул.Р. Скалецького, буд. 31, знаходиться у власності [PERSON] обласної ради та перебуває на балансі [PERSON] обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова. Рішенням [PERSON] обласної ради від 20.06.2013 року №569, зокрема п. 3 ВОКЛ ім. М.І. Пирогова зобов»язано передати у комунальну власність територіальної громади міста Вінниці цю будівлю гуртожитку із інженерними комунікаціями та технічними пристроями. Починаючи з 2010 року ведеться робота з підготовки гуртожитку до передачі в комунальну власність міста з подальшою приватизацією займаних кімнат мешканцями. Проте однією з умов передачі гуртожитку в комунальну власність міста є реєстрація місця проживання мешканців відповідно до займаних кімнат. Натомість, мешканці зареєстровані за зазначеною адресою без зазначення номерів кімнат. Вони неодноразово звертались до адміністрації закладу, на балансі якого знаходиться гуртожиток, про проведення перереєстрації мешканців, однак отримали відмову, оскільки такі дії не належать до компетенції закладу. Мешканці звернулись до Державної міграційної служби України у Вінницькій області із заявою про можливість реєстрації відповідно до займаних кімнат у гуртожитку, однак їм повідомлено, що для проведення реєстрації необхідно поновити ордер чи надати клопотання від розпорядника житла, або договір найму, або відповідне судове рішення. Такі обставини і стали підставою для звернення до суду з відповідною позовною заявою, в якій позивач просить суд визнати за нею право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою №180, що розташована в будинку гуртожитку за адресою: м. Вінниця, вул. Р.Скалецького, 31. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 червня 2016 року було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача : [PERSON] та [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечувала. Представник [PERSON] обласної ради в судове засідання не зявився. Натомість, до суду надійшла письмова заява представника відповідача, відповідно до якої він просив розгляд справи провести у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів [PERSON] комітету [PERSON] міської ради в судовому засіданні при розгляді справи поклалась на розсуд суду. [PERSON], залучена до справи як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відоповідачів, в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Залучена до участі в справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ордеру №102, виданого [PERSON] обласною клінічною лікарнею ім. М.І. Пирогова від 08.08.2005 року, [PERSON], яка працювала медсестрою реанімаційного відділення міської клінічної лікарні №1, надано право на вселення в гуртожиток № 31 по вул. Р.Скалецького в м.Вінниці. [PERSON] займає одне ліжко-місце у кімнаті, кухня та санвузол знаходяться в загальному користуванні, її сусідами по кімнаті є [PERSON] та [PERSON] На імя [PERSON] відкрито особовий рахунок №266 на оплату проживання в кімнаті № 180 гуртожитку по вул. Р.Скалецького, 31 у м. Вінниця, оплата за користування цією кімнатою проводиться з 2005 року. Вказані обставини підтверджуються довідками від 23.03.2016 року №01-1.23/700, виданими [PERSON] обласною клінічною лікарнею ім. М.І. Пирогова, квитанціями про сплату комунальних платежів, а також актом, складеним мешканцями вказаного гуртожитку. Відмітка в паспорті [PERSON]Д, про реєстрацію місця проживання міститься лише «вул. Р. Скалецького, 31, гуртожиток». Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.07.2016 року по цивільній справі №127/8410/16-ц за [PERSON] визнано право користування частиною житлового приміщення площею 9,83 кв.м. в кімнаті №180 гуртожитку, розташованому за адресою: м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, 31. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 128, 129 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до п. 14 Примірного Положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208, вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації, ордера. Нормами житлового законодавства визначено, що підставою виникнення субєктивного права на житло, тобто набуття права користування конкретним житловим приміщенням, є вселення в нього в установленому порядку, що можливо або шляхом отримання ордера, або вселення в якості члена сімї наймача, або в якості власника. Ордер за своєю правовою природою є актом індивідуального характеру, що видається органом, до компетенції якого входить його видача, на вселення громадян у вказане житлове приміщення. Ордер породжує з однієї сторони адміністративно-правові відносини між власником та житлово-експлуатаційною організацією, куди він здається, а з іншої сторони - цивільно-правові відносини між громадянином і житлово-експлуатаційною організацією. Судом встановлено, що позивач на законних підставах була вселена в гуртожиток, де проживає і на даний час. Зазначене приміщення, в якому мешкає позивач, як підтверджено матеріалами справи, має номер 180. Не зазначення в самому ордері нумерації кімнати не може бути підставою для порушення житлових прав позивача, а відповідно і відмови в позові. При цьому суд зважає, що особа вселилася і досить тривалий час проживає у вказаній кімнаті саме на підставі цього ордеру, ордер не був визнаний недійсним, що доводить про відсутність спору зі сторони інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved