Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу ( позики ) в сумі 4180,31 ( чотири тисячі сто вісімдесят гривень 31 копійку). В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 17 березня 2014 року надала позику [PERSON] в сумі 300 ( триста ) доларів США на термін до 17 травня 2014 року. Укладенням договору позики підтверджується розпискою, написаною і підписаною відповідачем власноручно 17 березня 2014 року, в якій вказано, що [PERSON] [INFO], паспорт серії [NUMBER], ідентифікаційний код № [NUMBER] брала у [PERSON] 300 доларів США, обіцяє віддати до двох місяців. Після спливу терміну наданого для повернення позичених коштів, а саме після 17 травня 2014 року позивач звернувся до відповідача з проханням повернути кошти в сумі 300 доларів США, однак коштів вона не отримала. Станом на 02.10.2014 року згідно курсу Національного Банку України кошти в сумі 300 доларів США еквівалентні 1295,00 ( одну тисячу двісті дев'яносто п'ять ) гривень. Проте, відповідач не виконує свої зобов'язання і не віддає позичені гроші. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, та пояснив, що 17 березня 2014 року позичила [PERSON] гроші в сумі 300 доларів США, які на даний час не повернуті, просить вказану суму стягнути із відповідачки. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, та пояснила, що 17.03.2014 року писала розписку про отримання грошей в сумі 300 доларів США, які отримала у [PERSON] На даний час не має грошей щоб повернути борг, з даним позовом згідна. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи розписки, вбачається, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], паспорт серія [NUMBER], позичила у громадянки [PERSON], яка проживає [ADDRESS], паспорт серія [NUMBER] виданий 18 жовтня 1996 року Самбірським МВ УМВСУ у Львівській області 300 ( триста ) доларів США, та зобов'язується у строк до 17.05.2014 року віддати всі кошти повністю. Розписку написано з власної волі і без примусу. Із наявного в матеріалах справи повідомлення Національного Банку України від 02 жовтня 2014 року про офіційний курс гривні до іноземних валют вбачається, що згідно курсу НБУ кошти в сумі 300 доларів США, еквівалентні 1295,00 ( одну тисячу двісті дев'яносто п'ять ) гривень. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошима коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст. 1048 ЦК України, положення якої мають застосовуватися до даної ситуації, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір встановлюється на рівні облікової ставки Національного Банку України. Відповідно до ст. 1050 ЦУ України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, а ч. 2 ст. 625 ЦК України регламентує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а тому із [PERSON] слід стягнути кошти в сумі 4180,31 грн. а саме: 3885,00 грн. - борг за договором позики, 85,47 грн. інфляційних витрат, 44,38 грн. 3% річних від простроченої суми, 165,46 процентів за користування чужими коштами. За таких підстав суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved