Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , виданим 11.11.2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Після реєстрації зазначеного шлюбу, подружжя проживало за місцем реєстрації позивачки, тобто за адресою: [ADDRESS] , Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим 01.11.2016 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Рішенням Шевченківського районного суду м, Запоріжжя від 02.11.2018 року, шлюб між сторонами було розірвано та з відповідача [PERSON] на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2018 року до його повноліття. Після розірвання шлюбу малолітній син залишився проживати з позивачкою. Відповідач через декілька днів після народження сина поїхав на роботу в інше місто. Після чого ще раз приїздив до них із сином у грудні 2016 року на святкування Нового року, а на початку січня 2017 року поїхав та більше його позичка не бачила. Згодом їй стало відомо що у нього з`явилася інша жінка з якою він став проживати однією сім`єю. З січня 2017 року, відповідач, жодного разу не відвідував малолітнього сина [PERSON] , не цікавився ані його станом здоров`я, ані його фізичним, духовним та моральним розвитком. Вказала, що відповідач жодного разу не надавав їй матеріальної допомоги на дитину, незважаючи на наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Станом на 30.11.2020 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина за виконавчим документом становить 78870,00 грн. Враховуючи вищевикладене просила її позов задовольнити. Ухвалою судді від 06 січня 2021 року по справі відкрито провадження, вирішено розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження. 17 лютого 2021 року по справі постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання позивача про зобов`язання органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району надати письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, та про виклик свідків, підготовче судове засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті. Позивач та її представник у судових засідання позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позовну заяву, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений, у судові засідання жодного разу не зв`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Представник органу опіки піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району у судові засідання не в`являвся, подав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Враховуючи вищевказані обставини, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , виданим 11.11.2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Після реєстрації зазначеного шлюбу, подружжя проживало за місцем реєстрації позивачки, тобто за адресою: [ADDRESS] , Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим 01.11.2016 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ( а.с.11). Рішенням Шевченківського районного суду м, Запоріжжя від 02.11.2018 року, шлюб між сторонами було розірвано та з відповідача [PERSON] на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2018 року до його повноліття ( а.с. 12-13). Відповідач, незважаючи на наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, аліменти не сплачує, що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості від 04.12.2020 року виданої Шевченківськи ВДВС ( а.с. 15) Згідно довідки від 20.10.2020 року виданої директором дошкільного навчального закладу № 290 «Зайчата» Запорізької міської ради Запорізької області [PERSON] зарахований до дошкільного закладу з 16.08.2019 року. З моменту зарахування дитини до дошкільного закладу батько [PERSON] дитину жодного разу не приводив, не забирав, не відвідував батьківські збори та свята. Згідно показів свідка [PERSON] , яка була допитана у судовому засіданні, [PERSON] після народження дитини зник, на зв`язок з колишньою дружиною не виходить, матеріальної допомоги на утримання свого малолітнього сина не надає. Аналогічні покази надані і свідками допитаними у судому засіданні, [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 22.01.2021 року спеціалістами відділу по Комунарському району служби у справах дітей Запорізької міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] . Встановлено, що умови проживання малолітньої дитини [PERSON] задовільні, дитина мешкає з матір`ю в одній кімнаті, має все необхідне для розвитку (а.с. 46). Згідно висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 09.04.2021 року наданому суду, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які безсумнівні докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини за нормами ст.141,150,157 СК України, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутових умов життя та матеріального становища відповідача. Право звернення до суду з даним позовом та правові наслідки позбавлення батьківських прав врегульовані нормами ст.165-166 СК України. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав, як вже зазначалось вище, є винятковим та крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. А тому в даному спорі, суд вважає за доцільне погодитися з висновком органу опіки та піклування, та встановивши повно і об`єктивно обставини спору, дослідивши всі матеріали справи, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 19, 141, 164, 180-183, 191, 193 СК України, ст.1, 2, 17 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved