Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 19 листопада 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області із [PERSON], актовий запис №482. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає, що сімейне життя не склалося у звязку із різними поглядами на життя, моральним тиском на неї зі сторони відповідача, постійними сварками між ними, які відбувалися у присутності дитині. Шлюбні відносини припинені з січня 2017 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 18). Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, судову повістку про виклик до суду отримав, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення (а.с. 17). Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу в відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 19 листопада 2011 року між позивачем [PERSON] (дошлюбне прізвище Павлик) та [PERSON] зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області про що в Книзі реєстрації актів укладення шлюбу зроблено запис за №482 (а.с. 5). Від шлюбу є малолітня дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем (а.с. 6). Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Даценко», суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «Даценко». Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати тому необхідно стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 640 гривень судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: dismissed