Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] року помер її рідний брат - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок [ADDRESS]. Вона (позивач) прийняла спадщину після смерті брата, але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в зв'язку із відсутністю на нього правовстановлюючих документів. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. В судове засідання представник Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти позову [PERSON], просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради. Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідками Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 539 та № 540 від 14 грудня 2015 року (а.с. 32; 33). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині житлового будинку [ADDRESS], як членам колишнього колгоспного двору. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 37). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с. 45; 46) та повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області (а.с. 49) від 14 березня 2016 року. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. З копії свідоцтва про одруження (а.с. 53) вбачається, що з 21 лютого 1965 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. З копії свідоцтва про народження (а.с. 8) вбачається, що [PERSON] був сином [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З довідки Селищенської сільської ради № 198 від 4 квітня 2016 року (а.с. 54) вбачається, що на день смерті [PERSON] разом із ним в будинку [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Таким чином, в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], успадкували після його смерті по 1/6 частині вищезазначеного житлового будинку, але в установленому законом порядку не зареєстрували це право за собою. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 38). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с. 42; 43-44) та повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області (а.с. 48) від 14 березня 2016 року. З довідки Селищенської сільської ради № 197 від 4 квітня 2016 року (а.с. 55) вбачається, що на день смерті [PERSON] разом із нею в будинку [ADDRESS] проживав та був зареєстрований [PERSON] Таким чином, в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], успадкував після її смерті 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку та став єдиним його власником, але в установленому законом порядку не зареєстрував це право за собою. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 25 лютого 2016 року (а.с. 26), а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом. З довідки Селищенської сільської ради № 541 від 14 грудня 2015 року (а.с. 9) вбачається, що на день смерті [PERSON] разом із ним в будинку [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не відносяться до спадкоємців [PERSON] за законом, а тому не мають права на спадкування після його смерті. З копії спадкової справи № 85/2013 до майна померлого [PERSON] (а.с. 19-24) вбачається, що спадщину після його смерті прийняла рідна сестра - [PERSON], як спадкоємець другої черги за законом. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], відсутні. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок з тих мотивів, що в матеріалах справи відсутні документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії, а саме, правовстановлюючий документ, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1730/02-31 від 24 листопада 2015 року (а.с. 13). З матеріалів справи вбачається, що на будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 10-12). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved